УХВАЛА

01 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 924/234/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019

та на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019

за скаргою Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод"

на дії приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича щодо здійснення виконавчого провадження №58255183 по виконанню наказу Господарського суду Хмельницької області від 30.08.2018 у справі №924/234/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс",

до Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод"

про стягнення боргу, інфляційних, річних, пені,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс" повторно звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі №924/234/18, з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

За результатами повторного розгляду матеріалів касаційної скарги касаційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Судом касаційної інстанції встановлено, що предметом касаційного оскарження є постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019, якою було залишено без змін ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019 про часткове задоволення скарги Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на дії приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича щодо здійснення виконавчого провадження №58255183 по виконанню наказу Господарського суду Хмельницької області від 30.08.2018 у справі №924/234/18 та скасовано постанову приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження №58255183 від 31.01.2019; скаргу в частині щодо скасування постанови приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт коштів боржника від 01.02.2019 ВП №58255183 - залишено без розгляду.

Згідно інформації отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень та з Автоматизованої системи діловодства суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс", вже подавалась касаційна скарга на зазначені судові рішення, проте ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019 на підставі положень абзацу другого частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України. Суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга заявника, подана 18.06.2019 на судові рішення, прийняті за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця, не має достатнього обґрунтування того, що порушене у касаційній скарзі питання щодо дотримання приватним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, що надавало б заявнику право на касаційне оскарження прийнятих у справі рішень з таких підстав, відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Водночас, повторно звертаючись з касаційною скаргою, на ті ж самі процесуальні документи у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, а також у самій касаційній скарзі, заявником наводиться додаткове обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування, на його думку, норм матеріального права та порушення норм процесуального права в оскаржуваних рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій, які мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, що не відповідає положенням статті 298 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 298 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова Північно-західного апеляційного господарського суду ухвалена 29.05.2019, повний текст постанови складено 31.05.2019. Строк, протягом якого особа мала право доповнити чи змінити свою касаційну скаргу, скінчився 20.06.2019. Тобто, зазначені додаткові обґрунтування подано за межами строку на касаційне оскарження, що є порушенням вимог частини 1 статті 288, частини 1 статті 298 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищевказаних процесуальних норм, вказані додаткові обґрунтування у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження та у касаційній скарзі, які подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс" залишаються судом без розгляду, оскільки вони були подані після закінчення строку на касаційне оскарження і правових підстав для його поновлення не встановлено.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї ж особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019, адже ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2019 заявнику вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ті ж самі судові рішення.

Положеннями частини 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу України визначено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, слід зауважити, що право на поновлення процесуального строку нерозривно пов`язано із правом на касаційне оскарження. Не може існувати право на поновлення процесуального строку, якщо відсутнє право на вчинення процесуальної дії, якщо поновлення такого строку пов`язується із вчиненням цієї процесуальної дії. Тому без права на касаційне оскарження відсутнє право на поновлення процесуального строку на таке оскарження.

Таким чином, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, зважаючи на те, що у скаржника право на касаційне оскарження виходячи із наведеного вище не виникло, не підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Колегія суддів звертає увагу заявника на те, що повторне подання касаційної скарги на одне і те ж саме судове рішення, за якою вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження, в подальшому може бути розцінене Верховним Судом як зловживання процесуальними правами з відповідним вжиттям заходів для запобігання такому зловживанню.

Відповідно до положень частини 6 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 43, 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №924/234/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019.

2. Копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. В. Кушнір

Є. В. Краснов