УХВАЛА

м. Київ

30.07.2019Справа № 910/9942/19

Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., розглянувши матеріали за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26) до Київської міської ради (01044, м. Київ, вул.Хрещатик, 36) про визнання недійсним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві (позивач) надійшла позовна заява б/н від 25.07.2019 року до Київської міської ради (відповідач) про визнання недійсним та скасування п. 1, 2, 3 рішення Київської міської ради від 23.02.2017 № 946/1950 «Про повернення приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій»: А) в частині визнання такими, що втратили чинність рішень Київської міської ради, а саме:

- рішення Київської міської ради від 29.12.2011 № 1036/7272 «Про передачу до сфери управління Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві нежилих приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва та внесення змін до рішення Київської міської ради»;

- рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 44/6260 «Про передачу до сфери управління Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві нежилого приміщення у будинку комунальної власності та нежилого будинку комунальної власності»;

- рішення Київської міської ради від 13.11.2013 № 497/9985 «Про передачу до сфери управління Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва»; Б) в частині передачі в оренду приміщень, які перебували у сфері управління Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та знаходяться за адресою: вул. Дегтярівська, 31, літер А, площею - 5908,5; вул. Хрещатик, 42, літ. А, площею - 833,9; просп. Маяковського, 5-в, літер В, площею - 626,7; вул. Полковника Потєхіна, 3-а, площею - 206,60; нежилий будинок вул. Гайцана Миколи, 4, літер А, площею - 957,9; нежилий будинок вул. Смирнова-Ласточкіна, 10, літер Б, площею - 1466,6 кв.м.; нежиле приміщення вул. Волоська, 6/14-6, площею - 349,70 кв.м.; вул. Маршала Тимошенка, 2-Е, площею - 2241,30 кв.м.; В) в частині закріплення за Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» на праві господарського відання нерухомого майно, що знаходиться за адресою: вул. Дегтярівська, 31, літер А, площею - 5908,5; вул. Хрещатик, 42, літ. А, площею - 833,9; просп. Маяковського, 5-в, літер В, площею - 626,7; вул. Полковника Потєхіна, 3-а, площею - 206,60; нежилий будинок вул. Гайцана Миколи, 4, літер А, площею - 957,9; нежилий будинок вул. Смирнова-Ласточкіна, 10, літер Б, площею - 1466,6 кв.м.; нежиле приміщення вул. Волоська, 6/14-6, площею - 349,70 кв.м.; вул. Маршала Тимошенка, 2-Е, площею - 2241,30 кв.м.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Втім, всупереч вищезазначених положень Господарського процесуального кодексу України позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору; позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; позовна заява не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

В якості доказу сплати судового збору Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в місті Києві до позовної заяви додано копію платіжного доручення № 1904 від 23.07.2019 року.

Разом з цим, пунктом 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22 визначено, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Додатками 2, 8 зазначеної інструкції визначено, що для заповнення реквізиту №40 платіжного доручення (М.П.) ставиться відбиток печатки платника, зразок якої заявлений банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки, для - реквізиту №41 (підписи платника) ставляться підписи (підпис) відповідальних осіб платника, які повноважені розпоряджатися рахунком і зразки підписів яких заявлені банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки, для - реквізиту №51 (дата виконання) зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словами, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Однак, позивачем долучено копію платіжного доручення № 1904 від 23.07.2019 року на суму 1 921, 00 грн., яке не може бути належним доказом сплати позивачем судового збору, оскільки він взагалі не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. № 22.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи ї копії та додану до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» № 270 від 05.03.2009, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку, є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Відповідно до ст. 91 ГПК України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01.09.2003) встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Таким чином, належним доказом відправлення учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг, надані в оригіналі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не надано належних доказів відправлення учасникам справи копії позовної заяви б/н від 25.07.2019 року з додатками, а у суду відсутній обов'язок самостійно здійснювати таке надіслання задля дотримання засад господарського судочинства.

Суд звертає увагу позивача, що додані до позовної заяви реєстр № 1 від 25.07.2019 року та описи вкладення у пакет від 25.07.2019 року, які свідчать про відправку учасникам справи копії позовної заяви б/н від 25.07.2019 року додатками, не є належними та допустимими доказами про відправлення учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки вони не відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» № 270 від 05.03.2009р. та вимогам до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01.09.2003р., тому суд позбавлений можливості достеменно встановити факт направлення позивачем саме поданої до суду позовної заяви б/н від 25.07.2019 року, а не іншої копії позовної заяви.

Отже, суд не може дійти беззаперечного висновку щодо того, що на адресу учасників справи надіслані копії позовної заяви та доданих до неї документів, що були подані до суду.

Дана обставина є суттєвою, оскільки ст. 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача надати відзив після одержання ухвали про відкриття провадження у справі та надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів Господарського процесуального кодексу України. Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1, 3 ст. 162, ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву б/н від 25.07.2019 року Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві до Київської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення - залишити без руху.

2. Надати Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в місті Києві строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві в строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви через відділ діловодства суду надати:,

- письмову заяву із зазначенням відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

- письмову заяву із зазначенням відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви;

- письмову заяву із зазначенням відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- належні докази сплати судового збору у встановлених Законом порядку та розмірі, а саме оригінал платіжного доручення № 1904 від 23.07.2019 року на суму 1 921, 00 грн. відповідно до вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. № 22;

- належним чином оформлені докази направлення учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів за адресами згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: докази надіслання учасникам справи копії саме позовної заяви б/н від 25.07.2019 року та усіх додатків до позовної заяви, із зазначенням вичерпного переліку вказаних документів та надати суду оригінали доказів, які свідчать про відправку учасникам справи копії позовної заяви б/н від 25.07.2019 року з додатками.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 30 липня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Данилова