ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Справа №902/9/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Розізнана І.В.

суддя Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Панасюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" на рішення господарського суду Вінницької області від 23.04.2019 р. (суддя Яремчук Ю.О., повний текст рішення складено 02.05.2019 р.)

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" в особі ліквідаційної комісії

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління житлово-комунального господарства "Біличі"

про зобов`язання визнати та включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу

за участю представників:

позивача - Янкевич Л.Д.,

відповідача - не з`явився,

третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 23.04.2019 р. у справі №902/9/19 позов публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" задоволено частково. Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" в особі ліквідаційної комісії визнати та включити грошові вимоги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" до проміжного ліквідаційного балансу товариства з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" в сумі 929292,67 грн. - основного боргу; 1174,00 грн. - пені; 15735,84 грн. - 3% річних; 48 139,41 грн. - інфляційних втрат; 16659,59 грн. - судового збору згідно рішення господарського суду Київської області від 13.11.2017р. у справі № 911/2880/17. В решті позову відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначає, що позивач правомірно звернувся до ліквідаційної комісії підприємства відповідача з заявою про визнання кредиторських вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу, оскільки внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про перебування підприємства відповідача в стані припинення з 20.09.2018 р. та створено комісію з припинення (ліквідаційну комісію).

Враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачем підтверджується рішенням господарського суду Київської області у справі №911/2880/17 від 13.11.2017 р. та постановою Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №55694099 від 12.02.2018 р. про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду Київської області у справі №911/2880/17 від 29.11.2017 р., суд дійшов висновку про задоволення позову в частині зобов`язання відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги позивача у розмірі 929 292,67 грн. - основного боргу, 1 174,00 грн. - пені, 15 735, 84 грн. - 3% річних, 48 139,41 грн. - інфляційних втрат та 16 659,59 грн. - судового збору та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Звертає увагу, що умовами договору №18/2434-ТЕ від 06.11.2018 р. про переведення боргу за договором №1559/1617-ТЕ-17 від 14.09.2016 р. від відповідача до третьої особи не обумовлено наявність самого факту небалансу за грудень 2016 р., відтак не обумовлено обов`язок з його компенсації. Отже, вимога позивача щодо зобов`язання відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати та включити грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу у розмірі 6409954,70 грн. є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати та включити грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу у розмірі 19 199304,46 грн., місцевий господарський суд вказує про відсутність рахунку постачальника (ПАТ "НАК "Нафтогаз України") на оплату споживачем вартості наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування або копії платіжного доручення постачальника про оплату наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування або витягу з додатка до рахунка-фактури на надані оператором газотранспортної системи послуги з балансування, отже вказана вимога є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції вважає вимогу позивача про включення грошових вимог до проміжного ліквідаційного балансу відповідача у розмірі 1153607,90 грн. - заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період листопад, грудень 2017 р., січень, лютий, березень 2018 р. також визнав безпідставною.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник вказує, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у включенні грошових вимог до проміжного ліквідаційного балансу відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу, оскільки єдиною підставою для відмови визначено відсутність в матеріалах справи доказів передачі відповідачу арештованого майна в користування. При цьому, судом не взято до уваги, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду від 13.11.2017р. по справі №761/40672/17 була скасована ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.12.2017 р., а також матеріали справи не містять жодного доказу того, що майно (котельні) передавалось в користування від ТОВ "Укропт "Мастер-Енерго" іншому користувачу. Також, судом не враховано те, що між ПАТ "Київоблгаз" та ТОВ "Укропт "Мастер-Енерго" існували договірні відносини щодо надання позивачем послуг розподілу природного газу.

Звертає увагу, що на виконання умов договору про надання послуг з розподілу природного газу позивачем надано відповідачу вказані послуги на загальну суму 1 153 607,90 грн., що підтверджується актами надання послуг з розподілу природного газу. Зазначає, що надіслані позивачем акти відповідач не повернув, повернув лише акт від 31.03.2018 р. Враховуючи те, що відповідач у строк встановлений Кодексом ГРС не надав мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг за період: листопад, грудень 2017 року та січень, лютий 2018 року, тому обсяг розподіленого газу установлюється відповідно до даних оператора ГРМ. Жодних повідомлень на адресу ПАТ "Київоблгаз" від відповідача щодо припинення газопостачання або розірвання договору розподілу природного газу не надходило. Таким чином, суд першої інстанції мав включити до проміжного ліквідаційного балансу відповідача заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період: листопад, грудень 2017 року та січень, лютий, березень 2018 року, що складає 1 153 607,90 грн.

Апелянт звертає увагу, що у зв`язку з відсутністю у відповідача на грудень 2016 р., грудень 2017 р., січень 2018 р., лютий 2018 р. підтверджених обсягів виділеного природного газу (лімітів), вказаний обсяг газу був віднесений оператором ГТС (ПАТ "Укртрансгаз") на небаланс позивача, що підтверджується актами послуг балансування обсягів природного газу, розрахунками вартості послуг балансування, рахунками.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача по оплаті вартості компенсації обсягів небалансу у грудні 2016 року, грудні 2017 року та січні, лютому 2018 року склала 25 609 259,16 грн.

Скаржник зазначає, що місцевим господарським судом не досліджено та не надано жодного правового висновку щодо того чи відбулось правонаступництво за борговими зобов`язаннями ТОВ "Укропт "Мастер-Енерго" з оплати вартості компенсації обсягів небалансу та послуг розподілу природного газу до нового користувача цілісного майнового комплексу з виробництва теплової енергії.

Учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

У судове засідання, призначене на 25.07.2019 р., відповідач та третя особа не забезпечили явку повноважних представників, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги (т.2, а.с.129-130).

Враховуючи приписи ст.ст.269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, приймаючи до уваги належне повідомлення учасників справи про розгляд справи та той факт, що їх явка в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч.1, 4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.01.2016 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" (споживач) приєдналось до умов типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2498, згідно заяви №09420XDEМYFT016 (т.1, а.с.18).

Відповідно до п.2.1. договору, ПАТ "Київоблгаз" зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

На виконання умов договору позивачем за період листопад-грудень 2017 р., січень-березень 2018 р. позивачем надано відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 1153607,90 грн., що підтверджується актами надання послуг з розподілу природного газу (т.1, а.с.26, 30, 34, 38, 41)

Вказані акти надсилались відповідачу на його поштову адресу (т.1, а.с.24-45), однак останнім підписано та повернуто лише акт надання послуг з розподілу природного газу від 31.03.2018 р.

Із урахуванням викладеного, позивач вважає, що відповідач у строк встановлений кодексом ГРС не надав мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг, тому обсяг розподіленого газу установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. З огляду на що, заборгованість відповідача за послуги з розподілу природного газу за період листопад, грудень 2017 р. та січень, лютий, березень 2018 р. складає 1 153 607,90 грн.

Крім того, відповідачем у грудні 2016 р., грудні 2017 р. та січні, лютому 2018 р. здійснювався відбір природного газу з газопостачальної системи без наявності підтвердженого обсягу, виділеного для потреб споживача його постачальником на відповідний календарний період.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем нараховано вартість неврегульованого небалансу по об`єкту відповідача, віднесеного на небаланс ПАТ "Київоблгаз", відповідно до формули, передбаченої п.4 глави 5 розділу 6 Кодексу ГРМ, у зв`язку з відсутністю у відповідача на вказаний розрахунковий період підтверджених обсягів природного газу (лімітів) вказаний обсяг газу був віднесений Оператором ГТС (ПАТ "Укртрансгаз") на небаланс позивача, що, зокрема, становить у грудні 2016 р. - 6 409 954,70 грн. (т.1, а.с.44), у грудні 2017 р. - 5 667 618,41 грн. (т.1, а.с. 48); у січні 2018 р. - 6 763 876,58 грн. (т.1, а.с.54); - у лютому 2018 р. - 6 767 809, 46 грн. (т.1, а.с. 60), що в загальному складає 25609259,16 грн.

При цьому, відповідач добровільно не компенсував ПАТ "Київоблгаз" вартість об`єму природного газу, відібраного у грудні 2016 р., грудні 2017 р. та січні, лютому 2018р.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Укропт Мастер-Енерго" з 20.09.2018 р. перебуває в стані припинення, строк для заявлення кредиторами своїх вимог встановлений до 20.11.2018 р.

12.11.2018 р. ПАТ "Київоблгаз" звернувся до ліквідатора ТОВ "Укропт "Мастер-Енерго" з заявою про погашення заборгованості №09-11/2018 від 09.11.2018 р. (т.1, а.с.141).

Відповідно до інформації з відстеження поштового відправлення на офіційному сайті ПАТ "Укрпошта" - відправлення не вручене під час доставки 04.12.2018 р.

Про ухилення ліквідаційної комісії від розгляду вимог позивача дізнався 04.12.2018р. з відстеження поштового відправлення на офіційному сайті ПАТ "Укрпошта", а тому, місячний термін звернення до суду позивачем не пропущено.

Причиною виникнення спору в даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для зобов`язання ТОВ "Укропт "Мастер-Енерго" в особі ліквідаційної комісії визнати та включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторські вимоги ПАТ "Київоблгаз" в сумі 27758876,24 грн.

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (ч. 2 ст. 20 ГК України).

Визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 ГК України переліки способів судового захисту є орієнтовними та не є вичерпними.

Відповідно до ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

З дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки (ч. 1 ст. 111 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно з ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Частиною 8 ст. 111 ЦК України встановлено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів розгляду ліквідаційною комісією підприємства відповідача заяви позивача №09-11/2018 від 09.11.2018 р. про визнання кредиторських вимог, з огляду на що колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про ухилення ліквідаційної комісії від розгляду вказаної заяви.

При цьому, розглядаючи вимоги про визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу заборгованості по оплаті вартості компенсації обсягів небалансу, колегія суддів враховує наступне.

Згідно рішення восьмої сесії восьмого скликання від 05.11.2018 р. №4-8-VIIIl, Коцюбинська селищна рада передала цілісні майнові комплекси котелень, призначених для виробництва та транспортування теплової енергії, що розташовані по АДРЕСА_1 в оренду Управлінню жилого-комунального господарства "Біличі" та доручила тимчасово виконуючому обов`язки Коцюбинського селищного голови Данішу С.П. укласти відповідний договір оренди (т.2, а.с.12).

На виконання вказаного рішення, 05.11.2018 р. між Коцюбинською селищною радою (орендодавець) та Управлінням житлово-комунального господарства "Біличі" (орендар) укладено договір оренди цілісних майнових комплексів №б/н, відповідно до п.1.1. якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в оренду (в строкове платне користування) цілісно-майнові комплекси котелень, призначені для виробництва та транспортування теплової енергії, що розташовані по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . (т.1, а.с.191-193)

06.11.2018 р. між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (кредитор), ТОВ "Укропт "Мастер-Енерго" (первісний боржник) та Управлінням житлово-комунального господарства "Біличі" укладено (новий боржник) договір про переведення боргу №18/2434-ТЕ (т.2, а.с.11).

Відповідно до умов вказаного договору, первісний боржник переводить на нового боржника свій борг, який виник у первісного боржника перед кредитором за договором постачання природного газу від 14.09.2016 р. №1559/1617-ТЕ-17 (далі зобов`язання), укладеним між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у цьому зобов`язанні та замінює первісного боржника у зобов`язанні.

Пунктом 2.1. договору сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника становить на момент укладення даного договору - 1991591,30 грн.

Згідно з п.3.1. договору, до нового боржника переходять обов`язки первісного боржника щодо сплати суми боргу, що встановлена у пункті 2.1. статті 2 цього договору, а також штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 14.09.2016 р. №1559/1617-ТЕ-17.

У відповідності до п.2.1. договору постачання природного газу, постачальник (ПАТ "НАК "Нафтогаз України") передає споживачу (ТОВ "Укропт "Мастер-Енерго") з 01.10.2016 р. по 31.03.2017 р. (включно) природний газ обсягом до 2 141 тис. куб. метрів.

За змістом п.2.6. договору постачання природного газу, розподіл природного газу за цим договором здійснюють Оператори газорозподільних мереж (газотранспортної системи), а саме: ПАТ "Київоблгаз", з якими споживач уклав відповідні договори.

Пунктом 3.8 договору постачання природного газу сторони також передбачили порядок розрахунків послуг балансування.

Аналізуючи умови вказаних договорів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договором №1559/1617-ТЕ-17 від 14.09.2016 р. охоплено період надання послуг, зокрема, до якого входить грудень 2016 р., у якому, на думку позивача, виникла заборгованість у відповідача по оплаті вартості компенсації обсягів небалансу у розмірі 6409954,70 грн.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що договором про переведення боргу від 06.11.2018 р. не передбачено, за який конкретно період сума боргу переводиться та за які надані послуги (постачання природного газу, розподіл природного газу, балансування).

Крім того, сума боргу, яка переводиться згідно договору, становить 1 991 591,30 грн., натомість сума боргу за послуги балансування у грудні 2016 р. значно більша, а саме 6409954,70 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заборгованість по оплаті вартості компенсації обсягів небалансу за грудень 2016 р. не входить в суму боргу, яка переводиться згідно договору про переведення боргу, відтак у нового боржника не виникло обов`язку з його компенсації, а тому у випадку обґрунтованості заявлених вимог вказана заборгованість підлягає стягненню саме з ТОВ "Укропт "Мастер- Енерго".

Відповідно до умов Типового договору розподілу природного газу, позивач зобов`язався надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а відповідач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість.

Згідно з п.3.1 Типового договору, санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим договором. За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

Пунктом 3 гл.5 розділу 6 Кодексу ГРС встановлено, що споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення добового/місячного підтвердженого обсягу природного газу має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні санкції та заходи з боку Оператора ГТС/ГРМ (його постачальника), передбачені умовами договору, у тому числі примусове обмеження (припинення) подачі газу в установленому законодавством порядку.

За змістом п.4 гл.5 розділу 6 Кодексу ГРС, якщо за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем (побутовими споживачами) буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС.

У разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об`єм/обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача буде перевищувати об`єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ його вартість.

17.12.2015 р. між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (оператор/оператор ГТС) та товариством по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (замовник/оператор ГРМ) укладено договір транспортування природного газу № (т.1, а.с.64-69).

Відповідно до п.9.1 вказаного договору, у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити Оператору за послуги балансування.

За умовами п.9.4 договору, оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в підтвердження віднесення обсягів природного газу Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ надано рахунки на оплату наданих послуг балансування та акти наданих послуг балансування природного газу (т.1, а.с.70-85). Підставою, виставлених рахунків на оплату послуг балансування, вказано договір № від 17.12.2015 р.; платником - товариство по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз".

Колегією суддів встановлено, що у рахунках на оплату наданих послуг балансування та актах наданих послуг визначено лише загальний обсяг небалансу оператора ГРМ та загальну суму по всіх споживачах оператора ГРМ, яка підлягає до сплати, з огляду на що, відсутня можливість встановити обсяг небалансу саме споживача ТОВ "Укропт "Мастер-Енерго", вартість якого відповідач має компенсувати позивачу.

Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю доказів обсягу небалансу відповідача, який віднесений на небаланс Оператора ГРМ, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині вимоги про визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу заборгованості по оплаті вартості компенсації обсягів небалансу за грудень 2016 р., грудень 2017 р. та січень, лютий 2018 р., однак з підстав вказаних вище.

Щодо включення грошових вимог до проміжного ліквідаційного балансу відповідача у розмірі 1153607,90 грн. - заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період листопад, грудень 2017 р., січень, лютий, березень 2018 р. апеляційний суд враховує таке.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 13.11.2017 р. по справі №761/40672/17 накладено арешт на котельню та розміщене в ній обладнання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; котельню та розміщене в ній обладнання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та вказані котельні передані на зберігання управлінню житлово-комунального господарства "Біличі" (т.2, а.с.13-16).

На виконання ухвали Шевченківського районного суду, 14.11.2017 р. старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області капітаном поліції Слончак Д.О. складено протоколи виконання ухвали про арешт майна, описи майна, виявленого та вилученого за адресою: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 , відповідно до яких котельні за вказаними адресами передані на зберігання начальнику управління житлово-комунального господарства "Біличі' (т.2, а.с.17-20).

Суд першої інстанції вказав, що в матеріалах справи відсутні докази передачі відповідачу арештованого майна в користування, а тому у включенні вищевказаних грошових вимог до проміжного ліквідаційного балансу відповідача слід відмовити, однак з такими висновками господарського суду апеляційний суд не може погодитись з огляду таке.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання означає, що учасники зобов`язання втратили свої права та обов`язки за зобов`язанням, тобто кредитор вже не має права вимагати, а боржник не має обов`язку виконувати.

Згідно з ст.599-609 ЦК України, підставами припинення зобов`язання, зокрема, визначено виконання зобов`язання, зарахування зустрічних вимог, новацію, надання відступного, прощення боргу, односторонню відмову від виконання, неможливість виконання, поєднання в одній особі боржника та кредитора, смерть громадянина, ліквідацію юридичної особи.

Із аналізу вказаних норм, можна дійти висновку, що ухвала суду про накладення арешту не є підставою для виникнення правовідносин та відповідно не припиняє зобов`язань між сторонами, які виникли на підставі укладених між ними договорів, зокрема, в даному випадку на підставі договору про розподіл природного газу.

Апеляційний суд також звертає увагу, що доказів в підтвердження визнання укладеного між сторонами договору розподілу природного газу недійсним/розірваним, а також передачі майна в користування від "Укропт "Мастер-Енерго" іншому користувачу, матеріали справи не містять та сторонами в процесі розгляду справи не надано. При цьому, факт наявності вказаного договору та його підписання сторонами не заперечується.

Крім того, судом приймається до уваги, що ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04.12.2017 р. ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.11.2017 р. було скасовано.

Пунктом 6.1. договору про розподіл природного газу передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п.6.6 договору про розподіл природного газу, надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаними між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до Кодексу ГРМ.

На виконання умов договору позивачем за період листопад-грудень 2017 р., січень-березень 2018 р. надано відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 1153607,90 грн., що підтверджується актами надання послуг з розподілу природного газу (т.1, а.с.26, 30, 34, 38, 41).

Відповідно до п.6 гл.6 розділу VI Кодексу ГРС, Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Судом встановлено, що вказані акти надсилались ТОВ "Укропт "Мастер-Енерго" на його поштову адресу (т.1, а.с.24-45), однак останнім підписано та повернуто лише акт надання послуг з розподілу природного газу від 31.03.2018 р., що не заперечується відповідачем.

Враховуючи те, що відповідач у строк встановлений Кодексом ГРС не надав мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг за період: листопад, грудень 2017 року та січень, лютий 2018 року, тому обсяг розподіленого газу установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ згідно актів наданих послуг.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги відсутність мотивованої відмови від підписання актів наданих послуг з розподілу природного газу та відсутність оплати відповідачем за вказані послуги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" в особі ліквідаційної комісії визнати та включити грошові вимоги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" до проміжного ліквідаційного балансу в сумі 1153607,90 грн. заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період листопад, грудень 2017 р. та січень, лютий, березень 2018 р.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову щодо заборгованості за послуги з розподілу природного газу, з огляду на що рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню відповідно до ст.277 ГПК України.

Доводи апелянта щодо правонаступництва за борговими зобов`язаннями товариства з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" не заслуговують на увагу з огляду на таке.

За приписами статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Суд, вирішуючи питання процесуального правонаступництва, відповідно до ст.52 ГПК України зобов`язаний керуватися доказами, які беззаперечно підтверджують факт настання матеріального правонаступництва за конкретним предметом спору та стосовно конкретного учасника у відносинах, щодо яких виник спір.

Як убачається із матеріалів справи, спір у даній справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договору розподілу природного газу, укладеного між ТОВ "Укропт "Мастер-Енерго" та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз".

За змістом ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

В обґрунтування підстав для здійснення правонаступництва у справі позивач посилається, зокрема, на приписи ч.3 ст.22 Закону України "Про теплопостачання".

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що у разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Отже, зазначена норма передбачає особливий вид правонаступництва, однією з умов якого визначено надання в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісного майнового комплексу (індивідуально визначеного майна) саме з вироблення теплової енергії.

У випадку передачі комплексу з вироблення теплової енергії від одного користувача до іншого (за умови, що кінцевим власником користувачів є різні особи) відбувається перехід зобов`язань до нового суб`єкта, а відтак і зміна особи кінцевого учасника (власника).

За таких обставин здійснення правонаступництва на підставі ч.3 ст.22 Закону України "Про теплопостачання" буде мати своїм наслідком покладення тягаря сплати боргів іншої особи - попереднього користувача цілісного майнового комплексу на нового користувача, який не може нести відповідальність за неефективне використання об`єктів теплопостачання конкретним суб`єктом господарювання - попереднім користувачем комплексу, який відповідно до статті 42 ГК України здійснює господарську діяльність самостійно, ініціативно, систематично та на власний ризик з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що поширення положень ч.3 ст.22 Закону України "Про теплопостачання" на спірні правовідносини буде містити ознаки дискримінаційного підходу в частині визначення юридичної поведінки сторін господарських правовідносин з порушенням принципу рівності та пропорційності, а, отже, суперечить справедливому застосуванню норми права як елементу верховенства права.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 28.03.2019 у справі № 910/5095/18, від 08.05.2019 р. у справі №910/5080/18, від 18.04.2019р. у справі №910/5105/18.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що правонаступництво за борговими зобов`язаннями ТОВ "Укропт "Мастер-Енерго" має місце лише в частині заборгованості, яка перейшла до Управління ЖКГ "Біличі" як нового боржника згідно договору про переведення боргу №18/2434-ТЕ від 06.11.2018 р.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

У відповідності до ч. 3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та здійснивши перевірку їх доказами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" та скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у зобов`язанні товариства з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" в особі ліквідаційної комісії визнати та включити грошові вимоги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" до проміжного ліквідаційного балансу в сумі 1153607,90 грн. заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період листопад, грудень 2017 р. та січень, лютий, березень 2018 р., з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Враховуючи положення ст.269 ГПК України щодо меж перегляду справи в суді апеляційної інстанції, приймаючи до уваги доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про зобов`язання товаристваз обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" в особі ліквідаційної комісії визнати та включити грошові вимоги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" до проміжного ліквідаційного балансу товариства з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" в сумі 929 292,67 грн. - основного боргу; 1174,00 грн. - пені; 15 735,84 грн. - 3% річних; 48 139,41 грн. - інфляційних втрат; 16 659,59 грн. - судового збору згідно рішення господарського суду Київської області від 13.11.2017 р. у справі № 911/2880/17, судом апеляційної інстанції не переглядається.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги, з підстав часткового скасування судового рішення та часткового задоволення апеляційної скарги, покладаються на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" на рішення господарського суду Вінницької області від 23.04.2019 р. у справі №902/9/19 задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 23.04.2019 р. в частині відмови у зобов`язанні товариства з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" в особі ліквідаційної комісії визнати та включити грошові вимоги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" до проміжного ліквідаційного балансу в сумі 1153607,90 грн. заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період листопад, грудень 2017 р. та січень, лютий, березень 2018 р. скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

3. Позов публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" в частині зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" в особі ліквідаційної комісії визнати та включити грошові вимоги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" до проміжного ліквідаційного балансу в сумі 1153607,90 грн. заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період листопад, грудень 2017 р. та січень, лютий, березень 2018 р. задоволити.

4. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" (21050, м.Вінниця, вул.Миколи Оводова, 51, ) в особі ліквідаційної комісії визнати та включити грошові вимоги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м.Боярка, вул. Шевченка, 178, ) до проміжного ліквідаційного балансу в сумі 1153607,90 грн. заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період листопад, грудень 2017 р. та січень, лютий, березень 2018 р.

5. В іншій частині рішення залишити без змін.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" (21050, м.Вінниця, вул.Миколи Оводова, 51, ) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м.Боярка, вул. Шевченка, 178, ) 2643,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

7. Господарському суду Вінницької області видати судовий наказ.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "31" липня 2019 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.