ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

11.06.2019 р. м. Ужгород Справа № 907/193/19

За позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, від імені якої діє Регіональна філія Львівська залізниця АТ Укрзалізниця, м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Імхотеп ВВС, м. Ужгород

про стягнення 53 600 грн. 37 коп. штрафних санкцій,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Тягнибок К.О.

представники:

Позивача без виклику

Відповідача без виклику

СУТЬ СПОРУ: Акціонерним товариством Українська залізниця, м. Київ, від імені якої діє Регіональна філія Львівська залізниця АТ Укрзалізниця, м. Львів заявлено позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Імхотеп ВВС, м. Ужгород про стягнення 53 600 грн. 37 коп. штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 11.04.2019 року відкрито провадження у справі № 907/193/19 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.08.2018 року між позивачем (замовником) та відповідачем (підрядником) було укладено договір № Л/ДН-5-18858/НЮ, відповідно до якого відповідач зобов`язувався виконати у встановлений строк роботи: Капітальний ремонт будівлі ДН-5 за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф.Тіхого, 8 на загальну суму 2 679 859 грн. 20 коп. При цьому, відповідач зобов`язувався виконати такі роботи протягом вересня-жовтня 2018 року. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо виконання робіт у визначений договором строк не виконав, у зв`язку з чим відповідачу нараховано пеню в розмірі 16 968 грн. 27 коп. та штраф в розмірі 36 632 грн. 10 коп., що складає загальний розмір штрафних санкцій 53 600 грн. 37 коп.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву у порядку ст. ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України та письмово висловленої позиції щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями по суті заявлених позовних вимог до суду не звертався.

Відповідачем суду подана заява про ознайомлення з матеріалами справи, яка судом задоволена і 20.05.2019 року відповідачу надано можливість ознайомитись із матеріалами справи.

Судом здійснено електронний запит, за результатами якого суду надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що в ЄДР містяться відомості про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю Імхотеп ВВС, зареєстроване як юридична особа за адресою: 88002, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Кармелюка, будинок 12, корпус В, приміщення 3.

Враховуючи, що про розгляд справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Крім того, в матеріалах справи міститися заява уповноваженого представника відповідача адвоката Розмана С.Ю. про ознайомлення із матеріалами справи № 907/193/19.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

За таких обставин, суд вирішує спір за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

суд встановив:

29.08.2018 року між Публічним акціонерним товариством „Українська залізниця в особі виконуючого обов`язки начальника виробничого структурного підрозділу Ужгородська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії Львівська залізниця ПАТ Укрзалізниця (Замовником, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Імхотеп ВВС (Підрядником, відповідачем у справі) було укладено договір № Л/ДН-5-18858/НЮ (надалі Договір), відповідно до умов якого замовник (позивач) доручає, а підрядник (відповідач) зобов`язується своїми силами та засобами виконати та здати замовнику роботи: Капітальний ремонт будівлі ДН-5 за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф.Тіхого, 8, а замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи і оплатити підряднику їх вартість у відповідності до умов договору (п. 1.1. Договору).

Пунктом 1.2. договору сторони погодили, що зміст та обсяги робіт за договором визначаються зведеним кошторисом, складеним у відповідності до вимог Будівельні роботи ДСТУ Б.Д.2.2.-2012, монтаж ДСТУ Б.Д.2.3.-2012, пусконалагоджувальні роботи ДСТУ Б.Д.2.6.-2012, який є невід`ємною частиною договору (додаток № 2).

Розділом 3 договору сторони передбачили, що загальна сума договору визначається договірною ціною (Додаток № 1) та зведеним кошторисом (Додаток № 2), які є невід`ємною частиною договору і становить 2 679 589 грн. 20 коп. з ПДВ. Сума договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Підрядник виконує роботи згідно з календарним планом (Додаток № 3) відповідно до будівельних норм і правил (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору, виконані роботи приймаються замовником з обов`язковим складанням відповідного акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), який підписується уповноваженими представниками замовника та підрядника.

Згідно розділу 8 Договору підрядник самостійно забезпечує роботи матеріально-технічними ресурсами (матеріалами, приладами, обладнаннями) та несе відповідальність за перевірку якості комплектності технологічного, електротехнічного, енергетичного та іншого обладнання та інших ресурсів. Підрядник зберігає право власності на матеріали власного постачання, які використовуються на місці проведення робіт, якщо підрядник не передав їх у власність замовнику за типовою формою № КБ-2в, № КБ-3.

Пунктами 10.1.1. та 10.3.1. Договору визначено, що підрядник зобов`язаний виконати визначені договором роботи у встановлений термін у відповідності з вимогами кошторисної документації та нормативно-технічної документації, а замовник зобов`язаний прийняти роботу і оплатити її.

У разі невиконання зобов`язань підрядником, замовник має право розірвати договір, повідомивши про це підрядника у десятиденний строк (п. 10.4.2. Договору).

У відповідності до п. 11.3. Договору за порушення строку виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості робіт за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Договір набирає чинності з моменту підписання двома сторонами та діє до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань (п. 16.1. Договору).

29.08.2018 року сторонами було підписано договірну ціну на будівництво Капітальний ремонт будівлі ДН-5 на суму 2 679 859 грн. 20 коп. та локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на суму 2 557 778 грн. 43 коп.

Як вбачається із матеріалів справи, 17.09.2018 року між сторонами спору підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року (форма КБ-2в) на суму 10 642 грн. 52 коп. без ПДВ (12 771 грн. 02 коп. з ПДВ).

У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у строки, передбачені умовами договору № Л/ДН-5-18858/НЮ від 29.08.2018 року, позивач звернувся до відповідача з листом від 21.11.2018 року про розірвання Договору № Л/ДН-5-18858/НЮ від 29.08.2018 року, а в подальшому з претензією від 25.02.2019 року про сплату пені та штрафу за несвоєчасне виконання умов договору. Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 Господарського кодексу України.

Приписами ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач згідно умов договору № Л/ДН-5-18858/НЮ від 29.08.2018 року зобов`язувався виконати роботи протягом вересня-жовтня 2018 року. Однак, як вбачається із матеріалів справи відповідачем роботи, які визначені умовами договором та додатками до нього, виконано було частково.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України).

В силу п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно п. 11.3. договору, за порушення строку виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості робіт за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

У зв`язку із простроченням відповідачем виконання робіт, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 16 968 грн. 27 коп. (вікна: сума згідно кошторису без ПДВ в розмірі 955 009 грн. 07 коп. матеріали в розмірі 919 517 грн. 26 коп. = сума робіт в розмірі 35 491 грн. 81 коп. без ПДВ виконані роботи 10 642 грн. 52 коп. без ПДВ = 24 849 грн. 29 коп. х 0,1% х 30 календарних днів = 745 грн. 48 коп. за жовтень 2018 року, та за листопад 2018 року 24 849 грн. 29 коп. х 0,1% х 30 календарних днів = 745 грн. 48 коп., грудень 2018 року 24 849 грн. 29 коп. х 0,1% х 1 = 24 грн. 85 коп.; фасад: згідно кошторису 1 602 769 грн. 36 коп. без ПДВ матеріали 1 104 302 грн. 87 коп. = сума робіт 498 466 грн. 49 коп. без ПДВ х 0,1% х 30 = 14 953 грн. 99 коп. за листопад 2018 року, 498 466 грн. 49 коп. х 0,1% х1 = 498 грн. 47 коп. за грудень 2018 року) та штраф за прострочення понад 30 днів в сумі 36 632 грн. 10 коп. (498 466 грн. 49 коп. + 24 849 грн. 29 коп. х 7% = 36 632 грн. 10 коп.)

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 16 968 грн. 27 коп. та 36 632 грн. 10 коп. штрафу документально доведеними та обґрунтованими. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 921 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Імхотеп ВВС, 88002, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Кармелюка, будинок 12, корпус В, приміщення 3 () на користь Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ від імені якої діє Регіональна філія Львівська залізниця АТ Укрзалізниця, 79007, м. Львів, вул. Гоголя, будинок 1 () суму 16 968 (Шістнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім гривень) грн. 27 коп. пені та 36 632 (Тридцять шість тисяч шістсот тридцять дві гривні) грн. 10 коп. штрафу, а також суму 1 921 (Одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 29.07.2019 року

Суддя Пригара Л.І.