ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2019 року м.Дніпро Справа № 904/5439/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Кузнецової І.Л., Іванова О.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ", м. Дніпро

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019 року у справі №904/5439/18 (суддя Бєлік В.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Пороніка Едуарда Ігоревича, м. Дніпро

про стягнення шкоди у сумі 13500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ", м. Дніпро звернувся із позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Пороніка Едуарда Ігоревича, м. Дніпро про стягнення шкоди у сумі 13 500,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019року у справі №904/5439/18 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ" до Фізичної особи-підприємця Пороніка Едуарда Ігоревича про стягнення шкоди у сумі 13 500,00 грн. відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ", просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019 р. по справі № 904/5439/18 повністю та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ", посилається на те, що рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Апелянт посилається на те, що судом зроблено помилковий висновок, про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність завданої шкоди в сумі 13500,00 грн, та того, що у позові позивач не зазначав підстав для відшкодування шкоди відповідачем.

Також суд послався на ст. 679 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

В той же час, суд, в порушення ст.13 ГПК України, неодноразово відмовляв позивачу у проведенні експертизи у справі, на якій наполягав позивач, з метою встановлення факту виникнення недоліків товару до або після його продажу позивачу.

Позивач вважав, що автозапчастина мала явно заводський брак (дзеркально неправильне перемикання швидкостей у КПП у зборі), враховуючи, що автозапчастина не розбиралася та не вскривалася позивачем, а була тільки знята з транспортного засобу, про що позивачем складено дефектний акт (а.с. 13).

У зв`язку із чим, апелянт посилається на те, що суд необґрунтовано зазначив що даний акт складений в порушення вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, оскільки дефектний акт тільки фіксував неробочий стан автозапчастини. І саме з метою дослідження якості КПП у зборі позивач просив суд призначити експерте дослідження у справі, враховуючи небажання відповідача співпрацювати у вирішення питання визначення причини неробочого стану автозапчастини.

Також, на думку апелянта, суд безпідставно зазначив, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів що КПП у зборі, зазначена у видатковій накладній, була встановлена в транспортний засіб (акту прийому передачі КПП у зборі від позивача до особи, яка встановила КПП у зборі на автомобіль, тощо), позивачем не надано акту встановлення КПП у зборі на транспортний засіб та інших доказів, що позивач або інша особа встановлювала на транспортний засіб саме придбану у відповідача КПП у зборі до ТЗ).

При цьому суд, в порушення п.2 ч.4 ст. 238 ГПК України, не зазначив, з яких правових підстав він не врахував доводи позивача, що він використовує тільки один транспортний засіб, на який була встановлена коробка (бухгалтерська довідка та копія технічного паспорту в матеріалах справи).

За викладених обставин апелянт вважає, що висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, повністю не відповідають фактичним обставинам продажу відповідачем позивачу КПП у зборі із заводським браком, внаслідок порушення при розгляді справи вищевказаних норм процесуального закону, що і призвело до прийняття судом незаконного рішення по цій справі.

У відзиві на апеляційну скаргу, фізична особа-підприємець Поронік Едуард Ігоревич просив рішення суду першої інстанції залишити в силі, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що доводи відповідача , викладені у відзиві не грунтуються на законі.

Відповідно до частин 1, 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В даному спорі ціна позову становить 13500 грн., що менше від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01.01.2019 ця сума дорівнює 192100 грн), отже, справа в суді апеляційної інстанції підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі № 904/5439/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019 року у справі №904/5439/18 (суддя Бєлік В.Г.).

Розгляд апеляційної скарги визначено провести відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Технобуд Інвест" (покупець) на підставі рахунку придбав у Фізичної особи-підприємця Пороніка Едуарда Ігоревича (постачальник) товар, в тому числі коробки передач для транспортних засобів.

На підставі видаткової накладної №ЧП-0000093 від 03.07.2018 позивачем було отримано на складі відповідача КПП у зборі вартістю 13 500,00 грн, редуктор заднього моста вартістю 5900,00 грн, вилка вимикання зчеплення вартістю 180,00 грн, підшипник вижимний в зборі з муфтою вартістю 290,00 грн, диск зчеплення ведений вартістю 640,00 грн, диск натискний в зборі з кожухом 1350,00 грн.

Загальна вартість вищевказаного товару складає 21860,00 грн.

Відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру №ЧП-0000110 від 02.07.2018 на зазначений товар, який оплачено позивачем 03.07.2018.

Звертаючись до Фізичної особи-підприємця Пороніка Едуарда Ігоревича із позовом про відшкодування шкоди за неякісний товар у розмірі 13500,00 грн, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ" посилався на те, що вказану КПП у зборі було вмонтовано до транспортного засобу та на наступний день, під час її використання, був виявлений невірний порядок перемикання передач (дзеркально протилежний порядок перемикання), транспортний засіб (автомобіль) з даною коробкою передач заглух, тобто коробка передач повністю вийшла зі строю. Про вказану поломку, одразу, в той же день засобами телефонного зв`язку було повідомлено Постачальнику, що підтверджується дефектним актом від 13.07.2018.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведена належними та допустимими доказами наявність шкоди в сумі 13500,00 грн, наявність дефекту в продукції, наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом у продукції та завданою шкодою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами на підставі рахунку -фактури договір, фактично є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629 вищевказаного Кодексу наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

До спірних правовідносин суд застосовує положення цивільного законодавства про поставку, оскільки саме таку правову природу має укладений між сторонами у спрощеній формі договір.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для

використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналогічні положення щодо зобов`язань у договорі поставки містять норми статті 265 Господарського кодексу України.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання договору, на підставі видаткової накладної №ЧП-0000093 від 03.07.2018, позивачем було отримано на складі відповідача КПП у зборі вартістю 13 500,00 грн.

27.07.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію, в якій зазначив про недоліки придбаного товару та вимогу повернення грошових коштів, сплачених за неякісний товар і повернення вищевказаного товару Постачальникові (а.с. 14-15).

Відповідач 02.08.2018 надіслав на адресу позивача відповідь на претензію, в якій зазначив, що для належного розгляду претензії позивачу необхідно надати наступні документи: Акт передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту, Акт передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, Акт встановлення дефекту комплектуючого виробу (за наявності). Після надання необхідних документів, претензія буде розглянута у передбачений законом строк.

Статтею 679 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що 13.07.2018 року позивачем одноособово складено дефектний акт (а.с. 13), в якому зазначено про виявлені дефекти - заводський брак, та зроблено висновок про те, що дана КПП в зборі підлягає поверненню постачальнику.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки між сторонами не було визначено порядок приймання-передачі товару за якістю, то у разі поставки неякісної продукції сторони повинні керуватись Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання № П-7.

Відповідно до п. 16 Інструкції П-7 встановлено, що при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншого однорідної продукцією.

Позивачем не надано до матеріалів справи доказів виклику представника постачальника (відповідача) для участі в прийманні товару з дефектами.

Оцінюючи дефектний акт, колегія суддів зазначає, що він був затверджений директором позивача 13.07.2018, тобто за 26 днів до зняття її з автомобілю, оскільки 11.07.2018 року КПП у зборі була встановлена на автомобіль з пробігом 92257, проте вона була знята з автомобіля лише 08.08.2018 (пробіг /км : 92 780).

Таким чином, Дефектний акт не зазначає марки транспортного засобу, власника ТЗ, особи, яка встановлювала КПП на транспортний засіб та її кваліфікацію/спеціалізацію, яка надавала би можливість пересвідчитися в тому, що дана особа є компетентною.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що КПП у зборі, зазначена у видатковій накладній, була встановлена в транспортний засіб (акту прийому передачі КПП у зборі від позивача до особи, яка встановила КПП у зборі до ТЗ тощо).

Доводи апелянта про те, що спірна придбана у відповідача КПП у зборі була поставлена на автомобіль, що використовується ним на правах оренди, не були доведені під час розгляду справи.

Так, позивачем не надано акту встановлення КПП у зборі до ТЗ та інших доказів, що позивач або інша особа встановлювала на транспортний засіб саме придбану у відповідача КПП у зборі.

При цьому, зазначені у складеному дефектному акті висновки про заводський брак КПП, нічим не підтверджені.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність позивачем своїх позовних вимог.

Посилання апелянта на норми Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими, оскільки норми даного закону регулюють правовідносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" під споживачем розуміється фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Так, ТОВ "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ" не є громадянином, який у випадках, передбачених законодавством, звернувся із заявою до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а є самостійною юридичною особою, а тому дія цього закону не розповсюджується на господарські відносини з суб`єктами підприємницької діяльності, яким є позивач.

З огляду на вищезазначені обставини, позивачем не доведено належними та допустимими доказами як наявність збитків у сумі 13500 грн., так і наявність дефекту в продукції, причинно-наслідковий зв`язок між дефектом у продукції та завданою шкодою, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Позивачем надано до суду апеляційної інстанції клопотання про призначення експертизи у справі, в якому він просить призначити судову автотехнічну експертизу для вирішення питання щодо причини відмови роботи даного механізму та з`ясувати, які несправності мала КПП у зборі.

Крім того, позивачем надано суду клопотання про витребування у заводу -виробника інформацію про особу яка придбала у нього КПП у зборі № 1701011.

Розглянувши дані клопотання, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки як з видаткової накладної, так і з рахунку фактури не вбачається ідентифікаційні ознаки поставленого товару, а саме: КПП в зборі. Крім того, недоліки, які допустив позивач при складанні акту про виявлені дефекти, також роблять недоцільним призначення експертизи та витребування доказів.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, означене у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ", м. Дніпро .

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019 року у справі №904/5439/18- залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД ІНВЕСТ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 02.08.2019року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя І.Л.Кузнецова

Суддя О.Г.Іванов