ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

04.07.2019 Справа №905/199/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

при секретарі судового засідання Любиченко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, м.Київ

до Військової частини НОМЕР_1 , м.Маріуполь Донецької області

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , с.Розтоки Путильського району Чернівецької області

про стягнення 20362,51грн витрат на виплату страхового відшкодування та 800,00грн вартості послуг експерта

за участю представників сторін:

від позивача: не викликався,

від відповідача: не викликався,

третя особа: не викликався.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

04.07.2019 з 15:35год до 15:45год.

СУТЬ СПОРУ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ), м.Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 20362,51грн витрат на виплату страхового відшкодування та 800,00грн вартості послуг експерта.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на виплату ним страхового відшкодування власнику автомобіля «ЗАЗ Daewoo Nubira», д.н.з. НОМЕР_2 , та виникнення у відповідача як власника джерела підвищеної небезпеки, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП не була застрахована, обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати, оскільки шкода була нанесена автомобілем КАМАЗ, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням службовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 і особисто винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані приписами ст.ст.1172, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст.38, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою суду від 18.02.2019 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (а.с.76).

Протягом розгляду справи позивач надав:

1) клопотання б/н від 06.02.2019 (вх.№2961/19 від 12.02.2019) про виправлення недоліків позовної заяви (з додатками, а.с.66-73);

2) пояснення б/н від 19.03.2019 (з додатками, вх.№5620/19 від 19.03.2019) на часткове виконання вимог ухвали від 18.02.2019 (а.с.89-97);

3) клопотання б/н від 19.03.2019 (вх.№5691/19 від 19.03.2019) про витребування від Міністерства оборони України інформації (а.с.102). Ухвалою суду від 19.03.2019 клопотання задоволене, протягом розгляду справи відповідь від Міністерства оборони України не надійшла;

4) додаткові пояснення б/н від 09.04.2019 (з додатками, вх.7631/19 від 16.04.2019) на виконання вимог ухвали від 19.03.2019 (а.с.111-150);

5) заперечення на відзив б/н від 05.06.2019 (з додатками, вх.№11390/19 від 07.06.2019, а.с.191-196).

Протягом розгляду справи відповідач надав:

1) відзив №0989/3/441/ю від 09.05.2019 з додатками (вх.9483/19 від 15.05.2019, а.с.162-166), в якому проти позову заперечив повністю, оскільки вважає, що строк позовної давності пропущений позивачем, вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП не доведена належними доказами, в матеріалах справи відсутні докази понесених збитків в результаті ДТП від 09.06.2015, а також порушений порядок проведення експертизи пошкодженого автомобіля;

2) заяву №0989/3/439 від 09.05.2019 з додатками на виконання вимог ухвали від 18.04.2019 (вх.9528/19 від 15.05.2019, а.с.167-173);

3) заяву №0989/3/438 від 09.05.2019 про закриття провадження у справі у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду (вх.9534/19 від 15.05.2019, а.с.175). Ухвалою суду від 20.05.2019 у задоволенні заяви відмовлено;

4) супровідний лист №0989/3/449 від 29.05.2019 (з додатками, вх.№10938/19 від 04.06.2019, а.с.184-186).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 без поважних причин не скористався передбаченим ст.ст.168, 179 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України правом надати пояснення щодо позову та довести обставини, що мають значення для вирішення спору по суті, з огляду на що суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.7, 13, 14, 74 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Довідкою ВДАІ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області №65590374 про дорожньо-транспортну пригоду (далі Довідка про ДТП, а.с.96) 09.06.2015 о 23:10год на проспекті Леніна (Будівельників) у місті Маріуполі Донецької області відбулась дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю транспортних засобів: 1) «Камаз», н.з. НОМЕР_3 (військова техніка, водій ОСОБА_1 ); 2) «ЗАЗ Daewoo Nubira», н.з. НОМЕР_2 (власник ПАТ «КБ «Приватбанк», водій ОСОБА_2 ); 3) «ЗАЗ Sens», н.з. НОМЕР_4 (водій ОСОБА_3 ).

В результаті ДТП всі автомобілі отримали пошкодження зокрема, автомобіль «ЗАЗ Daewoo Nubira»: бокова права частина, верхня частина (панель даху, кузов).

Згідно з попередніми висновками у розділі ІV Довідки №65590374 ДТП сталась внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п.8.7.3 Правил дорожнього руху.

Постановою від 25.06.2015 ст.слідчого СО ДТП СУ ГУМВС України у Донецькій області про закриття кримінального провадження (а.с.15-16) встановлено: «водієм автомобіля «Камаз» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п.п.2.1 а), б), г); 8.7.3 е); 8.10 Правил дорожнього руху України, що стало причиною дорожньо-транспортної події, а саме зіткнення автомобілів «Камаз» реєстраційний номер НОМЕР_3 , «ЗАЗ Daewoo Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_2 , «ЗАЗ Sens» реєстраційний номер НОМЕР_4 та травмування водія ОСОБА_2 та пасажира ОСОБА_4 . У діях водія автомобіля «ЗАЗ Daewoo Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 та водія автомобіля «ЗАЗ Sens» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_3 порушень Правил дорожнього руху України немає». З мотивувальної частини постанови також вбачається, що кримінальне провадження №0000465 за фактом вказаної ДТП закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284, ст.110 КПК України у зв`язку з тим, що травми, виявлені у водія ОСОБА_2 та пасажира ОСОБА_4 , за ступенями тяжкості не утворюють склад злочину, передбачений ст.286 КК України.

Таким чином, наявність вини ОСОБА_1 у порушенні 09.06.2015 вимог п.п.2.1 а), б), г); 8.7.3 е); 8.10 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження трьох автомобілів, є доведеною і встановлена постановою від 25.06.2015 ст.слідчого СО ДТП СУ ГУМВС України у Донецькій області про закриття кримінального провадження за фактом ДТП.

Окремо слід зазначити, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення не є єдиним належним і допустимим доказом вини особи у скоєнні ДТП як однієї зі складових цивільного правопорушення і підстави для настання цивільно-правової відповідальності.

Отже, закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу злочину не означає відсутність в діях особи вини для настання цивільно-правової відповідальності, а постанова слідчого підлягає дослідженню та оцінці судом як доказ у справі відповідно до ст.ст.73, 86 ГПК України.

Відтак, доводи відповідача про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні 09.06.2015 ДТП не доведена належними доказами, спростовуються матеріалами справи. Аналогічних висновків дійшли суди апеляційної та касаційної інстанцій у справі №905/8970/13.

Щодо вимоги про стягнення 20362,51грн витрат на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до підп. «а» ч.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з п.1.7 ст.1 Закону забезпечений транспортний засіб транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ЗАЗ Daewoo Nubira» була застрахована за Полісом №АІ/3823402 від 08.09.2014 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, виданим страховою компанією ПрАТ «Іллічівське», зі строком дії 08.09.2014 07.09.2015 (а.с.13).

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з п.40.3. ст.40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг п.1.10. ст.1 Закону), для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст.41 цього Закону.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 під час керування ним військовим автомобілем «Камаз», н.з. НОМЕР_3 , застрахована не була, що підтверджується Довідкою про ДТП (а.с.96) та відповідачем в порядку ст.ст.13, 74 ГПК України не спростовано.

18.06.2015 ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням вх.№16378 про ДТП (а.с.10, зворотній бік).

Згідно зі Звітом №750(05)250615 від 08.07.2015, складеним суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 (сертифікат №14866/13 від 12.07.2013, дійсний до 12.07.2016), розмір збитків в результаті пошкодження транспортного засобу «ЗАЗ Daewoo Nubira», н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 70% становить 19612,51грн без ПДВ (23535,01грн з ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування) (а.с.17-28).

За приписами п.36.2. ст.36 Закону МТСБУ протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру регламентної виплати з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язане у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення регламентної виплати та виплатити її. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання МТСБУ документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, МТСБУ не може оцінити її загальний розмір, регламентна виплата здійснюється у розмірі шкоди, оціненої МТСБУ.

Відповідно до п.36.4. ст.36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Таким чином, в результаті ДТП від 09.06.2015 у МТСБУ виник обов`язок здійснити регламентну виплату власнику автомобіля «ЗАЗ Daewoo Nubira», н.з. НОМЕР_2 , якому завдано збитки не забезпеченим відповідно до вимог Закону транспортним засобом.

В листі №20.1.0.0.0/7 151113/574 від 01.12.2015 ПАТ «КБ «Приватбанк» (власник автомобіля «ЗАЗ Daewoo Nubira», н.з. НОМЕР_2 ) зазначив, що не претендує на дане страхове відшкодування і просить виплатити його лізингоодержувачу ОСОБА_6 (а.с.92).

Наказом МТСБУ №341 від 16.01.2016 (а.с.38) відповідно до ст.41 Закону визначено сплатити отримувачу ОСОБА_6 (дівоче прізвище ОСОБА_7 а.с.126) регламентну виплату у розмірі 20362,51грн за шкоду, заподіяну в результаті ДТП. Визначена МТСБУ до сплати регламентна виплата складається з 19612,51грн вартості відновлювального ремонту (за вирахуванням 70% зношення запчастин та ПДВ), а також 750грн вартості послуги з вантажоперевезення легкового автомобіля «ЗАЗ Daewoo Nubira», н.з. НОМЕР_2 від місця ДТП (а.с.41).

Платіжним дорученням №341рв від 18.01.2016 кошти в сумі 20362,51грн перераховані на користь ОСОБА_6 з призначенням платежу: «страхове відшкодування згідно наказу №341 від 16.01.2019, ОСОБА_6 , т.з. НОМЕР_2 » (а.с.39).

Виходячи з представлених суду документів, вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 (в ред. наказу №1335/5/1159 від 24.07.2009), а також наведених у даному рішенні приписів Закону, суд дійшов висновку про те, що страхове відшкодування було виплачене позивачем правомірно.

Аналіз приписів ч.ч.1, 2 ст.1166, ч.ч.2, 5 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За приписами ст.228 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Відповідно до підп.38.2.1. п.38.2. ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону. (Пункт 13.1. ст.13 Закону не застосовується до правовідносин у даній справі, оскільки ним врегульовані лише випадки, коли особа керує належним їй особисто транспортним засобом.)

Відповідно до ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до листа №306/4/7859 від 06.12.2018 Управління військової служби правопорядку Збройних Сил України Міністерства оборони України автомобіль «КАМАЗ-53212» 1996 року випуску, військовий номерний знак НОМЕР_3 належить Військовій частині НОМЕР_1 та є військовим майном (а.с.47).

Тобто Військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою, що здійснює експлуатацію належного їй джерела підвищеної небезпеки (а.с.47, 206).

ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягами з наказів №16 від 12.03.2015 та №91 від 01.04.2016 (а.с.167, 172, 173).

Отже, Військова частина НОМЕР_1 є особою, що відповідальна за шкоду, заподіяну ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді, що відбулась 09.06.2015, а до МТСБУ як особи, що здійснила регламентну виплату, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Викладені у відзиві №0989/3/441/ю від 09.05.2019 (а.с.162-164) доводи відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази понесених збитків в результаті ДТП від 09.06.2015, порушений порядок проведення експертизи пошкодженого автомобіля, спростовуються наведеними вище матеріалами справи та приписами ст.ст.29, 36, 40, 41 Закону.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач не представив суду доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь позивача та не спростував обґрунтованість заявленої до стягнення суми, позовна вимога Моторного (транспортного) страхового бюро України до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 20362,51грн витрат на виплату страхового відшкодування є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідач у відзиві №0989/3/441/ю від 09.05.2019 (а.с.162-164) вважає, що строк позовної давності пропущений позивачем.

За приписом ч.6 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності за регресними зобов`язаннями починається від дня виконання основного зобов`язання. Тому право МТСБУ на подання до суду даного позову про стягнення з винної особи суми виплаченої регламентної виплати (страхового відшкодування), виникло з моменту сплати такого відшкодування, а не з моменту виникнення страхового випадку.

Кошти в сумі 20362,51грн були перераховані на користь ОСОБА_6 платіжним дорученням №341рв від 18.01.2016 (а.с.39) отже, позовна давність за вимогою про їх відшкодування сплила 19.01.2019 (ст.ст.260 (ч.1), 253, 254 (ч.1) ЦК України).

Відповідно до припису ч.7 ст.116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали здані на пошту.

Суд встановив, що вимога про стягнення 20362,51грн витрат на виплату страхового відшкодування заявлена позивачем в межах встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку загальної позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом 18.01.2019 (а.с.53 конверт).

Щодо вимоги про стягнення 800грн вартості послуг експерта.

На підтвердження виконання доручення МТСБУ №3/1-05/17522 від 19.06.2015 на виконання експертних робіт (а.с.29) суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_5 і позивач підписали акти виконаних робіт на загальну суму 800,00грн (а.с.31, 34, 127-138, 139).

Згідно з виставленим експертом рахунком №9 від 14.07.2015 (а.с.30) до переліку виконаних робіт входить, зокрема, «виклик телеграмою другого учасника» у кількості 1 вартістю 80грн.

Вказаний рахунок сплачений позивачем у повному обсязі платіжними дорученнями №9 від 10.08.2015 та №9-1рв від 15.10.2015 (а.с.32, 35).

Судом встановлено, що експертом дійсно надавалась телеграма. Проте з тексту відповіді відділення зв`язку (а.с.26) вбачається, що експерт надавав телеграму адресату ОСОБА_1 на адресу: селище Ряшки Прилуцького району Чернігівської області і телеграма доставлена не була, оскільки адресат за зазначеною адресою не проживає.

Матеріалами даної справи підтверджується, що адресою гр-на ОСОБА_1 є: 59111, Чернівецька область, Путильський район, с.Розтоки.

При цьому з доручення на виконання експертних робіт №3/1-05/17522 від 19.06.2015 (а.с.29) вбачається, що відправлення експертом телеграми на невірну адресу є результатом помилки МТСБУ, а не експерта, оскільки адреса «с.Ряшки, Прилуцький район, Чернігівська область, 17530» зазначена як адреса другого учасника ДТП ОСОБА_1 у названому дорученні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що витрати з оплати послуг експерта підлягають відшкодуванню частково, за вирахуванням 80,00грн вартості виклику другого учасника ДТП телеграмою тобто у розмірі 720,00грн.

Відповідач у відзиві №0989/3/441/ю від 09.05.2019 (а.с.162-164) заявив про застосування позовної давності.

За приписом абз.2 ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Суд встановив, що з урахуванням приписів ст.ст.260 (ч.1), 253, 254 (ч.1) ЦК України, ч.7 ст.116 ГПК України вимога про відшкодування вартості послуг експерта заявлена позивачем поза межами встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку загальної позовної давності, оскільки позивач оплатив зазначені послуги платіжними дорученнями №9 від 10.08.2015 та №9-1рв від 15.10.2015 (а.с.32, 35), а звернувся до суду з даним позовом 18.01.2019 (а.с.53).

З огляду на викладене суд відмовляє у відшкодуванні вартості послуг експерта в сумі 720,00грн у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Судовий збір в сумі 1848,39грн покладається на відповідача відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-80, 86, 116 (ч.7), 129 (п.2 ч.1), 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України, м.Київ, до Військової частини НОМЕР_1 , м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 20362,51грн витрат на виплату страхового відшкодування та 800,00грн вартості послуг експерта задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м.Київ, бульвар Русанівський, буд.8; ідентифікаційний код 21647131) 20362,51грн витрат на виплату страхового відшкодування, 1848,39грн судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підп.17.5 п.17 ч.1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 04.07.2019.

Повний текст рішення складений та підписаний 15.07.2019.

Суддя О.М. Шилова

надруковано 4 прим.: 1 до справи,
2 сторонам, 1 третій особі