РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/508/19
Господарським судом Чернігівської області у складі судді Фетисової І.А.

за участю секретаря судового засідання Рослого В.В.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 927/508/19

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601

до відповідача: Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області

вул. Садова, буд. 104, м. Прилуки, Чернігівської області, 17500

про стягнення 2 377 882,29 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Орел С.С. д. 14-258 від 05.12.19 адвокат

від відповідача: не з`явився

Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано позов до Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області про стягнення 1564882,10 грн боргу по договору № 5026/1718-КП-39 від 05.09.2017 постачання природного газу, 512566,75 грн пені, 77290,84 грн 3% річних та 223142,60 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області 20.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 927/508/19, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.07.2019 на 09:30 год.

До початку підготовчого засідання 12.07.2019 відповідачем надано відзив на позов № 790 від 10.07.2019, в якому повідомив заборгованість станом на 10.07.2019 становить 1138045,62 грн, оскільки відповідачем після порушення провадження у справі сплачено 426836,48 грн в рахунок погашення основного боргу. Комунальне підприємство Прилукитепловодопостачання надає послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а тому основним джерелом доходу підприємства є кошти, що надійшли за надані послуги споживачам. Внаслідок несвоєчасних розрахунків споживачів за отримані послуги, підприємство неспроможне своєчасно розрахуватися за спожитий природний газ. Відповідач є збитковим підприємством, що підтверджується балансом на 31.12.2018. Нарахування та стягнення 3 % річних та інфляційних втрат у значній мірі компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору, а стягнення пені у повному обсязі, не є спів розмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Просить припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 426836,48 грн, зменшити заявлену позивачем до стягнення пеню до 10 %, а саме до 51256,68 грн. Додано копію балансу, копії листів, інформацію про заборгованість, копії платіжних доручень, копію виписки по рахунку, докази направлення позивачу.

До початку підготовчого засідання позивачем 16.07.2019 подано відповідь на відзив № 14/4-2217В від 15.07.2019, пунктом 6.3 договору сторони передбачили, що відповідач не обмежується в здійсненні розрахунків з позивачем лише рахунками зі спеціальним режимом використання, а тому він мав передбачену договором можливість сплатити заборгованість своїми коштами. Щодо клопотання про зменшення пені то в момент підписання договору відповідач погодився з тим, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладено відповідальність відповідно до умов договору. Збитковість підприємства не є винятковою обставиною для зменшення розміру неустойки. Заборгованість контрагентів відповідача не є винятковим випадком та підставою для зменшення неустойки. Вважає що клопотання відповідача про зменшення пені не може бути задоволеним. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Додано докази направлення відповідачу, докази отримання позивачем копії відзиву, копію довіреності, копію свідоцтва.

16.07.2019 Господарським судом Чернігівської області задоволено усне клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання для надання можливості відповідачу надати заперечення на відповідь на відзив, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 23.07.2019 на 10:30 год, про що зазначено в протоколі судового засідання від 16.07.2019 у справі 927/508/19 та повідомлено представника позивача під розписку. Відповідачу по справі направлено ухвалу повідомлення.

До початку підготовчого засідання позивачем подано письмові пояснення № 14/4-2101В від 22.07.2019, в яких повідомлено що до позовних вимог позивача у цій справі входить заборгованість відповідача за договором за переданий природний газ у період з жовтня 2017 по червень 2018. Так, в жовтні 2017 позивач передав відповідачу природний газ в обсязі 6,566 тис. куб. м вартістю 62 302,42 грн., що підтверджується актом приймання-передачі газу від 31.10.2017. У зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем вартості спожитого у жовтні 2017 природного газу, позивачем нараховано пеню у розмірі 3 190,62 грн. за період з 28.11.2017 по 01.02.2018 (в межах 6-місячного строку), 3% річних у розмірі 332,89 грн. за період з 28.11.2017 по 01.02.2018, та інфляційні втрати у розмірі І 566,91 грн. за період з 12.2017 по 01.2018. В листопаді 2017 року позивач передав відповідачу природний газ в обсязі 133,495 тис. куб. м вартістю 1 266 685,99 грн., що підтверджується актом приймання-передачі газу від 30.11.2017. У зв`язку із несвоєчасною оплатою Відповідачем вартості спожитого у листопаді 2017 природного газу, позивачем нараховано пеню у розмірі 74 410,80 грн. за період з 26.12.2017 по 27.03.2018 (в межах 6-місячного строку), 3% річних у розмірі 7 221,25 грн. за період з по 27.03.2018, та інфляційні втрати у розмірі 25 720,30 грн. за січень та лютий 2018. В грудні 2017 позивач передав відповідачу природний газ в обсязі 56,238 тис. куб. м вартістю 533 622,13 грн., що підтверджується актом приймання-передачі газу від 31.12.2017. У зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем вартості спожитого у грудні 2017 природного газу, позивачем нараховано пеню у розмірі 38 242,06 грн. за період з 26.01.2018 по 26.04.2018 (в межах 6-місячного строку), 3% річних у розмірі 3 464,60 грн. за період з по 26.04.2018, та інфляційні втрати у розмірі 9 901,25 грн. за лютий та березень 2018. В січні 2018 позивач передав відповідачу природний газ в обсязі 65,776 тис. куб. м вартістю 624 124,79 грн., що підтверджується актом приймання-передачі газу від 31.01.2018. У зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем вартості спожитого у січні 2018 природного газу, позивачем нараховано пеню у розмірі 46 923,19 грн. за період з 27.02.2018 по 26.04.2018 (в межах 6-місячного строку), 3% річних у розмірі 4 149,33 грн. за період з 27.02.2018 по та інфляційні втрати у розмірі 11 859,39 грн, за березень, квітень та травень 2018. В лютому 2018 позивач передав відповідачу природний газ в обсязі 90,298 тис. куб. м вартістю 856 805,22 грн., що підтверджується актом приймання-передачі газу від 28.02.2018. У зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем вартості спожитого у лютому 2018 природного газу, позивачем нараховано пеню у розмірі 144 949,03 грн. за період з 27.03.2018 по 26.09.2018 (в межах 6-місячного строку), 3% річних у розмірі 26 222,09 грн. за період з 27.03.2018 по 13.05.2019, та інфляційні втрати у розмірі 71 306,63 грн. за період з 04.2018 по 05.2019. В березні 2018 позивач передав відповідачу природний газ в обсязі 86,844 тис. куб. м вартістю 824 031,46 грн., що підтверджується актом приймання-передачі газу від 31.03.2018. У зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем вартості спожитого у березні 2018 природного газу, позивачем нараховано пеню у розмірі 143 945,88 грн. за період з 26.04.2018 по 25.10.2018 (в межах 6-місячного строку), 3% річних у розмірі 25 940,06 грн. за період з 26.04.2018 по 13.05.2019, та інфляційні втрати у розмірі 72 543,57 грн. за період з 05.2018 по 04.2019. В квітні 2018 позивач передав відповідачу природний газ в обсязі 36,099 тис. куб. м вартістю 342 530,41 грн., що підтверджується актом приймання-передачі газу від 30.04.2018. У зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем вартості спожитого у квітні 2018 природного газу, позивачем нараховано пеню у розмірі 60 735,80 грн. за період з 26.05.2018 по 25.11.2018 (в межах 6-місячного строку), 3% річних у розмірі 9 938,07 грн. за період з 26.05.2018 по та інфляційні втрати у розмірі 30 154,65 грн. за період з 06.2018 по 04.2019. В червні 2018 позивач передав відповідачу природний газ в обсязі 0,099 тис. куб. м вартістю 939,37 грн., що підтверджується актом приймання-передачі газу від 30.06.2018. У зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем вартості спожитого у червні 2018 природного газу, позивачем нараховано пеню у розмірі 169,37 грн. за період з 26.07.2018 по 25.01.2019 (в межах 6-місячного строку), 3% річних у розмірі 22,54 грн. за період з 26.07.2018 по 13.05.2019, та інфляційні втрати у розмірі 89,90 грн. за період з 08.2018 по 04.2019.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.07.2019 у справі № 927/508/19 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 30.07.2019 на 10:00 год.

До початку судового засідання 30.07.2019 позивачем подано письмові пояснення № 14/4-2136В від 29.07.2019. Зазначив, що відповідачем у відзиві на позов повідомлено про оплату 426836,48 грн основного боргу та станом на 10.07.2019 заборгованість становить 1138045,62 грн. Повідомив, що станом на 30.06.2019 заборгованість відповідача становить 1140370,53 грн, що підтверджується сальдо по підприємству відповідача з 01.10.2017 по 30.06.2019 та довідкою по операціях по підприємству відповідача з 01.10.2017 по 30.06.2019. Додано сальдо по підприємству відповідача, довідку, докази направлення відповідачу.

В судове засідання 30.07.2019 з`явився повноважний представник позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення, наявними в матеріалах справи.

Судом також враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Застосовуючи згідно зі ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон ЕліментаріяСандерс проти Іспанії (AlimentariaSanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Зважаючи на те, що згідно зі ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 30.07.2019 судом здійснено розгляд справи по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення, роз`яснено порядок та строк оскарження рішення, дату складання повного тексту рішення.

Встановивши обставини справи, зміст спірних правовідносин, заслухавши повноважного представника позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, розглянувши подані документи, суд встановив:

05.09.2017 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Комунальним підприємством «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради (споживач) укладено договір № 5026/1718-КП-39 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1-1.4 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами / організаціями. Необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, визначений в п. 2.1 цього договору, споживач визначає самостійно. За цим договором постачається імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України).

Відповідно до розділу 12 договору, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 року по 31 березня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Пунктом 2.1. договору сторони визначили, що постачальник передає споживачу з 01.10.2017 по 31.03.2018 (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 415 тис. куб. м, у тому числі за місяцями (тис. куб. м): жовтень 20, листопад 50, грудень 90, IV кв. 2017 160, січень 100, лютий 90, березень 65, 1 кв. 2018 255.

Відповідно до п.3.1. договору, постачальник передає споживачу у загальному потоці імпортований газ у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Пунктами 3.7, 3.8, 3.9 договору визначено, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Споживач зобов`язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику:

- завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором газорозподільних мереж (газотранспортної системи). Разом з копією такого акта споживач подає за підписом уповноваженої особи інформацію стосовно детальної розбивки кількості природного газу, зазначеної в акті, за категоріями (у тому числі згідно з цим договором);

- підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Постачальник не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі не підписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого не підписання акта.

Згідно п. 3.10 договору споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий місяць означає повне виконання постачальником своїх зобов`язань в частині постачання природного газу за цим договором у відповідному місяці. Кількість природного газу, яка передається споживачу, згідно з п.4.1 договору, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу. Відповідно до п. 5.1 договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється Положенням. На дату укладання договору ціна на природний газ становить 4942 грн за 1000 куб. м (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України). До визначеної ціни застосовується коефіцієнт 1,6. У разі зміни ціна на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних цін. Згідно з п. 5.2 договору ціна за 1000 куб. м газу за цим договором на дату його укладання становить 7907,20 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 9488,64 грн. Відповідно до п. 5.4 договору, загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу. Пунктом 6.1 договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Додатковою угодою № 1 від 03.04.2015 до договору сторони домовились додати п. 2.1 договору абзацем в наступній редакції: «Постачальник передає споживачу в період з 01 квітня 2018 року по 31 травня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 45,00 тис. куб. м: квітень 40, травень 5, всього 45. Викладено розділ 12 «Строк дії договору» в наступній редакції: 12.1 Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 по 31 травня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення».

Додатковою угодою № 2 від 06.06.2018 до договору сторони домовились додати п. 2.1 договору абзацем в наступній редакції: «Постачальник передає споживачу в період з 01 червня 2018 року по 31 липня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 10 тис. куб. м: червень 5, липень 5, всього 10. Викладено розділ 12 «Строк дії договору» в наступній редакції: 12.1 Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 року по 31 липня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення».

Додатковою угодою № 3 від 02.08.2018 до договору сторони домовились додати п. 2.1 договору абзацем в наступній редакції: «Постачальник передає споживачу в період з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 1,0 тис. куб. м. Викладено розділ 12 «Строк дії договору» в наступній редакції: 12.1 Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 року по 31 серпня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення».

Додатковою угодою № 4 від 05.09.2018 до договору сторони домовились додати п. 2.1 договору абзацем в наступній редакції: «Постачальник передає споживачу в період з 01 вересня 2018 року по 30 вересня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 1,0 тис. куб. м. Викладено розділ 12 «Строк дії договору» в наступній редакції: 12.1 Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення».

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу за період з 01.10.2017 по 30.04.2018 та червень 2018 року природний газ на загальну суму 4511041,79 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017 на суму 62302,42 грн, від 30.11.2017 на суму 1266685,99 грн, від 31.12.2017 на суму 533622,13 грн, від 31.01.2018 на суму 624124,79 грн, від 28.02.2018 на суму 856805,22 грн, 31.03.2018 на суму 824031,46 грн, від 30.04.2018 на суму 342530,41 грн та від 30.06.2018 на суму 939,37 грн, які підписані сторонами та скріплені печатками сторін, копії яких містяться в матеріалах справи.

Оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у строк, визначений договором, чим порушив вимоги п. 6.1 договору.

З наданих позивачем доказів, а саме виписки по операціям по договору № 5026/1718-КП-39 та листа № № 198 від 07.02.2018 відповідача позивачу, вбачається несвоєчасна оплата відповідачем поставленого газу в жовтні 2017 року лютому 2018 року, а саме:

- за газ спожитий у жовтні 2017 року оплати були здійснені відповідачем 01.02.2018 61848,40 грн, 02.02.2018 454,02 грн, прострочка оплати з 28.11.2017 по 01.02.2018;

- за газ спожитий у листопаді 2017 року оплати були здійснені відповідачем 02.02.2018 67393,34 грн, 05.02.2018 4935,49 грн, 06.02.2018 4079,23 грн, 07.02.2018 7371,72 грн, 08.02.2018 121138,50 грн, 09.02.2018 25501,15 грн, 12.02.2018 940,69 грн, 13.02.2018 3731,28 грн, 15.02.2018 1209,96 грн, 16.02.2018 6699,61 грн, 19.02.2018 15515,68 грн, 20.02.2018 15391,53 грн, 21.02.2018 5738,54 грн, 22.02.2018 17863,85 грн, 23.02.2018 9249,51 грн, 26.02.2018 14156,95 грн, 27.02.2018 60798,73 грн, 28.02.2018 157302,18 грн, 01.03.2018 95131,93 грн, 02.03.2018 34779,25 грн, 03.03.2018 6896,75 грн, 05.03.2018 2222,33 грн, 06.03.2018 8652,28 грн, 07.03.2018 3829,02 грн, 12.03.2018 12284,81 грн, 13.03.2018 130390,25 грн, 14.03.2018 1774,74 грн, 15.03.2018 493,08 грн, 16.03.2018 7271,83 грн, 19.03.2018 1577,15 грн, 20.03.2018 7913,93 грн, 21.03.2018 9627,19 грн, 22.03.2018 23663,19 грн, 23.03.2018 229379,35 грн, 26.03.2018 76831,03 грн, 27.03.2018 28337,40 грн, 28.03.2018 46612,54 грн, прострочка оплати з 26.12.2018 по 27.03.2018;

- за газ спожитий у грудні 2017 року оплати були здійснені відповідачем 28.03.2018 20099,84 грн, 29.03.2018 45975,57 грн, 30.03.2018 8835,51 грн, 02.04.2018 46819,47 грн, 03.04.2018 8085,34 грн, 04.04.2018 27141,82 грн, 05.04.2018 23796,98 грн, 06.04.2018 1452,90 грн, 10.04.2018 1075,47 грн, 11.04.2018 6094,80 грн, 12.04.2018 5826,65 грн, 13.04.2018 3719,04 грн, 16.04.2018 1944,33 грн, 17.04.2018 9185,37 грн, 19.04.2018 46329,78 грн, 20.04.2018 96305,84 грн, 23.04.2018 5184,01 грн, 24.04.2018 14946,00 грн, 25.04.2018 70948,53 грн, 26.04.2018 59725,58 грн, 27.04.2018 30129,30 грн, прострочка оплати з 26.01.2018 по 26.04.2018;

- за газ спожитий у січні 2018 року оплати були здійснені відповідачем 27.04.2018 6738,41 грн, 03.05.2018 6407,73 грн, 04.05.2018 28955,01 грн, 05.05.2019 81389,01 грн, 07.05.2018 22237,31 грн, 08.05.2018 5310,18 грн, 10.05.2018 6731,65 грн, 11.05.2018 365,69 грн, 14.05.2018 1285,13 грн, 15.05.2018 2274,79 грн, 16.05.2018 62548,39 грн, 17.05.2018 4808,79 грн, 18.05.2018 415,55 грн, 21.05.2018 664,88 грн, 22.05.2018 1791,40 грн, 23.05.2018 328274,06 грн, 24.05.2018 2242,13 грн, 29.05.2018 2472,11 грн, 30.05.2018 1552,71 грн, 01.06.2018 42087,95 грн, 04.06.2018 5337,33 грн, 19.06.2018 3324,40 грн, 20.06.2018 1622,59 грн, 25.06.2018 5287,59 грн, прострочка оплати з 27.02.2018 по 24.06.2018;

- за газ спожитий у лютому 2018 року оплати були здійснені частково відповідачем 25.06.2018 24452,50 грн, 26.06.2018 5917,64 грн, 27.06.2018 3755,76 грн, 03.07.2018 306,92 грн, 06.07.2018 3519,71 грн, 13.07.2018 1018,36 грн, 17.07.2018 817,23 грн, 24.07.2018 3324,41 грн, 26.07.2018 86,93 грн, 27.07.2018 3324,40 грн, 07.08.2018 747,99 грн, 09.08.2018 1554,40 грн, 27.08.2018 2725,89 грн, 03.09.2018 1246,65 грн, 07.09.2018 872,32 грн, 18.09.2018 112,20 грн, 22.10.2018 831,10 грн, 28.03.2019 300000 грн, 05.04.2019 100000 грн, 10.05.2019 687,24 грн, 11.05.2019 4122,71 грн, прострочка оплати з 27.03.2018 по 13.05.2019, залишилась несплаченою сума за спожитий газ 397380,86 грн.

Період прострочення відповідачем зобов`язання по оплаті по акту за березень 2018 року починається з 26.04.2018 року, по акту за квітень 2018 року починається з 26.05.2018 року, по акту за червень 2018 року починається з 26.07.2018 року.

Відповідачем на день подання позову фактично сплачено 2946159,69 грн.

Станом на 13.05.2019 заборгованість відповідача складала за спожитий газ в сумі 1564882,10 грн по актам частково за лютий 2018 року в сумі 397380,86 грн, за березень 2018 року 824031,46 грн, за квітень 2018 року 342530,41 грн, за червень 2018 року 939,97 грн.

В той же час, суд констатує, що провадження у справі відкрито судом 20.06.2019 року, в процесі проведення підготовчих засідань з`ясовано наступне.

Згідно наданої позивачем довідки по операціях по підприємству відповідача за договором № 5026/1718-КП-39 вбачається що відповідачем за період з 13.05.2019 по 18.06.2019 здійснено оплат на суму 71210,15 грн. Позивачем підтверджується та не заперечується факт даних оплат.

За період з 19.06.2019 по 27.06.2019, тобто після подання позовної заяви до суду (як свідчить штамп канцелярії 19.06.2019), відповідачем було здійснено оплати на суму 353301,42 грн, що вбачається з наданої позивачем довідки та підтверджено ним в судовому засіданні.

Такі обставини мають бути прийняті судом до уваги, в частині визначення правомірності заявлених вимог в частині стягнення основної заборгованості.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За умовами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи звернення позивача до суду з позовною заявою 19.06.2019, заявлена до стягнення сума боргу в розмірі 71210,15 грн, яка була сплачена відповідачем до подання позовної заяви, є безпідставною, а тому вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 353301,42 грн. провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в зв`язку з оплатою відповідачем після подання позову до суду та відсутністю предмету спору в цій частині.

Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача в сумі 1140370,53 грн, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків. Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Пунктом 8.1. договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором. Відповідно до п.8.2. договору, у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1 договору він зобов`язується сплатити постачальнику крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі. Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років (п. 10.3 договору).

Позивачем нарахована та заявлена до стягнення з відповідача пеня, відповідно до п. 8.2 договору, в сумі 512566,75 грн за період з 28.11.2017 по 25.01.2019.

Здійснивши перевірку нарахування пені за несвоєчасну оплату поставленого газу в жовтні 2017 року квітні 2018 року та червні 2018 року, позовні вимоги в частині стягнення пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі 509552,96 грн, в решті позовних вимог в частині стягнення 3012,79 грн пені слід відмовити, оскільки позивачем допущено арифметичні помилки при складанні сум.

Подане клопотання відповідачем по тексту відзиву на позов щодо зменшення розміру пені судом відхиляється, оскільки умовами договору визначено постачання відповідачу газу не для бюджетних установ, а тому розрахунки по такому договору не можуть ставитись в залежність від обставин надання послуг споживачам та несвоєчасною оплатою споживачами таких послуг, фінансовим станом на 31.12.2018 року, оскільки в силу ст. 617 ЦК України звільнення від відповідальності за недодержання своїх обов`язків контрагентами боржника та відсутність коштів у боржника не передбачена. А тому посилання відповідача по тексту відзиву на такі обставини є безпідставними, клопотання відповідача про зменшення розміру пені задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 77290,84 грн за період з 28.11.2017 по 13.05.2019 по всім зазначеним вище прострочкам оплати газу (поставки у жовтні 2017 року квітні 2018 року та червні 2018 року) та індекс інфляції в сумі 223142,60 грн за період з 01.12.2017 по 30.04.2019, які є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково 3 % річних в сумі 77290,82 грн та індекс інфляції в сумі 222863,84 грн, в решті позовних вимог відмовити в частині стягнення 3 % річних в сумі 0,02 грн, оскільки позивачем допущено арифметичні помилки при складанні сум та в частині стягнення 278,76 грн індексу інфляції та з огляду на неправомірне нарахування індексу інфляції на суму боргу з урахуванням індексу інфляції за попередній період.

Наданий відповідачем відзив на позов, в якому повідомлено, що відповідачем після порушення провадження у справі було сплачено 426836,48 грн та заборгованість становить 1138045,62 грн підписано директором Гавриш ОСОБА_1 А. Надані відповідачем докази до відзиву на позов та докази оплат (в тому числі оплати на суму 2324,91 грн в період з 01.07.19 по 08.07.2019) містять зазначення посади та прізвище юрист Трепаченко А.М.

Відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив підписується відповідачем або його представником. До відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За змістом частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини 1 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Відповідно до частини 3 вказаної статті довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (ч.4 ст.60 Господарського процесуального кодексу України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази з поданням відзиву на позов або письмових пояснень третьої особи.

Вимоги до письмових доказів, що подаються учасниками справи, викладені у ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. При цьому копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчують в порядку, встановленому чинним законодавством.

Як встановлено судом додані до відзиву на позов докази, а саме копії документів містять зазначення посади та прізвища юрист ОСОБА_2 , та судом до уваги не приймаються з огляду на відсутність відомостей наявності повноважень на подання та засвідчення даних документів даною особою, наявність у зазначеній особи правовідносин з відповідачем, в т.ч. трудових.

Відповідно до ст. ст. 73,74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач в повному обсязі не спростував належними доказами позицію позивача, в той час як позивачем доведено належними доказами порушення основного зобов`язання відповідача та правомірність застосування штрафних санкцій, вимог по стягненню річних та індексу інфляції.

Відповідно до вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, зобов`язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк.

Відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України не виконав умов договору щодо своєчасного, в належний строк за умовами договору, проведення оплат за переданий газ, а тому суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим, правомірним та таким, що підлягає задоволенню частково, а саме: борг в сумі 1140370,53 грн, 3 % річних в сумі 77290,82 грн, пеня в сумі 509552,96 грн та індекс інфляції в сумі 222863,84 грн, в решті позовних вимог в частині стягнення боргу в сумі 71210,15 грн, пені в сумі 3013,79 грн, 3 % річних в сумі 0,02 грн та індексу інфляції в сумі 278,76 грн відмовити, закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 353301,42 грн в зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем представлено попередній розрахунок розміру судових витрат, а саме: витрати на сплату судового збору 35668,23 грн.

На підтвердження доказів понесення витрат по оплаті судового збору в розмірі 35668,23 грн позивачем надано платіжне доручення № 7005411 від 12.06.2019.

Згідно п. п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір судовий збір має бути відшкодований відповідачем в сумі 29251,17 грн.

Судом роз`яснюється позивачу, що відповідно до п. 5 ч. 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки позивачем клопотання про повернення судового збору в сумі 5299,52 грн (353301,42 грн х 1,5 %) в зв`язку з закриттям провадження на суму боргу 353301,42 грн не заявлено, дане питання судом не розглядається.

Керуючись ст.2, 5, 74, 123, 129, 202, 231, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) до Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області (вул. Садова, 104, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, ) про стягнення 2377882,29 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області (вул. Садова, 104, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) основний борг в сумі 1140370,53 грн, 3 % річних в сумі 77290,82 грн, пеня в сумі 509552,96 грн та індекс інфляції в сумі 222863,84 грн та судовий збір у сумі 29251,17 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

3. В решті позовних вимог в частині стягнення боргу в сумі 71210,15 грн, пені в сумі 3013,79 грн, 3 % річних в сумі 0,02 грн та індексу інфляції в сумі 278,76 грн відмовити.

4. Закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору про стягнення основного боргу на суму 353301,42 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 01.08.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Відомості про адреси для листування та зв`язку Господарського суду Чернігівської області: пр-т. Миру, 20, м. Чернігів, 14000 , e-mail: ; тел. 676-311, факс 77-44-62.

Суддя І.А. Фетисова