УХВАЛА

30.07.2019Справа № 910/7116/17
Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши скарги Акціонерного товариства "Українська Залізниця" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/7116/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Будівельна Асоціація

Інтербудмонтаж"

до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Компанія "D2 Consult Ingenieure GmbH"

про стягнення 12 397 544,06 євро (за курсом НБУ станом на день подачі позову

еквівалентно 358 172 931, 00 грн.)

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 у справі № 910/7116/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 та постановою Верховного Суду від 16.01.2019, позов Приватного акціонерного товариства "Будівельна асоціація Інтербудмонтаж" задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Будівельна асоціація Інтербудмонтаж" грошові кошти у розмірі 12397544 євро 06 центів, що становить 387110759 грн. 38 коп. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день ухвалення рішення, витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 240000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 264000 грн. 00 коп.

23.10.2018 на виконання вказаного рішення суду було видано відповідний наказ.

04.07.2019 до відділу діловодства суду від Акціонерного товариства "Українська Залізниця" надійшла скарга на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/7116/17, у якій заявник просить суд визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі №910/7116/17 (ВП №59442806) неправомірними; зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкласти проведення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі №910/7116/17 (ВП №59442806) на 10 робочих днів, з винесення відповідної постанови.

08.07.2019 до відділу діловодства суду від Акціонерного товариства "Українська Залізниця" надійшла скарга (уточнена) на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/7116/17, у якій заявник просить суд визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2018 у справі №910/7116/17 (ВП №59442806) неправомірними; поновити порушене право АТ «Укрзалізниця» шляхом повернення неправомірно стягнутих коштів в гривні з рахунку ПАТ «Державний ощадний банк»; зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити виконавчі дії щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2018 у справі №910/7116/17 (ВП №59442806) відповідно до встановленого законодавством України порядку примусового списання коштів в іноземній валюті.

За змістом ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 340 Господарського процесуального кодексу України).

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 341 ГПК України).

За змістом ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Також у скарзі, поданій 04.07.2019, скаржник просив суд витребувати у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України матеріали виконавчого провадження ВП №59442806.

За змістом ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання заявника та витребувати у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №59442806, а тому клопотання заявника підлягає задоволенню.

Крім того, до скарги, поданої 04.07.2019, скаржником долучено заяву про зупинення стягнення на підставі виконавчого документу до розгляду скарги на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/7116/17.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає, що нормами процесуального закону не визначено можливості подання заявником (боржником) до суду першої інстанції разом зі скаргою на дії державної виконавчої служби відповідної заяви про зупинення стягнення за виконавчим документом до розгляду скарги, та, відповідно, не передбачено можливості зупинення судом першої інстанції стягнення за виконавчим документом до розгляду скарги, а тому в задоволенні вказаної заяви суд відмовляє.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 суд ухвалив: прийняти до розгляду скарги Акціонерного товариства "Українська Залізниця" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/7116/17; розгляд скарг призначити на 30.07.2019; витребувати у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №59442806; запропонувати стягувачу надати письмові пояснення щодо скарг; викликати для участі у судове засідання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, представників скаржника (боржника) та стягувача.

24.07.2019 до відділу діловодства суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшли письмові пояснення із викладеними запереченнями проти скарги.

У судове засідання 30.07.2019 прибули представники стягувача та боржника (скаржника). Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судове засідання не прибув.

Розглянувши скарги, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на такі обставини.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 у справі № 910/7116/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 та постановою Верховного Суду від 16.01.2019, позов Приватного акціонерного товариства "Будівельна асоціація Інтербудмонтаж" задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Будівельна асоціація Інтербудмонтаж" грошові кошти у розмірі 12397544 євро 06 центів, що становить 387110759 грн. 38 коп. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день ухвалення рішення, витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 240000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 264000 грн. 00 коп.

23.10.2018 на виконання вказаного рішення суду було видано відповідний наказ.

01.07.2019 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся стягувач з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі №910/7116/17.

Судом встановлено, що 02.07.2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59442806 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі №910/7116/17. Вказану постанову надіслано боржнику 02.07.2019.

Судом встановлено, що 03.07.2019 державним виконавцем виставлено платіжні вимоги для списання грошових коштів з рахунків боржника,які направлено у фінансові установи для виконання.

Судом встановлено, що 04.07.2019 державним виконавцем направлено платіжну вимогу до АТ «Укрексімбанк» для списання грошових коштів у розмірі 5765000,00 євро, які були зараховані на рахунок відділу. Як зазначав державний виконавець, 04.07.2019 АТ «Ощадбанк» списано з боржника грошові кошти в сумі 404012511,20 грн., що дорівнює сумі боргу та виконавчого збору по курсу НБУ на день списання коштів.

Як зазначав державний виконавець, оскільки грошових коштів на рахунках боржника було недостатньо для повного виконання рішення суду, 05.07.2019 грошові кошти, стягнуті з боржника, були перераховані стягувачу у розмірі 5765000,00 євро та 194194184,18 грн. в гривневому еквіваленті за погодженням зі стягувачем, від якого надійшла заява про згоду на отримання частини боргу в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на момент перерахування грошових коштів, а надлишково списані кошти були повернуті боржнику відповідно до платіжного доручення від 05.07.2019 №8452. Наведене підтверджується копіями заяви стягувача, меморіального ордеру №28 від 08.07.2019 та платіжних доручень №8451 від 05.07.2019, №8452 від 05.07.2019, що подані разом з запереченнями державного виконавця.

Судом встановлено, що 11.07.2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59442806 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням.

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу. У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті. У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

З огляду на наведене, державним виконавцем зазначено, що з метою уникнення затрат на валютообмінні операції та понесені додаткові витрати боржником - купівля валюти, при заяві стягувача на отримання грошових коштів у гривні, не проводилась.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що державним виконавцем належним чином вчинено виконавчі дії в порядку виконання рішення суду, а доводи скаржника щодо порушення порядку вчинення виконавчих дій (неотримання постанови про відкриття виконавчого провадження), неправомірного стягнення суми в гривні спростовуються наведеним вище.

За змістом ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на те, що доводи скаржника, викладені у скаргах, є необґрунтованими, не підтвердженими поданими доказами, та такими, що спростовані доказами, поданими державним виконавцем, вимоги, заявлені у скаргах, не підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарг Акціонерного товариства "Українська Залізниця" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/7116/17 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева