ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"29" липня 2019 р. Справа № 911/1158/19

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «КИЇВОБЛГАЗ»
до Фізичної особи-підприємця Данилейко Миколи Віталійовича
простягнення 68 677,92 грн.

Без виклику учасників судового процесу;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "КИЇВОБЛГАЗ" звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Данилейко Миколи Віталійовича про стягнення 68 677,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в наслідок роботи комерційного ВОГ в позаштатному режимі, витрата(споживання) природного газу не обліковується або обліковується не коректно, що призвело до порушення норм кодексу ГРС при роботі лічильника відповідача. Враховуючи вищенаведені обставини, позивачем здійснено донарахування не облікованого об`єму та обсягу природного газу, спожитого відповідачем та, в свою чергу, подано зазначену позовну заяву про стягнення 68 677,92 грн. з останнього.

Ухвалою Господарського суду Київської області № 911/1158/19 від 13.05.2019 позовну заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "КИЇВОБЛГАЗ" залишено без руху.

24.05.2019 від позивача надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 13.05.2019.

Ухвалою суду від 29.05.2019 було відкрито провадження у справі № 911/1158/19. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

24.06.2019 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній проти позову заперечує повністю, при цьому посилаючись на наступне.

По-перше, відповідач вважає, що протокол щодо направлення ЗВТ (лічильника газу) не було складено, як того вимагає п. 4 гл. 11 розд. Х Кодексу газорозподільних систем, у зв`язку із тим, що позивачем було складено не протокол, а Акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи.

Також, відповідач стверджує, що Акт про порушення № 1035 від 19.03.2018 не містить відомостей щодо місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; контактний телефон особи оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії), як того вимагає пункт 8 глави 5 розділу XI Кодексу.

Отже, за твердженнями відповідача, при знятті ЗВТ споживача ФОП Данилейко М.В. на позачергову повірку ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» не було дотримано порядок проведення позачергової або експертної повірки вузлів обліку та ЗВТ, який передбачений главою 11 розділу X Кодексу.

По-друге, Фізична особа-підприємець Данилейко Микола Віталійович наголошує, що за результатами проведеної позачергової повірки ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» не було складено акт про порушення, чим не дотримано положення пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу.

Одночасно, відповідач вважає, що здійснення позивачем розрахунку вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на підставі підпункту 1 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС є безпідставним і недопустимим, оскільки вимоги підпункту першого пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу можуть бути застосовані лише за наявності вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, проте такого втручання не зафіксовано і вина споживача не встановлена.

З урахуванням вищенаведеного у сукупності, Фізична особа-підприємець Данилейко Микола Віталійович просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

08.07.2019 позивачем подано до суду заяву, в якій останній повідомив суд про зміну найменування позивача на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «КИЇВОБЛГАЗ».

Як зазначено позивачем, рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "КИЇВОБЛГАЗ" було прийнято рішення про зміну найменування позивача на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «КИЇВОБЛГАЗ».

Зазначені зміни відображені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за доцільне замінити назву позивача з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "КИЇВОБЛГАЗ" на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «КИЇВОБЛГАЗ».

Також, позивачем 08.07.2019 подано до суду додаткові письмові пояснення в яких останній визнав, що дії відповідача у спірних правовідносинах у відповідності до Кодексу ГРС кваліфікуються як «не з вини споживача», разом із тим, в наслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу. Одночасно, позивачем наголошено на тому, що норми Кодексу ГРС покладають відповідальність за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків тавр) саме на власника (користувача) (п. 4 гл. 6 р. Х).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, подав до суду відзив на позов, а відтак скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 між Фізичною особою-підприємцем Данилейко Миколою Віталійовичем (споживач), як непобутовим споживачем, та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (оператор ГРМ) був укладений договір розподілу природного газу № 09426U1P7RCP016 шляхом подання заяви-приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до умов Типового договору (п. 2.1.) за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та в порядку, визначених цим договором.

При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем (п. 2.3. Типового договору).

Згідно п. 5.2. Типового договору, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором.

Відповідно до ч. 4 п. 7.2. вказаного типового договору, позивач має право перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об`єкті споживача, у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір розподілу природного газу № 09426U1P7RCP016 від 01.01.2016, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг у сфері постачання газу.

Правовідносини, що виникають між оператором газорозподільних систем та суб`єктами ринку природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494. Положення вказаних актів цитуються судом у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Відповідно до положень пункту 1 глави 6 розділу X Кодексу, власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 розділу X Кодексу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Згідно з положеннями пункту 1 глави 9 розділу X Кодексу, суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо, у тому числі, відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб.

Відповідно до положень пункту 2 глави 9 розділу Х Кодексу, перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюється у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника, крім випадків передбачених цим розділом.

З матеріалів справи вбачається, та сторонами не заперечується, що у ФОП Данилейко Миколи Віталійовича встановлене наступне газове обладнання: опалювальний котел МІРА-22 (1 одиниця) та плита газова ПГ - 4 (1 одиниця), а облік обсягів споживання природного газу здійснювався на підставі даних засобу вимірювальної техніки - лічильнику газу GMS-ARSENAL, заводський № 39077.

Згідно з п. 5 гл. 5 р. III Кодексу ГРС, для належного виконання оператором ГРМ функцій щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій споживач зобов`язаний забезпечити доступ на власні об`єкти представникам оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, в тому числі і для перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу.

Згідно з положеннями пункту 7 глави 9 розділу X Кодексу ГРС, у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору.

Відповідно до п. 1 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС, у разі виявлення у споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення (п. 2 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС).

19.03.2018 під час проведення працівниками позивача перевірки стану обліку природного газу на об`єкті ФОП Данилейко Миколи Віталійовича ( АДРЕСА_1 ) було виявлено порушення Кодексу ГРС, яке кваліфікується як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ (не з вини споживача) (підпункт 3.1 п. 3 глави 2 розділ XI Кодексу ГРС).

Даний факт був зафіксований в акті № Б-623 перевірки стану обліку природного газу від 19.03.2018 та в акті про порушення № 1035 від 19.03.2018, які були підписані як представниками ПАТ «Київоблгаз», так і представником ФОП Данилейко Миколи Віталійовича без жодних зауважень та заперечень.

При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Якщо за результатами експертизи та/або позачергової чи експертної повірки підтверджено наявність порушення, у всіх випадках за відсутності дублюючого ВОГ (ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акта про порушення. При цьому витрати, пов`язані з проведенням експертизи та/або позачергової чи експертної повірки, мають бути компенсовані власником комерційного ВОГ/ЗВТ (крім факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ). Крім того, власник впродовж двомісячного строку здійснює заходи щодо приведення комерційного ВОГ (ЗВТ) в точці вимірювання у відповідність до вимог розділу X цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 1 глави 11 розділу X Кодексу ГРС, якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) ініційована позачергова чи експертна повірка комерційного ВОГ чи його складових, сторони мають виходити з вимог цієї глави.

Згідно з положеннями пункту 4 глави 11 розділу X Кодексу ГРС, якщо позачергова чи експертна повірка комерційного ВОГ чи його складових буде здійснюватися не на місці монтажу комерційного ВОГ, оператор ГРМ має забезпечити зняття власних охоронних пломб (що відображується в акті), а власник комерційного ВОГ, крім побутового споживача, забезпечує тимчасове припинення газопостачання та зняття відповідного ЗВТ.

Після зняття ЗВТ в присутності сторін ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою оператора ГРМ з унікальним номером та за бажанням пломбою спожива (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає:

- найменування та адресу спеціально уповноваженого органу, де буде проводитись позачергова або експертна повірка ЗВТ;

- сторону, яка відповідає за доставку ЗВТ до спеціального уповноваженого органу.

Матеріалами справи підтверджуються посилання відповідача, що 19.03.2018 співробітниками позивача було складено акт про усунення порушення, відповідно до змісту якого вбачається, що позивачем було розпломбовано та проведено демонтаж газового лічильника для направлення його на експертизу, з приводу чого складено Акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи від 19.03.2019.

При цьому, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" не було складено протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку, в якому зазначається найменування та адреса спеціально уповноваженого органу, де буде проводитись позачергова повірка ЗВТ та сторону, яка відповідає за доставку ЗВТ до спеціально уповноваженого органу, чим порушено вимоги пункту 4 глави 11 розділу X Кодексу в частині складання.

27.03.2019 було проведено експертизу лічильника газу, що відображено у Акті № 827е від 27.03.2018. Згідно висновку комісії: втручання не виявлено.

За результатами повірки засіб вимірювальної техніки, що належить відповідачу, був визнаний непридатним, що підтверджується довідкою про непридатність №Д50М827е18 від 29.03.2018.

При цьому, акт про встановлене Акціонерним товариством «Оператор газорозподільних систем "Київоблгаз" порушення складено не було, що вказує на недотримання позивачем положень пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу.

Відповідно до п. 8 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Згідно з п. 10 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС, споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

Положеннями пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС визначається перелік порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як "не з вини споживача"), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу.

26.04.2018 відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу, за результатами якого було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № 1035 від 19.03.2018. Одночасно, присутній на засіданні комісії представник відповідача на протоколі засідання з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 26.04.2018 зазначив, що не згодний із зазначеним висновком.

Відповідно до п. 11 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

26.04.2018 Акціонерним товариством «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за номінальною потужністю газового обладнання за період з 01.03.2018 по 01.04.2018 в розмірі 38 362,03 грн. на підставі підпункту 1 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС, яким встановлено, що при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ(з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного повіреного ЗВТ.

Згідно з п. 12 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» супровідним листом вих. № KV22.4-СЯ-5356-0418 від 27.04.2018 направив ФОП Данилейко Миколі Віталійовичу рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 26.04.2018 в розмірі 38 362,03 грн. Проте, зазначена вартість природного газу так і не була сплачена відповідачем на рахунок газопостачальної організації.

Поряд з цим, позивач в листі вих. № KV22.4-СЯ-8096-0618 від 22.06.2018 повідомив відповідача про відкликання раніше направлених документів, а саме: протоколу засідання комісії, акту-розрахунку, опису розрахунку, технічного розрахунку та рахуноку на оплату від 26.04.2018 у зв`язку із необхідністю розгляду додаткових обставин. Також, в зазначеному листі позивач повідомив відповідача про проведення нового засідання комісії по розгляду акту про порушення, яке відбудеться 05.07.2018 о 10:30.

05.07.2018 відбулося повторне засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу, за результатами якого було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № 1035 від 19.03.2018. Одночасно, присутній на засіданні комісії представник відповідача підписувати протокол засідання з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 05.07.2018 відмовився.

Згідно з ст. 236 Господарського кодексу України, у господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно-господарських санкцій: одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною; відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони; відстрочення від вантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитиву платником, припинення видачі банківських позичок тощо; відмова управленої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо); встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо; відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобов`язання.

За приписами ч. 2 ст. 236 Господарського кодексу України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлених в ч. 1 цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Зі змісту наведених положень законодавства України вбачається, що рішення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» про нарахування вартості не облікованого (недоврахованого) об`єму та обсягу природного газу є оперативно-господарською санкцією (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 911/3349/17).

05.07.2018 Акціонерним товариством «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за номінальною потужністю газового обладнання за період з 01.03.2018 по 26.04.2018 в розмірі 68 677,92 грн. на підставі підпункту 1 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС, яким встановлено, що при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ(з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного повіреного ЗВТ.

Так, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» супровідним листом вих. № KV22.4-СЯ-9457-0718 від 23.07.2018 направив ФОП Данилейко Миколі Віталійовичу рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 23.07.2018 в розмірі 68 677,92 грн. Проте, зазначена вартість природного газу так і не була сплачена відповідачем на рахунок газопостачальної організації.

З огляду на те, що ФОП Данилейко Миколою Віталійовичем не було сплачено на рахунок позивача вищезазначені кошти за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, останній звернувся до суду з позовом про стягнення зазначеної суми коштів.

При цьому, щодо відкликання позивачем протоколу засідання комісії від 26.04.2018, акту-розрахунку від 26.04.2018, технічного розрахунку від 26.04.2018 та рахунок на оплату від 26.04.2018, а також щодо повторного проведення комісії та прийняття рішення комісії 05.07.2018, складання акту-розрахунку від 05.07.2018, технічного розрахунку від 05.07.2018 та рахунку на оплату від 23.07.2018, господарський суд зазначає, що, як на момент звернення позивачем із даним позовом так і на момент винесення рішення судом, рішення комісії від 05.07.2018 про задоволення акту про порушення № 1035 від 19.03.2018 щодо нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за номінальною потужністю газового обладнання за період з 01.03.2018 по 26.04.2018 в розмірі 68 677,92 грн. не оскаржено, а тому є чинним.

Як вбачається із з акту-розрахунку не облікованого об`єму природного газу від 05.07.2018, розрахунок вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 68 677,92 грн. позивачем було здійснено на підставі підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС. Відповідно до якого при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Тобто, позивачем заявлена вимога про стягнення оперативно-господарської санкції - вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 68 677,92 грн., розрахованої за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання, перерахунок якої здійснено за період з дати виходу з ладу ЗВТ до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Проте, позивачем при здійсненні розрахунку на підставі підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС не враховано, що вимоги підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС можуть бути застосовані лише за наявності вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, проте такого втручання не зафіксовано і вина споживача не встановлена та недоведена, про що зазначено в Акті експертизи лічильника газу № 827е від 27.03.2018.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 у справі № 910/12981/18.

Згідно з положеннями підпункут 1 пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС встановлено, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як "не з вини споживача"), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать, зокрема пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некорректно.

Разом із тим, право оператора ГРМ на здійснення перерахунку розподіленого (спожитого) об`єму природного газу при порушеннях, визначених вищенаведеною нормою, не стосується механізму здійснення нарахування не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, який передбачений підпунктом 1 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС та був застосований позивачем в даному випадку.

Отже посилання позивача на підпункт 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС при здійсненні розрахунку є безпідставним і недопустимим.

Таким чином, Акціонерним товариством «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» проведено розрахунок спожитого природного газу споживачу ФОП Данилейко Миколі Віталійовичу за період з 01.03.2018 по 26.04.2018 з порушенням положень Кодексу ГРС.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що Акціонерним товариством «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» не було дотримано вимог, передбачених Кодексом ГРС, зокрема, в частині нарахування вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в сумі 68 677,92 грн., оскільки в даних спірних правовідносинах не доведена вина споживача.

Таким чином, господарський суд вважає, що розрахунок нарахування вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в сумі 68 677,92 грн. здійнено не вірно.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. ) від 9 грудня 1994 року, серія A, 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen .), 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. ), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Приймаючи до уваги всі встановлені судом обставини справи та враховуючи те, що Акціонерним товариством «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» не вірно застосовано норми Кодексу ГРС при здійсненні розрахунку оперативно-господарської санкції, що унеможливлює перевірити обгрунтованість заявленої суми позову позивачем, суд прийшов до висновку про недоведеність позовної вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» про стягнення з Фізичної особи-підприємця Данилейко Миколи Віталійовича 68 677,92 грн. - вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу у зв`язку з чим, відмовляє у її задоволенні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, приймаючи до уваги висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

4. Згідно з п.п. 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.В. Сокуренко