ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019м. ДніпроСправа № 904/2201/19

за позовом Малого підприємства "АВІ" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Боярка, Київська область

до Комунального підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 140 564,89 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Мале підприємство "АВІ" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" Дніпровської міської ради і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 140 564,89 грн, з яких: 122 625,00 грн основний борг, 10 839,24 грн пеню, 1 864,57 грн 3% річних та 5 236,08 грн інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

25.06.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

15.07.2019 позивач подав відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

23.07.2019 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по даній справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки, а саме, позивачем поставлено товар відповідачу, однак останній його не оплатив.

Позивачем нараховано пеню у розмірі 10 839,24 грн, 3% річних у розмірі 1 864,57 грн та інфляційні втрати у розмірі 5 236,08 грн за неналежне виконання відповідачем договору поставки.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 509, 525, 526, 530, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позов

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує на те, що позивачем не було надано відповідачу відповідно до умов договору сертифікат якості або паспорт виробника на товар та рахунок на товар.

Відповідач вважає, що копія накладної № 142 від 09.10.2018, яка міститься в матеріалах справи є недопустимим доказом, оскільки не містить прізвища, посади та інших відомостей про особу, яка отримала товар від постачальника. Також, відповідач зазначає, що акт приймання-передачі товару від 12.10.2019 та видаткова накладна від 09.10.2018 не містять адресу поставки товару.

Також, відповідач вказує, що позивачем було порушено зобов`язання за договором щодо строку поставки товару, тому відповідач вважає за можливе зменшити суму пені, яку нарахував позивач відповідачу, на суму неустойки за прострочення поставки товару, яку відповідач нарахував позивачу.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач стверджує, що всі документи відповідно до пункту 3.2 договору було передано відповідачу разом із товаром, про що свідчить підпис директора Комунального підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" Дніпровської міської ради Ліпьошкіна А.В. та печатки зазначеної юридичної особи на акті приймання-передачі товарів від 12.10.2018.

Позивач зауважує, що у разі неотримання відповідачем документів щодо якості товару та рахунку на товар, він мав право відмовитися від приймання товару та заявити претензію позивачу.

Позиція відповідача, викладена у запереченнях на відповідь на відзив

Відповідач заперечуючи проти позову, вказує, що акт приймання-передачі та накладна, в яких не має вказівки про отримання замовником документів про якість товарів та рахунку на оплату є недопустимими.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

11.09.2018 між Малим підприємством "АВІ" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-постачальник) та Комунальним підприємством "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" Дніпровської міської ради (далі-замовник) було укладено договір поставки товару № НДВ-240/18-З, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.25).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити у зумовлені строки замовнику товари, перелік, кількість, ціни та ідентифікаційні особливості яких зазначені у специфікації, а замовник зобов`язується прийняти вказані товари і своєчасно сплатити за них певну грошову суму на умовах цього договору.

Згідно пункту 2.1 договору, постачальник повинен поставити замовнику товар, якість якого повинна відповідати сертифікату якості на товар, нормативним документам, діючим в Україні, стандартам, мати заводське маркування і підтверджуватися супроводжуючими товар документами, передбаченими чинним законодавством.

При передачі товару постачальник повинен передати замовнику наступні документи: видаткову накладну, акт приймання-передачі товару від постачальника, сертифікат якості або паспорт виробника товару, рахунок на товар (пункт 3.2 договору).

Пунктом 3.4 договору встановлено, що датою поставки товарів є дата приймання замовником партії товару з обовязковим підписом видаткової накладної та акту приймання - передачі товару.

Відповідно до пункту 4.1 договору, сума визначена у договорі складає 122 625,00 грн, у тому числі ПДВ 20 437,50 грн. Розрахунок суми наводиться у специфікації.

Згідно з пунктом 4.2 договору, замовник оплачує поставлений постачальником товар за ціною, зазначеною у специфікації.

Сторони підписали додаток № 1 до договору - специфікацію, в якій сторони визначили товар, що підлягає поставці на загальну суму 122 625,00 грн, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.27).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у власність товар на загальну суму 122 625,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковою накладною №142 від 09.10.2018 та актом приймання-передачі товарів від 12.10.2018, копії яких містяться в матеріалах справи (арк.с.28-29).

Пунктом 4.4 договору передбачено, що оплата проводиться після передачі постачальником рахунку на оплату товару, видаткової накладної на товар, відповідних документів якості на акту приймання-передачі товару, протягом тридцяти робочих днів з моменту підписання акту приймання-передачі товару замовником.

Позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату № 231 від 09.10.2018 на суму 122 625,00 грн, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.30).

У пункті 6.1 встановлено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками та діє до 31 грудня 2018 року, а в частині розрахунків до повного його виконання.

Позивачем була направлена на адресу відповідача претензія № 1 від 27.03.2019, в якій позивач просить відповідача перерахувати суму заборгованості у розмірі 122 625,00 грн (копія вимоги знаходиться в матеріалах справи арк.с.31).

На час прийняття рішення, доказів оплати товару у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару. Відповідно до пункту 4.4 договору, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не передано сертифікат якості або паспорт виробника на товар та рахунок на товар і це є підставою для відмови у позові, враховуючи таке.

Відповідно до статті 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач від договору не відмовився та товар позивачу не повернув.

Крім того, суд зазначає, що відсутність сертифікату якості або рахунку на оплату, не може спростовувати фактичне здійснення господарської операції, тим більше, що таке здійснення підтверджується діями відповідача, зокрема, підписанням акту приймання-передачі товарів від 12.10.2018.

Також, відповідач вказує на те, що копія накладної № 142 від 09.10.2018, яка міститься в матеріалах справи є недопустимим доказом, оскільки не містить прізвища, посади та інших відомостей про особу, яка отримала товар від постачальника, а акт приймання-передачі товару від 12.10.2019 та видаткова накладна від 09.10.2018 не містять адресу поставки товару.

З цього приводу суд зазначає таке.

Недоліки акту приймання-передачі товару від 12.10.2019 та видаткової накладної від 09.10.2018 не можуть спростовувати фактичну поставку товару. Факт отримання товару відповідач у своєму відзиві на позов визнає.

Враховуючи наведене, перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 122 625,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 8.4 договору, у разі порушення строків оплати замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 10 839,24 грн за період з 23.11.2018 по 23.05.2019.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати поставленого товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є правильним.

Щодо зменшення пені

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідач обґрунтовує клопотання про зменшення розміру пені тим, що позивачем було порушено зобов`язання за договором щодо строку поставки товару, тому відповідач вважає за можливе зменшення суми пені на суму неустойки за прострочення поставки товару, яку відповідач нарахував позивачу.

Суд зазначає, що правомірність нарахування відповідачем неустойки за прострочення поставки не є предметом розгляду у цій справі, тому суд позбавлений можливості досліджувати як обґрунтованість такого нарахування, так і його правильність, оскільки це виходить за межі предмета доказування у цій справі, враховуючи зміст позовних вимог, а також те, що відповідачем зустрічний позов не заявлявся.

Відповідач не позбавлений права звернутися з самостійним позовом про стягнення неустойки.

Тому, суд відхиляє клопотання відповідача про зменшення суми пені як необґрунтоване, а вимога щодо стягнення пені у розмірі 10 839,24 грн підлягає задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 864,57 грн за період з 23.11.2018 по 28.05.2019 та інфляційних втрат у розмірі 5 236,08 грн за період грудень 2018 - квітень 2019.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 864,57 грн та інфляційних втрат у розмірі 5 236,08 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судові витрати позивача у розмірі 2 111,27 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання відповідача - Комунального підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" Дніпровської міської ради про зменшення суми пені -відмовити повністю.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" Дніпровської міської ради (49038, м. Дніпро, вул. Курчатова, 8, ідентифікаційний код 21927215) на користь Малого підприємства "АВІ" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (08150, Київська область, район Києво-Святошинський, м. Боярка, вул. Білогородська, буд. 45, кв. 126, ідентифікаційний код 19415270) 122 625,00 грн основний борг, 10 839,24 грн пеню, 1 864,57 грн 3% річних, 5 236,08 грн інфляційні втрати та 2 111,27 грн судовий збір.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 29.07.2019

Суддя Я.С. Золотарьова