РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2019Справа № 910/6366/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49128, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, буд. 108; ідентифікаційний код: 34984467)

до Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 107-А; ідентифікаційний код: 21677333)

про стягнення 72255,58 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.05.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з вимогами до Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про стягнення 72255,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що підстава, на якій відповідачем було набуте майно - грошові кошти в сумі 72255,58 грн., перераховані йому Новокодацьким відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області платіжними дорученнями № 356 на суму 71786,01 грн. та № 357 на суму 469,57 грн. від 31.01.2015 відпала. А відтак, позивач вказує, що відповідачем грошові кошти в сумі 72255,58 грн. утримуються без достатньої правової підстави. З огляду на що й виникла необхідність звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 відкрито провадження у справі №910/6366/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

11.06.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на те, що всі права вимоги за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 були відступлені відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна».

При цьому, відповідач зазначив, що кошти у розмірі 72255,58 грн. надійшли в рамках зведеного виконавчого провадження та фактичним отримувачем таких коштів є саме ОСОБА_1 .

За таких обставин, на думку відповідача, вимога про повернення коштів у сумі 72255,58 грн. повинна бути пред`явлена до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» та ОСОБА_1 .

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив, відповідачем у відзиві на позов, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Головного державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 17 січня 2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-809/2011, виданого 30.11.2012 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Новий» в рахунок заборгованості за прострочені проценти по кредитному договору в розмірі 175104,80 грн. та судові витрати у сумі 1820,00 грн.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ДМУЮ від 17 січня 2013 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1

Постановою Головного державного виконавця Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 27 лютого 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1778/2011 від 16.01.2013, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованості в розмірі 93913,02 грн. закінчено та направлено за належністю до Ленінського ВДВС ДМУЮ.

11 березня 2013 року постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ДМУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1778/2011 від 16.01.2013, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованості в розмірі 93913,02 грн.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ДМУЮ від 15 березня 2013 року виконавче провадження №36994380 з примусового виконання виконавчого листа 2-809/2011, виданого 30.11.2012 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська приєднано до зведеного виконавчого провадження № 37242938.

Таким чином, на примусовому виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з Киселик Ніни Олександрівни на користь юридичних осіб грошових коштів на загальну суму 271307,39 грн.

Старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ДМУЮ Єремєєвою О.О. 17 травня 2013 року складено акт опису та арешту майна боржника, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , вартість майна визначена висновком експерта та складає 201000 грн.

В період з 15 липня 2013 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ДМУЮ Єремєєвою О.О. вчинялися дії щодо примусової реалізації зазначеного арештованого майна боржника на електронних торгах.

На підставі Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2014 за № 427/25204 та іншими нормативними документами, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 22.12.2014 проведено електронні торги з реалізації нерухомого майна: домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1

Переможцем став ОСОБА_4 , який сплатив суму в розмірі 241395,00 грн., а саме: 229325 грн. 25 коп. на рахунок Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ за придбання лоту № 21341, ЄДРВП 36994380, організатору електронних торгів ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було перераховано грошові кошти у розмірі 4232 грн. 25 коп. та 7837 грн. 50 коп.

05 лютого 2015 року державним виконавцем було складено Акт про проведення електронних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна з реалізації домоволодіння АДРЕСА_1 , затвердженого начальником Ленінського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області, згідно якого переможцем електронних торгів став ОСОБА_4 , що сплатив суму в розмірі 241395,00 грн.

Після отримання акту про проведенні електронні торги ОСОБА_4 звернувся до державного нотаріуса для реєстрації права власності на придбане ним домоволодіння.

Однак, 25 лютого 2015 року нотаріус видав ОСОБА_4 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що на час проведення електронних торгів, майно належало не боржнику ОСОБА_1 ), а іншій особі.

Вказані обставини встановлені судом у справі №205/2460/16-ц та не потребують доказування при розгляді даної справи відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Так, 24 березня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Держави в особі Державної казначейської служби України про визнання електронних торгів недійсними і відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначив, що 22 грудня 2014 року він приймав участь у електронних торгах по реалізації Ленінським ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області арештованого майна. У відповідності до протоколу № 41682 від 22.12.2014 про проведення електронних торгів, ним було придбано майно: домоволодіння АДРЕСА_1 . За придбане майно позивачем було перераховано грошові кошти на розрахунковий рахунок Ленінського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області у розмірі 229325 грн. 25 коп. Організатору електронних торгів ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було перераховано грошові кошти у розмірі 4232 грн. 25 коп. та 7837 грн. 50 коп.

05 лютого 2015 року державним виконавцем було складено Акт про проведення електронних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна з реалізації домоволодіння АДРЕСА_1 , затвердженого начальником Ленінського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Після отримання акту про проведенні електронні торги ОСОБА_4 звернувся до державного нотаріуса для реєстрації права власності на придбане ним домоволодіння. Однак, 25 лютого 2015 року нотаріус видав позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що на час проведення електронних торгів, майно належало не боржнику, а іншій особі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2015 року ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про визнання недійсними правочинів.

Враховуючи викладені обставини ОСОБА_4 у справі №205/2460/16-ц просив суд визнати електронні торги від 22 грудня 2014 року будинку АДРЕСА_1 , проведені між Ленінським ВДВС ДМУЮ, недійсними; стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України повернення сплаченої суми у розмірі 241395,00 грн., індекс інфляції за період з січня 2015 року по лютий 2017 року у сумі 156906,75 грн., компенсацію моральної шкоди у розмірі 110000 грн., а також судові витрати.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2017 у справі №205/2460/16-ц, визнано недійсними електронні торги від 22 грудня 2014 року з реалізації домоволодіння АДРЕСА_1 , проведені між продавцем Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та покупцем ОСОБА_4 ; стягнуто з Держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 суму у розмірі 241395,00 грн.4 стягнуто з Держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 індекс інфляції за період з січня 2015 року по лютий 2017 року у розмірі 139526,32 грн.; стягнуто з Держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.08.2018 рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2017 у справі №205/2460/16-ц залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.02.2019 рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2017 та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.08.2018 у справі №205/2460/16-ц залишено без змін.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказав на те, що отримавши від ОСОБА_4 (переможця торгів) грошові кошти у сумі 229325,25 грн, він їх перерахував на користь стягувачів за зведеним виконавчим провадженням, а саме: грошові кошти у сумі 72255,58 грн. - на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» та грошові кошти у сумі 135446,64 грн. - на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий».

Зважаючи на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2017 у справі №205/2460/16-ц, яке набрало законної сили, визнано недійсними електронні торги від 22 грудня 2014 року з реалізації домоволодіння АДРЕСА_1 , проведені між продавцем Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та покупцем ОСОБА_4 , позивач звернувся до відповідача із листом про повернення грошової суми у розмірі 72255,58 грн.

Так як відповідачем не були повернуті позивачу грошові кошти у сумі 72255,58 грн., звертаючись з даним позовом до суду та посилаючись на норми ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 72255,58 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року № 6-88цс13, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Як встановлено судом, на виконанні у Новокодацькому (Ленінському) відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1778/2011 від 16.01.2013, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованості в розмірі 93913,02 грн.

Як встановлено судом, на підставі Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2014 за № 427/25204 та іншими нормативними документами, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 22.12.2014 проведено електронні торги з реалізації нерухомого майна: домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить боржнику.

Як встановлено судом, переможцем став ОСОБА_4 , який сплатив суму в розмірі 241395,00 грн., а саме: 229325 грн. 25 коп. на рахунок Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ за придбання лоту № 21341, ЄДРВП 36994380, організатору електронних торгів ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було перераховано грошові кошти у розмірі 4232 грн. 25 коп. та 7837 грн. 50 коп.

Судом встановлено, що в свою чергу Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ (Новокодацьким відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) 31.01.2015 отримані від ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 72255,58 грн. були перераховані на користь стягувача за виконавчим документом - виконавчим листом № 2-1778/2011 від 16.01.2013, виданим Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, що підтверджується платіжним дорученням №357 від 31.01.2015 на суму 469,57 грн. та платіжним дорученням №356 від 31.01.2015 на суму 71786,01 грн. (призначення платежу - кошти, стягнуті від реалізації арештованого майна ОСОБА_1 згідно з виконавчим провадженням 37242938), копії яких долучені позивачем до позовної заяви.

Водночас, як встановлено судом, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2017 у справі №205/2460/16-ц, яке набрало законної сили, визнано недійсними електронні торги від 22 грудня 2014 року з реалізації домоволодіння АДРЕСА_1 , проведені між продавцем Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та покупцем ОСОБА_4 ; стягнуто з Держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 суму у розмірі 241395,00 грн.; стягнуто з Держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 індекс інфляції за період з січня 2015 року по лютий 2017 року у розмірі 139526,32 грн.; стягнуто з Держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на дату проведення виконавчих дій) розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов`язані з покриті авансовим внеском сторін та інших осіб; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми; 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені державним виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки.

Суд зазначає, що в межах виконавчого провадження стягував (банк) може набути лише ті грошові кошти, які стягнуті саме з боржника (або отримані від реалізації майна, належного боржнику).

Однак, як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, торги щодо реалізації майна боржника були визнані недійсними.

Таким чином, оскільки відповідачем були отримані від позивача грошові кошти у сумі 72255,58 грн. (від реалізації майна боржника в межах виконавчого провадження), тоді як вказані торги були визнані недійсними, враховуючи, що стягувач має право на отримання грошових коштів саме від боржника (від реалізації майна боржника), суд дійшов висновку, що підстава, відповідно до якої банком були отримані грошові кошти у розмірі 72255,58 грн. відпала, з огляду на що наявні підстави для повернення вказаної суми грошових коштів на користь Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про стягнення 72255,58 грн.

Що стосується викладених відповідачем заперечень у відзиві на позовну заяву, суд вважає їх необгрунтованими з огляду на таке.

Так, 11.06.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на те, що всі права вимоги за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 були відступлені відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна». При цьому, відповідач зазначив, що кошти у розмірі 72255,58 грн. надійшли в рамках зведеного виконавчого провадження та фактичним отримувачем таких коштів є саме ОСОБА_1 .

За таких обставин, на думку відповідача, вимога про повернення коштів у сумі 72255,58 грн. повинна бути пред`явлена до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» та ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідачем долучено до відзиву на позовну заяву копію Договору факторингу №КЕ/ПБ-2016 від 22.08.2016, укладеного між банком (первісним кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (новим кредитором), відповідно до умов якого первісний кредитор відступає новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами; загальний розмір заборгованості боржників становить ,46 грн

Як вбачається з умов вказаного договору, боржниками є позичальники, які мають зобов`язання перед первісним кредитором (п. 1.1.1. договору).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки відповідачем були отримані від позивача грошові кошти у сумі 72255,58 грн. в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (за виконавчим листом № 2-1778/2011 від 16.01.2013) 31.01.2015, а договір факторингу було укладено між сторонами у серпні 2016 року, беручи до уваги, що до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (іншого договором не встановлено), у суду відсутні підстави вважати, що банком були передані новому кредитору права вимоги до ОСОБА_1 на суму грошових коштів 72255,58 грн. (що входить до заборгованості, стягнутою судом у справі № 2-1778/2011).

Крім того, як вбачається з п.п.1.1.2, 2.2, 2.2.1 договору факторингу, розмір грошових зобов`язань, які відступаються новому кредитору, разом із зазначенням ініціалів позичальників, зазначаються сторонами договору у Реєстрі боржників (Додаток №1 до договору).

У зв`язку з тим, що відповідачем не долучено до матеріалів справи копію Додатку №1 до договору (Реєстр боржників), суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що за вказаним договором факторингу новому кредитору взагалі буди відступлені будь-які права вимоги до ОСОБА_1 .

Твердження відповідача про те, що фактичним отримувачем вказаних грошових коштів був позичальник - ОСОБА_1 , а не банк, з огляду на що пред`являти вимоги позивач повинен до ОСОБА_1 суд вважає необгрунтованими та такими, що спростовуються обставинами справи (з огляду на характер правовідносин між сторонами у даній справі та правову природу грошових коштів, перерахованих позивачем).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 178, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 107-А; ідентифікаційний код: 21677333) на користь Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49128, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, буд. 108; ідентифікаційний код: 34984467) грошові кошти у сумі 72255 (сімдесят дві тисячі двісті п`ятдесят п`ять) грн 58 коп. та судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 29.07.2019

Суддя Д.О. Баранов