УХВАЛА

м. Київ

02.08.2019Справа № 910/3263/19

За заявою Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» про забезпечення виконання судового рішення у справі № 910/3263/19

За позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іволга ЗЕД» в особі Голови комісії з припинення ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити дії

Суддя Літвінова М.Є.

Без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Богуслав" (надалі - "Банк") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іволга Зед" в особі Голови комісії з припинення ОСОБА_1 (надалі - "Товариство") про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані відмовою відповідача включити кредиторські вимоги позивача у розмірі 15 405 205,97 грн., які виникли на підставі кредитного договору №15/01-КР-17/2016 від 25.08.2016, до проміжного ліквідаційного балансу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" задоволено повністю; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Іволга Зед" (01011, м. Київ, Печерський узвіз, 19; ідентифікаційний код 34442559) в особі Голови комісії з припинення ОСОБА_1 включити в проміжний ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Іволга Зед" кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" (04080, м. Київ, вул. Ніжньоюрківська, 81; ідентифікаційний код 34540113) в сумі 15 405 205,97 грн. Стягнуто Товариство з обмеженою відповідальністю "Іволга Зед" (01011, м. Київ, Печерський узвіз, 19; ідентифікаційний код 34442559) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" (04080, м. Київ, вул. Ніжньоюрківська, 81; ідентифікаційний код 34540113) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921, 00 грн.

01.07.2019 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі № 910/3263/19 видано накази.

31.07.2019 року через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" надійшла заява № 289 від 29.07.2019 року "Про забезпечення виконання судового рішення", в якій заявник просить суд:

- вжити заходи про забезпечення виконання судового рішення шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Іволга ЗЕД» (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19, ) щодо реорганізації будь-яким шляхом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іволга ЗЕД» (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19, ) та реєстрації припинення діяльності юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Іволга ЗЕД» (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19, ).

Вказане заява обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Іволга ЗЕД» знаючи про наявну у Товариства з обмеженою відповідальністю «Іволга ЗЕД» заборгованість перед ПАТ "Банк Богуслав" в сумі 15 405 209, 97 грн, що виникла на підставі кредитного договору № 15/01-КР-17/2016 від 25.08.2016 в загальному розмірі 15 405 209, 97 грн, з метою ухилення від включення кредитором вимог ПАТ "Банк Богуслав" до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Іволга Зед» та подальшого їх задоволення за рахунок коштів їх коштів або майна, яке є в наявності у ТОВ «Іволга Зед», свідомо подав державному реєстратору документи для відміни попереднього запису про перебування ТОВ «Іволга Зед» в стані припинення з 22.02.2018 року.

Заявник вказує, що обраний захід забезпечення виконання судового рішення шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Іволга ЗЕД» (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19, ) щодо реорганізації будь-яким шляхом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іволга ЗЕД» (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19, ) та реєстрації припинення діяльності юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Іволга ЗЕД» (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19, ), не порушить прав та охоронюваних законом інтересів сторін чи інших осіб, що не є учасниками даної справи, не призведе до втручання у діяльність ТОВ «Іволга Зед», яке знаходиться в стані припинення чи до погіршення стану його майна, а лише запровадить дії, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду, яке набрало законної сили. Така заборона не пов`язана із застосуванням обтяжень чи обмежень на майно ТОВ «Іволга Зед», як юридичної особи, яка знаходиться в стані припинення. Вказаний захід про забезпечення виконання судового рішення не обмежує будь-які права ТОВ «Іволга Зед», оскільки унеможливлює лише внесення записів до ЄДРЮОФОПГФ щодо реорганізації ТОВ «Іволга Зед» та реєстрації припинення діяльності юридичної особи - ТОВ «Іволга Зед».

На думку заявника, незастосування судом заходів про забезпечення виконання судового рішення у даній справі може значно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та позбавить ПАТ "Банк Богуслав" ефективного способу поновлення порушених прав. Крім того, ПАТ "Банк Богуслав" ризикує втратити будь-яку можливість отримати від ТОВ «Іволга Зед» будь-які грошові кошти в погашення заборгованостей ТОВ ТОВ «Іволга Зед» за Кредитним договором.

Розглянувши заяву № 289 від 29.07.2019 року "Про забезпечення виконання судового рішення" Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав", дослідивши подані разом з нею докази в цілому, суд дійшов висновку про відмову в задоволені вказаної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходи, передбачені статтею 137 цього Кодексу.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами ч.ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Одночасно, суд зазначає, що заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому такі обмеження, які встановленні відповідною ухвалою про вжиття заходів до забезпечення позову, встановлюються саме з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача на час вирішення спору, а саме для забезпечення в послідуючому реальної можливості виконання судового рішення у випадку задоволення вимог позивача, а відтак, їх дія нерозривно пов`язана із наявністю такої мети.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд вважає подану заяву необґрунтованою. Заявником не зазначено будь-яких обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення виконання рішення суду може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, позивач не навів жодного належного обґрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для забезпечення позову в обраний ним спосіб та не зазначив, яким чином вжиття саме таких заходів забезпечення позову буде гарантією виконання судового рішення про зобов`язання включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги ПАТ «Банк Богуслав».

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви № 289 від 29.07.2019 року "Про забезпечення виконання судового рішення" Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" у справі № 910/3263/19 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 02.08.2019 року та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя М.Є. Літвінова