ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019м. ДніпроСправа № 904/1371/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Безуглої А.., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро", с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім" Деметра-Плюс", смт. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 940 057 грн. 10 коп. за договором купівлі-продажу від 22.03.2018 № 134

Представники:

від позивача: Наконечна Т.М., ордер ДП № 2098/033 від 02.04.2019, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім" Деметра-Плюс" заборгованість у розмірі 940 057 грн. 10 коп., з яких: 861 663 грн. 60 коп. - сума передплати за товар, 6 445 грн. 00 коп. - 3% річних, 15 578 грн. 87 коп. - інфляційні втрати, 56 370 грн. 23 коп. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 22.03.2018 № 134 в частині поставки оплаченого позивачем товару.

Ухвалою господарського суду від 02.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження на 06.06.2019.

Ухвалою господарського суду від 06.06.19 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті в засіданні на 25.06.2019.

Ухвалою господарського суду від 25.06.2019 розгляд справи відкладений на 16.07.2019 для надання витребуваних судом документів.

Відповідач явку повноважного представника у призначені засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь представника у судових засіданнях.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 16.07.2019 представник позивача надав відкорегований розрахунок пені, інфляційних та 3% річних та просив позовні вимоги задовольнити з його урахуванням та з підстав, викладених у позові.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім" Деметра-Плюс" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 134 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти і оплатити хімічну продукцію, надалі іменовану «Товар», у кількості, за номенклатурою, ціною, у строки та на умовах поставки, узгоджених сторонами в Специфікаціях до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору, а так ж відповідно до умов цього договору.

За умовами п. 2.1 договору кожна Специфікація є окремою угодою, укладеною в рамках цього договору. Кожна наступна Специфікація не відміняє та не призупиняє дію попередніх Специфікацій ні повністю, ні в частині, якщо тільки в ній не вказано інше.

Згідно із п. 2.2 договору покупець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання по факсу (або за допомогою електронної пошти) копи видаткових документів на товар, оформити, підписати їх і направити факсом (або за допомогою електронної пошти) продавцю, або дати мотивовану відмову в підписанні таких документів.

Продавець зобов`язаний після здійснення поставки товару відповідно до цього договору та відповідної Специфікацією до цього договору оформити і направити покупцю за адресою, вказаною у розділі 13 цього договору, оригінали відповідних документів: договір, специфікацію, видаткові документи (видаткову накладну, товарно-транспортну накладну) (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору покупець зобов`язаний протягом 3-х днів після отримання від продавця документів, передбачених п.2.3., підписати і направити один примірник продавцю за адресою, вказаною у розділі 13 цього договору. Право власності на товар переходить від продавця до покупця в момент підписання покупцем видаткової накладної. У разі незгоди з отриманими документами покупець зобов`язаний протягом 3-х днів з моменту отримання документів, передбачених пунктом 2.3. цього договору, надати письмову мотивовану відмову.

За умовами п. 4.1 договору ціна товару узгоджується для кожної партії окремо і відображається у відповідних Специфікаціях до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно із п. 4.2 договору загальна сума цього договору визначається загальною вартістю товару, переданого згідно Специфікацій до цього договору.

У п. 5.1 договору сторони узгодили, що порядок і строки оплати за поставлений за цим договором товар обумовлюються сторонами і відображаються у відповідних Специфікаціях до цього договору.

За умовами пп. 5.3.1. п. 5.3 договору сторони встановили, що в разі відхилення кількості поставленого товару відповідно до п.3.2. цього Договору в меншу сторону від обсягу узгодженого сторонами у Специфікації, продавець зобов`язаний на підставі письмової заяви покупця повернути вартість оплаченого, але не поставленого товару.

Відповідно до п. 5.5 договору покупець зобов`язується оплатити товар, згідно рахунку продавця, протягом зазначеного в ньому терміну. У разі погодження сторонами в Специфікаціях інших термінів оплати, сторони керуються умовами оплати, узгодженими в Специфікаціях до цього договору. Рахунок дійсний до оплати протягом зазначеного в ньому строку з моменту видачі. У разі оплати за товар за рахунком термін дії, якого закінчився, продавець має право не поставляти товар і повернути отримані грошові кошти покупцеві, чи відвантажити меншу кількість товару відповідно встановленим новим прайсовим цінами продавця, з попереднім погодженням з покупцем, шляхом підписання відповідної Специфікації.

Поставка товару здійснюється на умовах, погоджених сторонами у Специфікаціях на кожну окрему партію товару. Продавець здійснює поставку покупцю товару (частини), зазначеного у Специфікації, вільного від будь-яких прав та вимог третіх осіб протягом строку дії договору на умовах поставки, визначених у Специфікаціях, згідно ІНКОТЕРМС Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2010 року) (п. 6. 1 договору).

Згідно із п. 12.5 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків сторін - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

У разі якщо після закінчення строку дії цього договору жодні зі сторін не виявить бажання розірвати цей договір, до договір вважається продовженим на наступний рік на тих же умовах (п. 12.6 договору).

Так, відповідно до Специфікації № 01 від 22.03.2018 до договору продавець зобов`язався поставити сульфат амонія гранульованого в п/п біг-бегах у кількості 14,800 тонн на суму 106 560 грн. 00 коп. залізничним транспортом на умовах 100% передплати у строк до 25.03.2018.

Відповідно до платіжного доручення від 23.03.2018 № 271 позивачем виставлений відповідачем рахунок № 276 від 22.03.2018 на суму 106 560 грн. 00 коп. сплачений у повному обсязі.

Позивач стверджує, що згідно із видатковою накладною від 05.04.2018 № 436 визначений специфікацією № 01 від 22.03.2018 товар поставлений відповідачем у повному обсязі із порушенням термінів відвантаження на 11 днів з 26.03.2018 по 05.04.2018.

Відповідно до Специфікації № 02 від 04.07.2018 до договору продавець зобов`язався поставити добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне 9:25:25 у кількості 195,000 тонн на суму 2 476 539 грн. 00 коп. залізничним транспортом на умовах 100% передплати у строк до 01.08.2018.

Відповідно до платіжного доручення від 05.07.2018 № 589 позивачем виставлений відповідачем рахунок № 517 від 04.07.2018 на суму 2 476 539 грн. 00 коп. сплачений у повному обсязі.

Позивач стверджує, що згідно із видатковими накладними від 20.08.2018 № 811 та від 01.10.2018 № 919 визначений специфікацією № 02 від 04.07.2018 товар поставлений відповідачем не повному обсязі та із порушенням термінів відвантаження.

Так, за видатковою накладною від 20.08.2018 № 811 поставлено товару у кількості 64,000 тонни на суму 812 812 грн. 80 коп. із порушенням термінів відвантаження на 19 днів з 02.08.2018 по 20.08.2018; за видатковою накладною від 01.10.2018 № 919 - у кількості 64,000 тонни на суму 812 812 грн. 80 коп. із порушенням термінів відвантаження на 60 днів з 02.08.2018 по 01.10.2018.

Вартість оплаченого та не поставленого відповідачем товару специфікацією № 02 від 04.07.2018 складає 850 913 грн. 40 коп.

Згідно із Специфікацією № 04 від 05.07.2018 до договору продавець зобов`язався поставити суперфосфат амонізований марки 9-30 у кількості 130,000 тонн на суму 1 397 526 грн. 00 коп. залізничним транспортом на умовах 100% передплати у строк до 01.08.2018.

Відповідно до платіжного доручення від 05.07.2018 № 594 позивачем виставлений відповідачем рахунок № 530 від 05.07.2018 на суму 1 397 526 грн. 00 коп. сплачений у повному обсязі.

Позивач стверджує, що згідно із видатковою накладною від 21.08.2018 № 808 визначений специфікацією № 04 від 05.07.2018 товар поставлений відповідачем не у повному обсязі, а саме у кількості 129,000 тон на суму 1 386 775 грн. 80 коп., та із порушенням термінів відвантаження на 20 днів з 02.08.2018 по 21.08.2018.

Вартість оплаченого та не поставленого відповідачем товару специфікацією № 04 від 05.07.2018 складає 10 750 грн. 20 коп.

Позивач зазначає, що 05.03.2019 звернувся до відповідача із вимогою про стягнення заборгованості від 26.02.2019 № 39, в якій вимагав перерахувати грошові кошти в сумі 861 663 грн. 60 коп. на рахунок позивача (а.с. 85-87). Проте, вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За умовами п. 8.3 договору у разі порушення термінів відвантаження, передбачених у цьому договорі та Специфікаціях до нього, продавець за вимогою покупця сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно відвантаженого товару за кожен день прострочення.

У п. 8.4 договору сторони погодили, що стягнення штрафних санкцій (пеня, штраф, проценти) за цим договором згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування і закінчується в день виконання стороною зобов`язань, а термін позовної давності стягнення штрафних санкцій відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу Україні збільшується до 3 (трьох) років.

На підставі п. 8.3 договору позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача пеню за період з 31.12.2018 по 01.04.2019 від загальної вартості непоставленого товару в сумі 816 663 грн. 00 коп., яка складає 56 370 грн. 23 коп.

Із посиланням на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково та вимагає стягнути з відповідача 3% річних в сумі 6 445 грн. 00 коп. за період з 31.12.2018 по 01.04.2019 та інфляційні втрати у розмірі 15 578 грн. 87 коп. за вказаний період з грудня 2018 по березень 2019.

Таким чином, як стверджує позивач, відповідач у визначені договором строки не здійснив поставку товару, попередню оплату в розмірі 861 663 грн. 60 коп. позивачу не повернув, що і стало причиною звернення до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору купівлі-продажу є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За нормами ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За приписами ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

У цьому зв`язку, позивачем обрано такий варіант поведінки як повернення суми попередньої оплати товару шляхом пред`явлення вимоги.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що грошові кошти в сумі 861 663 грн. 60 коп. були перераховані позивачем на виконання умов договору, в той час як відповідачем свої зобов`язання виконані не були, доказів повернення суми передоплати чи поставки на вказану суму товару матеріали справи не містять, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникло право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від постачальника, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро" в частині стягнення з відповідача суми передплати у розмірі 861 663 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені, доданого до позовної заяви, судом встановлено, що розрахунок виконано невірно. У зв`язку із чим, згідно перерахунку суду, до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 28 895 грн. 24 коп. У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Водночас, господарський суд не приймає до розгляду поданий позивачем у судовому засіданні 16.07.2019 розрахунок пені, інфляційних та 3% річних, оскільки його подано із порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат господарський суд зазначає наступне.

Грошовим є зобов`язання, що передбачає передачу грошей як предмета договору або їх сплату як ціни договору.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено можливість стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення саме грошового зобов`язання.

Разом із тим, стягнення з відповідача суми попередньої оплати не є наслідком порушення ним грошового зобов`язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення сплаченої попередньої оплати за непоставлений товар. За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні ст. 625 Цивільного кодексу України.

Вказаної правової позиції дотримується й Верховний Суд у постанові від 26.10.2018 у справі № 910/1775/18.

За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 6 445 грн. 00 коп. та інфляційних втрат в сумі 15 578 грн. 87 коп. слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням вищевикладеного, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені в сумі 65 520 грн. 00 коп., нарахованої на підставі п. 8.5 договору, задоволенню не підлягають, у зв`язку із безпідставністю, необґрунтованістю та недоведеністю цих позовних вимог.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору поставки та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 861 663 грн. 60 коп. передплати, 28 895 грн. 24 коп. пені - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 81, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім" Деметра-Плюс" (52600, Дніпропетровська область, Васильківський район, смт. Васильківка, пров. Лічний, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро" (52552, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Михайлівка, вул. Леніна, буд. 50, ) 861 663 грн. 60 коп. (вісімсот шістдесят одну тисячу шістсот шістдесят три грн. 60 коп.) попередньої оплати, 28 895 грн. 24 коп. (двадцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто п`ять грн. 24 коп.) пені, 13 358 грн. 38 коп. (тринадцять тисяч триста п`ятдесят вісім грн. 38 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 26.07.2019

Суддя І.А. Рудь