РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2019Справа № 910/17077/18

Господарський суд міста Києва у складі: судді Бондаренко Г.П., за участю секретаря судового засідання Лебович А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи № 910/17077/18

За позовом Комунального закладу Київської обласної Ради «Київська обласна лікарня №2»

До Спільного Українсько-Британського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимед»

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача Київської обласної ради

Про стягнення 571 902,79 грн

Представники учасників сторін:

представник позивача: не з`явився

представник відповідача: Колесніков В.В., свідоцтво серія МК №001256 від 03.11.2017

представник третьої особи: Литвин А.П., довіреність №1200/07-02 від 04.06.2019

вільний слухач: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальний заклад Київської обласної Ради «Київська обласна лікарня № 2» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Спільного Українсько-Британського Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимед» (далі - відповідач) про стягнення 571 902, 79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області № 76/09 від 01.08.2009, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 468 002, 26 грн по договору оренди нерухомого майна № 76/09 від 01.08.20019 (з урахуванянм додаткових угод), вартість проведеної експертної оцінки майна у розмірі 3 500, 00 грн та суму пені у розмірі 100 400, 53 грн та покласти на відповідача витрати по сплаті судових витрат у розмірі 8 578, 54 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2018 залишено позовну заяву Комунального закладу Київської обласної Ради «Київська обласна лікарня № 2» без руху для усунення визнаених недоліків.

11.01.2019 від позивача до суду надійшли пояснення з документами на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

В хв`язку з усуненням позивачем визначених судом недоліків позовної заяви, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи № 910/17077/18 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.02.2019.

21.02.2019 від позивача надійшла до суду заява про допуск ОСОБА_2 до участі у праві в якості представника позивача, оскільки дана особа не має статуса адвоката, в якій судом відмовлено, допущено вказану особу у якості вільного слухача у справі.

Ухвалою від 04.03.2019 повідомлено сторін про те, що у зв`язку з перебуванням судді Бондаренко Г. П. на лікарняному, розгляд даної справи, призначений на 26.02.2019 не відбувся, призначено розгляд справи на 28.03.2019 з викликом сторін.

25.03.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив застосувати позовну давність та зменшити розмір пені.

Протокольною ухвалою суду від 28.03.2019 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 21.05.2019 та встановлено позивачу строк до 10.04.2019 для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечень на відповідь на відзив. Ухвалою від 28.03.2019 викликано представника позивача у підготовче судове засідання призначене на 21.05.2019.

17.04.2019 від позивача надійшли заперечення на відзив на позов.

21.05.2019 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 21.05.2019 відмовлено у прийнятті до розгляду заяви про збільшення позовних вимог з підстав, зазначених в ухвалі, а саме з огляду на те, що позивач заявляє вимоги щодо стягнення основної заборгованості за інший період по договору оренди (відносини по догвору є триваючими), що фактично не є збільшненням опзовних вимог. Окрім того, цією ухвалою від 21.05.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача (з урахування протокольної ухвали суду про виправлення описки від 23.07.2019) - Київську обласну раду (далі - третя особа). Також, в судовому засіданні 21.05.2019, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 25.06.2019 та викликано представника Київської обласної ради, якому надано строк для наданян пояснень щодо суті позову, повідомлено учасників справи про їх обов`язкову участь у судовому засіданні.

25.06.2019 від відповідача надійшла заява, відповідно до якої було повідомлено про сплату в межах заявлених позивачем вимог суми основного боргу по орендній платі.

В судовому засіданні по суті справи 25.06.2019 оголошено перерву до 23.07.2019.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що позивач був повідомлений про дату та час наступного судового засідання (23.07.2019), про що свідчить особистий підпис працівника позивача у розписці про оголошення перерви від 25.06.2019, однак позивач уповноваженого представника (адвоката) в судове засіданян не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо документів для вирішення спору. Разом з тим, суд враховує, що працівник позивача у якоті вльного слухача, оскільки не має статусу адвоката, приймав учать в судових засіданнях у справі, а отже саме позивач не скористався своїм правом на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні 23.07.2019 представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні 23.07.2019 представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача підтримав викладені обстави позовної заяви та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 23.07.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2009 між Комунальним закладом Київської обласної Ради «Київська обласна лікарня №2» (далі -орендодавець) та Спільним Українсько-Британським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимед» (далі - орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області №76/09 (далі - договір оренди або Договір № 76/09).

Відповідно до п. 1.1. договору (з урахуванням додаткової угоди №4 від 14.05.2015) передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення (далі - майно), загальною площею 305,76 кв.м., які розташовані на другому поверсі поліклінічного корпусу (каб. №34 - 28,4 кв.м., каб. №36 - 1,8 кв.м., каб. №37 - 8,1 кв.м., каб. №38 - 3,2 кв.м., каб. №39 - 33,7 кв.м., каб. №41 - 3,7 кв.м., каб. №42 - 21,0кв.м., каб. № 43 - 13,4кв.м., каб. №44 - 18,6 кв.м., каб. № 45 - 11,1 кв.м., каб.№ 46 - 12,8 кв.м., каб. №47 - 11,4 кв.м., каб. №48 - 8,5 кв.м., каб. № 49 - 1,5 кв.м., каб. № 50 - 1,0кв.м., каб. №51 - 15,9 кв.м., каб. №52 - 2,0 кв.м., каб. №53 - 14,2 кв.м., каб. №54 - 24,3 кв.м. та частину коридору №40 - 71,16 кв.м.) , за адресою: м. Київ, пров. Нестерівський, 13/19 . Майна знаходиться на балансі Комунального закладу Київської обласної Ради «Київська обласна лікарня №2» (далі - балансоутримувач), вартість якого визначено згідно зі звітом про незалежну оцінку, здійснену станом на 31.01.2009 і становить 1785715,43 грн без врахування ПДВ.

За актом приймання передачі нежитлового приміщення від 01.08.2009 орендодавець ( Комунальний заклад Київської обласної Ради «Київська обласна лікарня №2») передав, а орендар прийняв об`єкт оренди.

В подальшому до ДОговору № 76/09 було укладено дев`ять додаткових угод, копії яких міститья в матеріалх справи (аркуш-25 матеріалів справи).

Згідно з п. 3.1 договору (з урахуванням додаткової угоди №4 від 14.05.2015) орендна плата визначається за результатами конкурсу (оренда плата може бути встановлена за домовленістю сторін, але не менше розміру, визначеному на підставі Методики, затвердженої рішенням Київської обласної ради від 28.11.20013 №702-35-VI і становить за перший місяць оренди 144 031,60 грн без ПДВ з урахуванням індексу інфляції за травень 2014 року. Нарахування ПДВ здійснюється на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п. 3.2. договору).

За приписами пункту 3.3 договору, орендна плата перераховується орендарем у розмірі 100% на розрахунковий рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 5 числа на умовах попередньої оплати. 50% орендної плати за нерухоме майно орендодавець перераховує до обласного бюджету. Кінцевий розрахунок за кожний місяць оренди проводиться орендарем, після коригування орендної плати на індекс інфляції, згідно виставленого рахунку протягом 3-х днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до пунктів 5.7, 5.8 договору орендар зобов`язується нести витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна. Своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Договір укладено строком на 365 днів, що діє з 01.08.2009 до 31.07.2010 включно (п. 10.1 договору).

За умовами додаткової угоди №8 від 01.07.2017 (далі - додаткова угода №8) до договору № 76/09 орендодавцем нерухомого майна виступила Київська обласна рада (далі - новий орендодавець). Окрім того, приписами даної додаткової угоди досягнуто згоди про те, що умови даної угоди застосовуються до відносин між ним, які виникли до її укладення.

За умовами додаткової угоди №9 від 02.01.2018 (далі - додаткова угода №9 ) до договору між новим орендодавцем та орендарем, зокрема, продовженою дію договору до 27.07.2018 включно. Окрім того, відповідно до п. 4 додаткової угоди №2, усі інші умови договору залишаються незмінними і сторони підтверджують за ними свої зобов`язання.

Судом встановлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду 28.05.2019 у справі №910/14645/18 рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 скасовано, у задоволенні позовних вимог Комунального закладу Київської обласної Ради «Київська обласна лікарня №2» до Спільного Українсько-Британського підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптимед» про зобов`язання передати приміщення, за адресою: м. Київ, провулок Нестерівський, буд . 13/19 , загальною площею 305,76 кв.м. у порядку передбаченому договором оренди нерухомого майна №76/09, відмовлено.

Під час розгляду справи № 910/14645/18, судом було встановлено, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача із заявою (попередженням) про припинення договору протягом одного місяця до чи після 28.07.2018, отже дію договору оренди № 76/09 (стягнення заборгованості за даним договором є предметом розгляду у даній справі) продовжено відповідно до чинного законодавства ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст. 764 Цивільного кодексу України на той же строк та на тих самих умовах.

Відповідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини, від 25.07.2002, «Справа «Совтрансавто-Холдинг» проти України» п. 72 «В. Оцінка Суду»).

Як зазначає позивач, що відповідач всупереч своїх зобов`язань за договором не сплатив у повному обсязі орендні платежі за період з 01.11.2017 по 21.09.2018, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за договором.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього орендної плати у розмірі 468 002,26 грн, відшкодування за експертну оцінку майна у розмірі 3 500,00 грн та пеня за несвоєчасну оплату у розмір 100 400,53 грн.

В свою чергу, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що у спірний період ним здійснювали оплати орендних платежів у розмірі 50%, оскільки Постійно діючою комісією з питань управління комунальною власністю, приватизації, житлово-комунального господарства та впровадження енергозберігаючих технологій Київської обласної ради, відповідно до витягу з протоколу №1 від 02.02.2018, було рекомендовано Голові Київської обласної ради включити в порядок денний сесії розгляд питання «Про надання дозволу на встановлення пільги по сплаті орендної плати за користування приміщеннями спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Київської області, про що позивачу було відомо. Щодо відшкодування витрат на експертну оцінку майна, то зазначає, що умови договору не містять такого обов`язку у відповідача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторонами не оспорювалась правомірність зазначеного договору, а тому в силу встановленої ст. 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, цей договір оренди нерухомого майна є дійсним, а його положення (з урахуванням укладених додаткових угод до договору) беруться судом до уваги при розгляді спору.

Так, пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Приписами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України наголошено на тому, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між Комунальним закладом Київської обласної Ради «Київська обласна лікарня №2» та Спільним Українсько-Британським Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимед», укладено правочин, який за своїм змістом та правовою природою є договором оренди (найму), за яким, відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність) (ч. 1, 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно з ч. 1 ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

За приписами ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

В той же час, як встановлено судом, відповідно до додаткових угод до договору №8 від 01.07.2017 та №9 від 02.01.2018, сторони договору змінили особу орендодавця, а отже орендодавцем за договором № 76/09 з 01.07.2017 року виступила вже Київська обласна рада. Окрім того, пунктом 4 додаткових угод до договору передбачено, що всі інші умови залишились незмінними і сторони підтверджують за ними свої зобов`язання.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами у судовому засіданні від 23.07.2019 відбулась зміна орендодавця, що в свою чергу, породжує відповідні права та обов`язки для Київської обласної ради. Поряд з цим, сторони погоди, що всі інші умови договору, зокрема і пункт 3.3. договору, залишись незмінними.

Отже, враховуючи, що за згодою сторін відбулась зміна орендодавця, про що всім учасникам справи достеменно відомо, суд вважає, що у випадку наявності порушень орендарем своїх зобов`язань за договором та з метою захисту своїх інтересів за укладеним договором у судовому порядку правом на звернення володіє Київська обласна рада, яка є орендодавцем та на рахунки якої відповідно до не змінених умов договору має перераховуватись орендна плата.

Тому, суд дійшов висновку, що за приписами пункту 3.3 договору, орендна плата має перераховуватись відповідачем у розмірі 100% оплати на рахунок орендодавця, яким, відповідно до погоджених змін до договору виступає Київська обласна рада.

Тоді як, відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз вищезазначених норм підтверджує, що позивачем у господарському процесі може бути тільки та особа, чиє особисте право або потребують судового захисту, або спеціальні суб`єкти які в силу закону наділені правом заявлення позову в інтересах інших осіб.

Отже, судом встановлено, що у даному спорі за захистом свого порушеного права звернувся неналежний позивач, що є порушенням ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, а також, те що позовні вимоги в частині 100 400,53 грн та є похідними від суми основної заборговані, суд дійшов висновку відмову у задоволені цих вимог. Поряд з цим, позивач також просив суд відшкодувати експертну оцінку майна у розмірі 3 500,00 грн, тоді як судом встановлено, що до суду звернувся неналежний позивач.

Суд також зазначає, що під час розгляду справи відповідачем подано до суду платіжні доручення №310 від 23.05.2019 на суму 100 940,60 грн з призначенням платежу «за оренду приміщення згідно рах. №16 від 01.01.2018 та №87 від 01.02.2018», №311 від 23.05.2019 на суму 104 854,85 грн з призначенням платежу «за оренду приміщення згідно рах. №233 від 01.03.2018 та №381 від 01.04.2018», №312 від 23.05.2019 на суму 105 806,25 грн з призначенням платежу «за оренду приміщення згідно рах. №492 від 01.05.2018 та №604 від 01.06.2018», №313 від 23.05.2019 на суму 156 400,56 грн з призначенням платежу «за оренду приміщення згідно рах. №791 від 01.07.2018 та №935 від 01.08.2018», №316 від 23.05.2019 на суму 153 072,04 грн з призначенням платежу «за оренду приміщення згідно рах. №1200 від 01.10.2018, №1341 від 01.11.2018 та №1624 від 01.12.2018», отримувачем коштів яких є Комунальний заклад Київської обласної Ради «Київська обласна лікарня №2».

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність порушень прав позивача відповідачем за договором про оренду нерухомого майна та відповідно відсутність підстав для захисту судом прав позивача, оскільки наявність таких порушень позивачем не доведена, а стороною договору, з урахування додаткових угод до договору, виступає зовсім інша юридична особа - Київська обласна рада, яка не є позивачем у даній справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 202, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Комунального закладу Київської обласної Ради «Київська обласна лікарня №2» (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 13/19; ) до Спільного Українсько-Британського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимед» (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 13/19; ) про стягнення у розмірі 571 902 (п`ятдесят сімдесят одна тисяча дев`ятсот дві) грн. 79 коп. відмовити повністю.

2. Судові витрати за розгляд позову покласти на Комунальний заклад Київської обласної Ради «Київська обласна лікарня №2» (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 13/19; ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01.08.2019.

Суддя Г.П. Бондаренко