ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Справа № 924/1241/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Кужель Є.М.,

представники учасників справи :

позивача- ОСОБА_1 ;

відповідача - Чорний А. ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом Хмельницької області апеляційну скаргу Відповідача-Товариства з обмеженою відповідальністю «Агас» на рішення господарського суду Хмельницької області від 10.05.2019р., повний текст якого складено 23.05.2019р., у справі №924/1241/18 (суддя Смаровоз М.В.)

за позовом Хмельницької міської ради м.Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агас» м.Хмельницький

про стягнення 34 790 грн. 13 коп. безпідставно збережених коштів,-

У грудні 2018 року Хмельницька міська рада (надалі в тексті Міська рада) звернулася до господарського суду Хмельницької області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агас» (надалі в тексті Товариство) 34 790 грн. 13 коп. безпідставно збережених коштів.(арк.справи 2-6).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.05.2019р. у справі №924/1241/18 частково задоволено позов та присуджено до стягнення з Відповідача на користь Міської ради 30 166 грн. 68 коп. Ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що наявні під-стави для задоволення позову про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 пе-ріод з 01.08.2015р. по 31.12.2016р. Разом з тим, за період серпня-листопада 2015 року застосовано позовну давність, про яку заявлено Відповідачем.(арк.справи 103-109).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Відповідач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти но-ве, яким відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з ТзОВ «Агас» на користь Хмельни-цької міської ради 30 166 грн. 68 коп. Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарсь-кий суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд не врахував, що заборгованість Відповідача перед Позивачем щодо безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за 2016 рік ста-новить 26 944 грн. 45 коп. Пам`ятаючи про свою заборгованість за користування земельною ділян-кою за 2016 рік, ТзОВ «Агас» у 2017 році сплатило кошти і за користування земельною ділянкою за 2017 рік в сумі 24 461,45 і за користування земельною ділянкою у 2016 році в сумі 20 613 грн. 82 коп., недоплативши за 2016 рік 6 330 грн. 63 коп. Сплата у 2017 році 45 075 грн. 27 коп. стверджу-ються листом Головного управління ДФС у Хмельницькій області №14246/10/22-01-13-05 від 05.06. 2018р. Однак, господарським судом Хмельницької області при прийнятті рішення не врахував спла-ту ТзОВ «Агас» у 2017 році частини заборгованості за 2016 рік, вказавши, що «зарахування за 2016 рік коштів, сплачених у 2017 році є безпідставним».(арк. спраи 120).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.07.2019р. відкрито апеляційне провадження у справі №924/1241/18 за скаргою Відповідача.(арк.справи 138).

Крім того, ухвалою від 17.07.2019р. задоволено клопотання Міської ради про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з господарським судом Хмельницької області. (арк. справи 156).

15.07.2019р. на адресу апеляційного суду надійшов відзив Позивача, у якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. (арк.справи 140-142).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 23.07.2019р. представник Відповідача підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та надав пояснення. Представник Позивача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши ма-теріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу №238191 від 22.07. 2009р. на праві приватної власності за ТзОВ «Агас» зареєстровано майно: реєстраційний номер 10350779, тип майна окреме індивідуально визначене майно нежитлове приміщення площею 969,4 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у, загальна вартість якого ста-новить 8 511 088 грн. 82 грн.; на підставі договору купівлі-продажу ВЕХ №681077 від 29.06.2007р. реєстраційний номер майна 19706629, тип майна окреме індивідуально визначене майно нежит-лове приміщення площею 76,8 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна вартість якого становить 213 505 грн. 89 коп., дата реєстрації права власності 21.12. 2015р.; на підставі договору про поділ нерухомого майна ВМІ №238197 від 22.07.2009р. реєстра-ційний номер майна 27855415, тип майна окреме індивідуально-визначене майно нежитлове примі-щення загальною площею 833,7 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 833,7 м2, загальна вартість якого становить 8 511 088 грн. 82 коп., дата реєс-трації права власності 21.12.2015р. Разом з тим, 29.05.2017р. внесено відомості до реєстру про при-пинення права власності.(арк.справи 11-19)

Як вбачається з рішення Хмельницької міської ради 7 сесії №50 від 20.07.2016р. вирішено надати громадянам, юридичній особі дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, а саме Товариству надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільо-вим використанням для обслуговування окремо індивідуально-визначеного майна-нежитлових при-міщень договір про поділ нерухомого майна від 22.07.2009р/н3858, договір купівлі-продажу від 26.09.2007р. р/н7143), категорія земель землі житлової та громадської забудови, площею 1065 м2. (арк.справи 31).

Рішенням Хмельницької міської ради сьомої сесії №53 від 22.03.2017р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати її в оренду Товариству, земельна ділян-ка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , для обслуговування окремого індивідуально-визначеного майна нежитлового примі-щення (рішень сьомої сесії міської ради від 20.07.2016р. №50, договір про поділ нерухомого майна від 22.07.2009р. р/н 3858, договір купівлі-продажу від 26.09.2007р. р/н7143), категорія земель землі житлової та громадської забудови, площею 1065 м2, терміном на 10 років. (арк.справи 32).

Матеріали справи свідчать, що ТзОВ «Агас»-продавець та ОСОБА_3 -покупець 29.05. 2017р. уклали два договори купівлі-продажу, відповідно до умов яких продавець передає у влас-ність, а покупець приймає у власність окреме індивідуально визначене майно нежитлове приміщен-ня площею 77,1 м2 та 851,8 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і сплачує за вказані об`єкти ціну, визначену сторонами договорів.(арк.справи 49, 50).

Матеріали справи містять:

- лист №1389/02-12 від 17.05.2018р. Департаменту архітектури, містобудування та земель-них ресурсів Управління земельних ресурсів та земельної реформи, адресований Головному управ-лінню Державної фіскальної служби у Хмельницькій області із проханням надати інформацію щодо сплачених сум орендної плати/земельного податку, зокрема ТзОВ «Агас», яке є землекористува-чем земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастро-вий номер ділянки НОМЕР_1 в період з 2015 по 2017 роки, у відповідь на який на-дано інформацію, що Товариством за земельну ділянку площею 1491,3 м2 було сплачено у 2015 ро-ці земельний податок у розмірі 19 837 грн. 12 коп., у 2016 році земельний податок у розмірі 28 439 грн. 93 коп., у 2017 році земельний податок у розмірі 45 075 грн. 27 коп.(арк.справи 25,26).

- кадастровий план земельної ділянки НОМЕР_2 02 НОМЕР_3 : НОМЕР_4 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування окремого індивідуально визначеного май-на нежитлових приміщень, площа складає 0,1065 га.(арк.справи 30).

- лист №388/02-13 від 17.05.2018р. Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, до Відділу у Хмельницькому ра-йоні головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на виконання рішення вико-навчого комітету №657 від 26.07.2012р. «Про створення комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам» надати Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцін-ку земельних ділянок, зокрема Товариства, що є землекористувачем земельної ділянки кадастро-вий № НОМЕР_2 :02 НОМЕР_5 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , пло-щею 0,1065 га, за період з 2015 по 2017роки.(арк.справи 27).

- витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку, з якого вбачається, що зе-мельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1065 м2 нормативна грошова оцінка станом на 2015 рік скла-дає 1 288 892 грн., станом на 2016 рік 1 846 146 грн., станом на 2017-2018 роки 1 956 915 грн. (арк.справи 28).

- розрахунок розміру орендної плати, яка підлягала сплаті Товариством за період з 01.08.2015 року по 31.12.2015 року та весь 2016 рік, з якого вбачається, що за 2015 рік розмір орендної плати за землю становить 16 111 грн. 15 коп., сума сплачених орендарем коштів становить 8 265 грн. 47 коп., тому розмір орендної плати становить 7 845 грн. 68 коп.; за 2016 рік розмір орендної плати становить 55 384 грн. 38 коп., сума сплачених орендарем коштів становить 28 439 грн. 93 коп., тому розмір орендної плати становить 26 944 грн. 45 коп.(арк.справи 29).

Матеріалами справи стверджується, що Комісією для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, затверджено акт визначення розміру збитків застосування 3% від нормативної грошової оцінки з подальшим затвердженням рішення виконавчого комітету, що закріплено в про-токолі засідання Комісії №7 від 19.09.2018р. Визначено, що за період з 01.08.2015р. по 31.12.2015р. Товариством завдано власнику землі збитків у вигляді неодержаного доходу від орендної плати за землю з урахуванням сплачених орендарем коштів за використання земельної ділянки в сумі 7 845 грн. 56 коп. та за період з 01.06.2016р. по 31.12.2016р. в сумі 26 944 грн. 45 коп.(арк.справи 58-60).

Комісією 04.10.2018р. складено акт щодо визначення та відшкодування розміру збитків влас-никам землі та землекористувачам, відповідно до якого розмір збитків, завданих власнику землі землекористувачу земельної ділянки, що знаходиться ділянки кадастровий № НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1065 га стано-вить 34 790 грн. 13 коп. за період використання земельної ділянки без правовстановлюючих доку-ментів з 01.08.2015р. по 31.12.2016р. Крім того, 08.11.2018р. виконавчим комітетом Хмельницької міської ради прийнято рішення №875, яким затверджено зазначений акт.(арк.справи 63-64, 61-62).

У повідомленні №3373/02-15 від 14.11.2018р. Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів повідомило товарист-во, що у 10-тиденний термін з дня надходження повідомлення розглянути акт, рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради та повідомити в письмовій формі про результати їх розгляду, у разі визнання вимог Хмельницької міської ради щодо розміру збитків в сумі 34 790 грн. 13 коп. та добровільно відшкодувати шляхом внесення на відповідний рахунок.(арк.справи 65-66).

Як зазначалось вище, рішенням від 10.05.2019р. господарський суд Хмельницької області задоволив позовні вимоги частково.(арк.справи 103-109).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню, з огляду на наступ-не:

Предметом даного спору є стягнення безпідставно збережених коштів за користування зе-мельною ділянкою.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. (ст.16 Цивільного кодексу України, надалі в тексті ЦК України). Згідно із п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України (надалі в тек-сті ГК України), якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування шкоди.

Згідно з ч.1 ст.124 Земельного кодексу України (надалі в тексті ЗК України), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу пра-ва оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

При цьому, у комунальній власності, згідно з ст.83 ЗК України, перебувають усі землі в ме-жах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Таким чином, в силу закону спростовуються посилання Скаржника на те чи дійсно вказана земельна ділянка належить на праві власності Хмельницькій міській раді.

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти юри-дично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав та обо-в`язків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обов`язки; набуття земельних прав та обов`язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридичних осіб; події, з якими закон або інший правовий акт пов`язує виникнення, зміну і припинення земе-льних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» (надалі в тексті Закон), оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхід-ною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивіль-ним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.(ст.2 Закону).

В силу приписів ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ді-лянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.(ч.1 ст.190 ЦК України).

Звертаючись із позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, Позивач стверджує, що земельна ділянка кадастровий № НОМЕР_1 , яка знахо-диться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1065 га використовувалася Від-повідачем без належних правових підстав за період з 01.08.2015р. по 31.12.2016р.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпід-ставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивіль-ного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпід-ставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивіль-ного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів виходить з того, що кондикційні зобов`я-зання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх право-вих підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного на-буття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язує-ться повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Предметом позову в цій є вимога про стягнення з власника об`єктів нерухомого майна без-підставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те право-вих підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів приймає до уваги, що перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регла-ментується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділян-кою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовід-носин), право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, че-рез право оренди. Право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне во-лодіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємни-цької та іншої діяльності.(ч.1 ст.93 ЗК України). Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України). З матеріалів справи вбачається, що фактичний вступ Відповідачем у володіння і користування спірною земельною ділянкою стався в результаті дій, котрі є правомірними, а саме, для обслуговування нежитлової будівлі (споруди діючого розподільчого пристрою 10 кВ №2), яка належить АТ «Хмельницькобленерго».

Не є правопорушенням також і дії/бездіяльність відповідача, що безпосередньо стосуються порядку укладення договору оренди землі. Ні Законами України, ні підзаконними, ні локальними нормативними актами Відповідачеві не визначено прямого і безумовного обов`язку підписати до-говір оренди земельної ділянки одночасно з набуттям права власності на об`єкт нерухомого майна, який на ній розташований. Більш того, згідно існуючому станом на даний час порядку укладення договорів оренди земельних ділянок немає не тільки такого обов`язку, немає навіть і такої можли-вості. Моменту укладення договору оренди передують різного роду організаційні, правові, техніч-ні та інші заходи, здійснення яких знаходиться по за межами волі й контролю потенційного орен-даря. Їх невиконання (неналежне чи несвоєчасне виконання) не може бути поставлене в провину відповідачеві.

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, кваліфікуються як поза-договірні та безделіктні.

Матеріалам справи стверджено, що у період з 01.08.2015р. по 31.12.2016р. (період заявлений Позивачем) Відповідач користувався земельною ділянкою, однак, не сплачував за користування нею орендної плати у встановленому законодавчими актами розмірі, отже без законних підстав зберіг у себе майно кошти за оренду землі.

Відтак, Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділян-кою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а Позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об-єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відноси-ни з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотри-мання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактич-ний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кош-ти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018р. у справі №922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019р. у справі №912/1188/17.

З аналізу змісту норм ст.ст.1212-1214 ЦК України, абз.4 ч.1 ст.144, абз.5 ч.1 ст.174 ГК Укра-їни випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кон-дикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

З матеріалів справи вбачається наявність усіх трьох ознак кондикційного зобов`язання Від-повідача.

По-перше, Відповідач дійсно зберіг (заощадив) у себе майно кошти у вигляді орендної пла-ти, що нараховується за володіння і користування земельною ділянкою кадастровий № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 площею 0,1065 га.

Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття Відповіда-чем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) Відповідачем належних до сплати за таке володін-ня і користування коштів у вигляді орендної плати. Згідно встановлених нормативів її розмір за період з 01.08.2015р. по 31.12.2016р. склав 34 790 грн. 13 коп.

По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав воло-діння і користування земельною ділянкою, згідно 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК Ук-раїни здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача, на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю.

По-третє, Відповідач зберіг майно саме за рахунок Позивача, оскільки власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада м.Хмельницького в особі Позивача. Власником майна фактично збереженого Відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада м.Хмельницького в особі позивача. Таким чином, збере-ження (заощадження) Відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у Відповідача за рахунок їх неодер-жання Позивачем.

Відтак, враховуючи викладене, Товариство як фактичний користувач земельної ділянки ка-дастровий № НОМЕР_1 площею 0,1065 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , є таким, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею і тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки (Позивачу) на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Водночас, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо безпідстав-ності заперечення Відповідача, що з моменту продажу нерухомого майна згідно договорів купівлі-продажу №2127 та №2131 від 29.05.2017р. припинено користування земельною спірною ділян-кою, а згідно листа Головного управління ДФС у Хмельницькій області №14246/10/22-01-13-05 від 05.06.2018р., Товариством сплачено за користування спірною земельною ділянкою у 2017 році 45 075 грн. 27 коп. і це має бути зараховано як плата за користування земельною ділянкою у 2016 році.

Тому правомірним колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про неможливість зарахування Міською радою за 2016 рік коштів, сплачених у 2017р., оскільки заявлена сума обчис-лена останньою лише період користування з 01.08.2015р. по 31.12.2016р., за користування земель-ною ділянкою у 2017 році Міська рада не заявляла до стягнення безпідставно збережених коштів. Водночас, з урахуванням інформації Головного управління ДФС у Хмельницькій області (лист від 05.06.2018р.№14246/10/22-01-13-05) матеріали справи не містять жодних первинних документів, які б підтверджували, що саме за період, який визначив Позивач, Відповідачем у 2017р. сплачено суму, яка підлягає зарахуванню за 2016 чи 2015 роки.

Як вбачається з матеріалів справи (акт визначення збитків від 04.10.2018р.) розмір орендної плати за використання спірної земельної ділянки, яку мало сплачувати Товариство до бюджету Мі-ської ради, внаслідок зайняття земельної ділянки без оформлення договору оренди протягом 01.08. 2015р. 31.12.2015р. становить 7 845 грн. 56 коп., а за період з 01.06.2016р. по 31.12.2016р. 26 944 грн. 45 коп.

Вказаний розмір орендної плати розрахований з урахуванням п.п.288.5.1, 288.5.2 п.288 По-даткового кодексу України.

При цьому, Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористу-вачам, затверджений Постановою КМУ від 19.04.1993р. №284 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки він розрахований на застосування лише у деліктних правовідносинах, та інших вичерпно визначених в його пункті 1 випадках (вилучення (викупу) та тимчасове зайняття земельних ділянок, встановлення обмежень щодо їх використання, погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержання доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ді-лянок).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інс-танції про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача без-підставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 34 790 грн. 13 коп. за фактичне вико-ристання земельної ділянки ділянки площею 0,1065 га кадастровий № НОМЕР_2 :02 НОМЕР_3 :0076, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Разом з тим, у відзиві Відповідач просить застосувати позовну давність до вимог в частині стягнення безпідставно збережених коштів за період з серпня-листопада 2015 року

Згідно із вимогами ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України позовна давність це строк, у межах яко-го особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За-гальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності почина-ється від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

При цьому, перш ніж застосовувати позовну давність, суду слід з`ясувати чи порушене пра-во або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі ко-ли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно поруше-ні, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних при-чин її пропущення.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України.

Дослідивши, наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позов про стягнення суми боргу з Відповідача обґрунтований. Однак, По-зивач звернувся до господарського суду з позовом 26.12.2018р. про стягнення з Відповідача кош-тів за період з 01.08.2015р. по 31.12.2016р., пропустивши строк позовної давності щодо вимог за період з серпня-листопада 2015 року, що становить 4 623 грн. 45 коп.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.267 ГПК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про засто-сування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, у позові в частині стягнення 4 623 грн. 45 коп. безпідставно збережених кош-тів у розмірі орендної плати за період з серпня-листопада 2015 року судом першої інстанції відмов-лено правомірно.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосе-редньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Колегія суддів вважає, що всі доводи та вимоги апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції про невмотивованість висновку про обґрунтованість заявленого по-зову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 73-75, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесу-ального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агас» на рішення госпо-дарського суду Хмельницької області від 10.05.2019р. у справі №924/1241/18 залишити без задово-лення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №924/1241/18 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.