СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2019 р. Справа № 917/282/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Лакіза В.В. , суддя Мартюхіна Н.О.

без виклику сторін

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", (вх.№2133 П/2)

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі №917/282/19 ( суддя Безрук Т.М., постановлену у м.Полтава 18.06.2019 о 12:05 год., повний текст складено 24.06.2019),

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс", м.Кременчук, Полтавська область

про стягнення 6168 757,97 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі № 917/282/19:

1. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" строк для подання відзиву на позов.

2.Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" строк для подання заяви про зупинення провадження у справі.

3. Зупинено провадження у справі № 917/282/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/6500/19, провадження у якій відкрито Господарським судом міста Києва за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання недійсним договору фінансового лізингу № 4С16043 ЛИ від 02.07.2016 року.

Суд першої інстанції зазначив, що ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд.

Задовольняючи клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву та поновлення строку для подання заяви про зупинення провадження у справі, господарський суд Полтавської області послався на забезпечення принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та дотримання принципу змагальності.

Ухвала суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі № 917/282/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/6500/19 мотивована тим, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 917/282/19 до вирішення справи №910/6500/19, оскільки до розгляду справи № 910/6500/19 та вирішення в її межах питання щодо дійсності договору фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02 липня 2016 року та можливості створення на підставі вказаного договору будь-яких правових наслідків для сторін, неможливо встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі № 917/282/19 щодо правомірності та обґрунтованості позовних вимог АТ КБ Приватбанк про стягнення заборгованості за таким договором.

АТ КБ Приватбанк звернулося до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі № 917/282/19 і направити справу для продовження розгляду до господарського суду Полтавської області.

Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з неповним з`ясуванням обставин справи, а також з порушенням норм процесуального права.

Апелянт посилається на те, що стадія розгляду справи «по суті» не передбачає зупинення її провадження з підстави «до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі».

Апелянт зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність 2-х справ не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки чинність договору фінансового лізингу № 4С16043 ЛИ від 02.07.2016 року презюмується. Крім того, у разі прийняття судового рішення у справі №910/6500/19 про визнання правочину недійсним, зазначені обставини можуть бути підставою для звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Вважає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування учасників процесу у стані невизначеності.

Апелянт посилається також на те, що судом першої інстанції безпідставно поновлено відповідачу строк на подання заяви про зупинення провадження у справі та відзиву, оскільки відсутні поважні причини для вчинення таких дій.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі №917/282/19.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції, зазначену у п.12 ч.1 ст.255 Господарського процесуального кодексу України, а саме: про зупинення провадження у справі, тому, відповідно до ч.2 ст.271 ГПК України, розглядається без повідомлення учасників справи.

Стаття 269 ГПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Приписами ст.129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Господарський процесуальний кодекс України містить імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному порядку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 21.03.2018 у справі № 910/2097/17.

Згідно ч. 2 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України , ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Частиною 1 статті 255 ГПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Зокрема, п.9 ч.1 ст.255 ГПК України передбачено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 255 ГПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі № 917/282/19, зокрема, і в частині поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" строку для подання відзиву на позов та поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" строку для подання заяви про зупинення провадження у справі, оскарження якої не передбачено ч. 1 ст. 255 ГПК України.

Частиною 5 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі № 917/282/19 в частині поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" строку для подання відзиву на позов та поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" строку для подання заяви про зупинення провадження у справі не розглядається.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі в частині зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/6500/19, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія встановила наступне.

До початку розгляду справи по суті у порядку ст. 207 ГПК України відповідач подав заяву про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов`язаної з нею справи №910/6500/19 в порядку господарського судочинства за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання недійсним договору фінансового лізингу № 4С16043 ЛИ від 02.07.2016 року.

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" про стягнення 6168 757,97 грн. заборгованості за договором фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02.07.2016 року, у тому числі: 5947 809,09 грн. заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном; 220 948,88 грн. пені; а також 92 531,37 грн. судових витрат.

В якості підстави позову АТ КБ «Приватбанк» посилалося на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором фінансового лізингу 4С16043ЛИ від 02.07.2016 року, а саме: зобов`язань щодо своєчасної сплати лізингових платежів та винагороди за користування майном, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірній сумі, та, як наслідок, на суми прострочень позивачем нараховано пеню.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 173, 174, 188, 193, 216, 230, 231 Господарського процесуального кодексу України, ст. 16, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 627, 631, 651, 806 Цивільного кодексу України, ст. 1, 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» та умовами договору.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.02.2019 відкрито провадження у справі № 917/282/19, призначено справу до розгляду в підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.06.2019.

У відповідності до частин 1, 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Частиною 3 статті 201 Господарського процесуального кодексу України, унормовано, що з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Між тим, статтею 194 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Відтак, з моменту відкриття судового засідання на стадії розгляду справи по суті (глава 6 Господарського процесуального кодексу України) в суді першої інстанції невід`ємно пов`язаний із моментом переходу до розгляду справи по суті.

Частиною 1 статті 207 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

10.06.2019 та 13.06.2019 відповідач звернувся до господарського суду Полтавської області з заявою (клопотанням) про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов`язаної з нею справи №910/6500/19 в порядку господарського судочинства за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання недійсним договору фінансового лізингу № 4С16043 ЛИ від 02.07.2016 року.

В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач послався на те, Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" звернулось з позовом до господарського суду м. Києва до АТ КБ Приватбанк про визнання Договору фінансового лізингу № 4С16043 ЛИ від 02.07.2016 року недійсним.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідача АТ КБ Приватбанк про визнання недійсним Договору фінансового лізингу № 4С16043 ЛИ від 02.07.2016 недодержанням в момент вчинення вищевказаного договору вимог діючого законодавства України щодо нотаріального посвідчення.

Відповідач вважає, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи №917/282/19 до моменту вирішення справи Господарським судом м. Києва справи №910/6500/19, що є підставою для зупинення провадження у справі відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, частиною 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Тобто: смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи; перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вищезазначений перелік є вичерпним.

Господарським процесуальним кодексом України, а саме, ст.195, не передбачено такої підстави для зупинення провадження на стадії її розгляду по суті, як об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Разом з тим, з протоколу судового засідання від 18.06.2019 (а.с. 197) вбачається, що суддя вчинив дії щодо відкриття судового засідання, оголошення справи, яка розглядається та дії щодо розгляду клопотання Відповідача про зупинення провадження по даній справі.

Окрім того, ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.05.2019 (т.1, а.с. 158-161) підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 червня 2019.

Отже, з дати відкриття судового засідання 18.06.2019 розпочався розгляд справи по суті.

Судом першої інстанції зупинено провадження в порушення ч. 3 ст. 195 ГПК України.

Разом з тим, зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4, 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає у тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливістю розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому, пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" до Акціонерного товариства Комерційний Банк Приватбанк про визнання правочину недійсним прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6500/19, підготовче засідання призначено на 18.06.2019

З матеріалів справи вбачається, що у справі № 910/6500/19 вирішується питання про визнання недійсним договору фінансового лізингу № 4С16043 ЛИ від 02.07.2016 року, укладеного між ТОВ "Старлайт Сервіс" та АТ комерційний банк "Приватбанк", який є одночасно підставою позовних вимог у справі № 917/282/19, оскільки саме невиконання даного договору та наявність заборгованості за ним заявлено як підстава для звернення стягнення коштів.

Відповідач вважає, що договір фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02 липня 2016 року є недійсним, не створив будь-яких правових наслідків для сторін та не міг бути підставою для виникнення заборгованості у сумі 6168757,97 грн., що є предметом розгляду у справі № 917/282/19, а тому розгляд справи № 917/282/19 об`єктивно неможливий до вирішення справи № 910/6500/19 за позовом ТОВ Старлайт Сервіс до АТ КБ Приватбанк про визнання недійсним цього договору.

Суд першої інстанції, задовольняючи вищенаведене клопотання та зупиняючи провадження у справі, послався на те, що існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи № 910/6500/19.

Об`єктивна неможливість розгляду справи № 917/282/19 до вирішення справи №910/6500/19 пов`язана з тим, що до розгляду справи № 910/6500/19 та вирішення в її межах питання щодо дійсності договору фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02 липня 2016 року та можливості створення на підставі вказаного договору будь-яких правових наслідків для сторін, неможливо встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі № 917/282/19, а саме, щодо правомірності та обґрунтованості позовних вимог АТ КБ Приватбанк про стягнення заборгованості за таким договором.

З матеріалів справи вбачається, що договір фінансового лізингу від 02 липня 2016 року, у зв`язку з порушенням умов якого позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогою про стягнення у справі №917/282/19 на даний час дійсним, зобов`язання сторін за цим договором не припинились.

Разом з тим, суд першої інстанції наділений достатніми процесуальними повноваженнями для з`ясування та встановлення обставин, які входять до предмету доказування саме у справі №917/282/19.

Крім того, у справі №910/6500/19 про визнання договору недійсним ТОВ Старлайт Сервіс залучені ті ж самі докази (копія договору фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02 липня 2016 року), що є додатками до позовної заяви про стягнення заборгованості у справі №917/282/19, з огляду на що у суду першої інстанції наявна можливість встановити обставини у даній справі самостійно.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, договір фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02 липня 2016 року підлягає дослідженню місцевим господарським судом, оскільки вимоги Позивача у даній справі ґрунтуються на правовідносинах, що виникли з такого договору.

Крім того, оскаржувана ухвала не містить обґрунтування, в чому саме полягає неможливість встановлення обставин у даній справі, які б перешкоджали її розгляду по суті.

Сама по собі взаємопов`язаність обох справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи №917/282/19.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність об`єктивної неможливості розгляду даної господарської справи, предметом якої є стягнення заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном та пені на підставі договору фінансового лізингу до вирішення справи №910/6500/19, предметом якої є визнання недійсним договору фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02 липня 2016 року.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, що єпорушенням норм процесуального права.

Крім того, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ впродовж розумного строку.

Доводи Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" викладені в апеляційній скарзі на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі №917/282/19 в частині зупинення провадження у справі № 917/282/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/6500/19, є обґрунтованими, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно статті 280 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвали про зупинення провадження у справі, справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, ухвала господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі №917/282/19 в частині зупинення провадження у справі № 917/282/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/6500/19 підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Справа №917/282/19 направляється до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У зв`язку зі скасуванням ухвали господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі №917/282/19 та направленням справи для продовження справи до суду першої інстанції, розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги, слід здійснити суду першої інстанції згідно із загальними правилами ст.ст.129, 130 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, 130, 269, 270, 271, 273, 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі №917/282/19 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі №917/282/19 в частині зупинення провадження у справі № 917/282/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/6500/19 - скасувати.

Справу №917/282/19 направити до господарського суду Полтавської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.08.2019.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна