РІШЕННЯ

25 липня 2019 року м. ТернопільСправа № 921/320/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Бега В.М.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька Транспортна Компанія", вул. Генерала М. Юнаківа, 9, м. Львів, 79039

до відповідача Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство", вул. Багата, 5а, м. Тернопіль

про стягнення 115 629 грн 76 коп

за участі представників

позивача: не прибув

відповідача: Панчука С.М. - адвоката

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Заяв про відвід (самовідвід) судді (суддів) та секретаря судового засідання, з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило. Клопотань про роз`яснення прав та обов`язків, відповідно до ст. 205 ГПК України, не надходило.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галицька Транспортна Компанія", м. Львів, надалі - позивач, звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство", м. Тернопіль, надалі - відповідач, про стягнення 115 629 грн 76 коп., з яких: 86 769 грн 87 коп. - борг, 11 505 грн 92 коп. - пеня та 17 353 грн 97 коп. - штраф.

Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договорами про організацію перевезень вантажів №02/2018/46/2018 від 03.09.2018, №56/2018 від 26.11.2018, №62/2018 від 13.12.2018 та №64/2018 від 27.12.2018.

В підтвердження наведеного до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: Договору №01/2018/46/2018 від 03.09.2018 про організацію перевезень вантажів та протоколів №1 від 03.09.2018, №2 від 26.11.2018, №3 від 18.12.2018 погодження договірної ціни до нього; Договору №56/2018 від 26.11.2018 про організацію перевезень вантажів та протоколу №1 від 26.11.2018 погодження договірної ціни до нього; Договору №62/2018 від 13.12.2018 про організацію перевезень вантажів та протоколу №1 від 13.12.2018 погодження договірної ціни до нього; Договору №64/2018 від 27.12.2018 про організацію перевезення вантажів та протоколу №1 від 27.12.2018 погодження договірної ціни до нього; актів наданих послуг (виконаних робіт) №644 від 31.12.2018, №646 від 31.12.2018, №645 від 31.12.2018 та №643 від 31.12.2018; звітів експедитора: №3 про обсяг наданих послуг за Договором №01/2018/46/2018 від 03.09.2018, №7 про обсяг наданих послуг за Договором №56/2018 від 26.11.2018, №2 про обсяг наданих послуг за Договором №62/2018 від 13.12.2018, №5 про обсяг наданих послуг за Договором №64/2018 від 27.12.2018, №6 про обсяг наданих послуг за Договором №64/2018 від 27.12.2018; актів звірки взаємних розрахунків станом на 4 квартал 2018 р.; розрахунок заявленої до стягнення суми пені, а також інші документи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 23.05.2019, головуючим суддею для розгляду справи №921/320/19 визначено суддю Гирилу І.М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/320/19; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 14:00 год. 24.06.2019; запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

05.06.2019 від позивача на адресу суду надійшов детальний розрахунок заборгованості за №520 від 31.05.2019 (вх. №9832) із долученням підтверджуючих документів.

В судовому засіданні 24.06.2019, яке відбулось за участі повноважного представника позивача, було оголошено перерву до 14:00 год. 15.07.2019, про що постановлено та занесено до протоколу судового засідання відповідну ухвалу, присутнього представника позивача повідомлено під розписку (в матеріалах справи), а відповідача - відповідною ухвалою повідомленням від 24.06.2019.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 15.07.2019 розгляд справи по суті було відкладено на 09:10 год. 25.07.2019 з викладених у ній підстав.

В судове засідання 25.07.2019 позивач явки свого уповноваженого представника не забезпечив, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням за №708 від 22.07.2019 (вх. №12970 від 24.07.2019), згідно якого просить суд, зважаючи на те, що в судовому засіданні 24.06.2019 його повноважним представником надано усі пояснення щодо змісту та підстав заявлених позовних вимог, у позовній заяві №498 від 16.05.2019 та додаткових поясненнях (детальному розрахунку заборгованості №520 від 31.05.2019) наведено усі доводи та надано докази на обґрунтування цих вимог, а явка учасників справи в судове засідання 22.07.2019 не визнавалась судом обов`язковою, розгляд справи здійснювати без участі представника ТОВ "Галицька транспортна компанія".

Повноважний представник відповідача в судове засідання 25.07.2019 прибув. Заявлену до стягнення суму основного боргу визнав в повному обсязі. Погодився із правильністю проведеного позивачем розрахунку заявленої до стягнення суми пені. Поряд із цим, просив зменшити її розмір до 10% від нарахованої, обґрунтовуючи важким фінансовим становищем підприємства, відсутністю коштів та наявністю заборгованості його контрагентів. Щодо заявленого до стягнення штрафу в розмірі 17 353,97 грн заперечив. Вважає, що одночасне стягнення пені і штрафу є притягнення до подвійної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення.

Окрім того, долучив до матеріалів справи відзив на позов. Зазначив, що останній не був наданий у встановлений чинним процесуальним законодавством та ухвалою суду від 28.05.2019 строк по причині відсутності на підприємстві юриста та укладенням договору на правову допомогу лише 24.07.2018.

Ухвалою суду від 25.07.2019, яка постановлена судом без виходу до нарадчої кімнати та, відповідно, занесена до протоколу судового засідання, долучений представником відповідача в судовому засіданні 25.07.2019 відзив на позов залишено без розгляду, на підставі ст. ст. 118, 165 ГПК України, у зв`язку із неподанням останнього у встановлений судом строк без поважних причин.

Приписами ст. 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (ч. 8 ст. 252 ГПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За даних обставин, беручи до уваги клопотання позивача за №708 від 22.07.2019, зважаючи на те, що явка сторін не визнавалась судом обов`язковою, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без участі повноважного представника позивача, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення повноважних представників сторін, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне:

03.09.2018, 26.11.2018, 13.12.2018 та 27.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Галицька транспортна компанія", - Експедитор, з однієї сторони, та Державним підприємством "Тернопільське лісове господарство", - Клієнт, з другої сторони, укладено Договори про організацію перевезень вантажів №01/2018/46/2018, №56/2018, №62/2018 та №64/2018 (надалі - Договори).

Згідно з п. 1.1 Договорів останні регулюють взаємовідносини сторін, що виникають при організації внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів в залізничному рухомому складі й пов`язаних з цим послугах, та здійснення розрахунків за надані послуги.

П. п. 1.2-1.3 Договорів передбачено, що Експедитор згідно даного Договору, що є дорученнями Клієнта, на підставі заявок Клієнта, за його рахунок та за винагороду (плату) організовує перевезення вантажів в залізничному рухомому складі й пов`язані з цим послуги шляхом укладення договорів з підприємствами, уповноваженими здійснювати перевезення або організацію перевезень вантажів, підприємствами - власниками (балансоутримувачами) залізничного рухомого складу, іншими юридичними особами, а Клієнт сплачує і приймає надані Експедитором послуги на умовах даного договору. Конкретний напрямок перевезень, вид рухомого складу та вантажу зазначається у протоколі погодження договірної ціни, що є невід`ємним додатком до даного Договору.

Відповідно до п. 1.3 Договору №01/2018/46/2018 сума Договору становить 40 000 грн з урахуванням ПДВ.

Протоколом №1 погодження договірної ціни від 03.09.2018 до вказаного правочину сторони узгодили вартість організації перевезень вантажу "пиловник всяких порід" (код 081088) за кожний перевезений згідно з наданими Заявками піввагон за маршрутом від Станції Микулинці- Струсів (362809) до станції Поташ (421301), яка складається з:

- плати за перевезення вантажу у вагоні, яка нарахована ПАТ "Укрзалізниця" або її філіями;

- додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням вантажів, включених до перевізних документів та встановлених Збірником тарифів;

- тарифу на перевезення вагону у порожньому стані, що слідує у випадках, передбачених Правилами перевезень (на промивку, дезінфекцію, дезінсекцію), встановлений Збірником тарифів (при наявності заявки);

- інші витрати Експедитора, які нараховані йому філією "Головний інформаційно-обчислювальний центр" ПАТ "Укрзалізниця" при виконанні заявок Клієнта по коду платника, а саме надання інформації з бази перевізних документів про відправлення вантажів по коду ЄДРПОУ;

- інших витрат Експедитора, які нараховані йому філією "Центр транспортної логістики" ПАТ "Укрзалізниця", іншими філіями ПАТ "Укрзалізниця";

- плати за користування вагоном за межами України, яка нарахована ПАТ "Укрзалізниця" або її філіями.

П. 2 вказаного Протоколу сторони визначили, що винагорода Експедитора встановлюється в розмірі 3% від вартості організації перевезень вантажів (без ПДВ, який нараховується у випадках, визначених чинним законодавством України) та утримується Експедитором самостійно з попередньої оплати Клієнта.

26.11.2018 між сторонам у справі було підписано Протокол №2 погодження договірної ціни до Договору №01/2018/46/2018, відповідно до якого узгодили вартість організації перевезень вантажу "пиломатеріали" (код 091118) за кожний перевезений згідно з наданими Заявками вагон за маршрутом від станції Микулинці-Струсів (362809) до станції Вадул-Сірет (експ. ЧФР) (код 368701), її складові та встановили винагороду (плату) Експедитора в розмірі 5% від вартості організації перевезень вантажів (без ПДВ, який нараховується у випадках, визначених чинним законодавством України) та утримується Експедитором самостійно з попередньої оплати Клієнта.

18.12.2018 між сторонам у справі було підписано Протокол №3 погодження договірної ціни до Договору №01/2018/46/2018, відповідно до якого узгодили вартість організації перевезень вантажу "деревина паливна (дрова)" (код 102026) за кожний перевезений згідно з наданими Заявками вагон за маршрутом від станції Микулинці-Струсів (362809) до станції Рожнятів (код 387609), її складові та встановили винагороду (плату) Експедитора в розмірі 5% від вартості організації перевезень вантажів (без ПДВ, який нараховується у випадках, визначених чинним законодавством України) та утримується Експедитором самостійно з попередньої оплати Клієнта.

Згідно з п. 1.3 Договору №56/2018 сума Договору становить 48 000 грн з урахуванням ПДВ.

26.11.2018 між сторонам у справі було підписано Протокол №1 погодження договірної ціни до Договору №56/2018, відповідно до якого узгоджено вартість організації перевезень вантажу "деревина паливна (дрова)" (код 102026) за кожний перевезений згідно з наданими Заявками вагон за маршрутами від станції Микулинці-Струсів (362809) до станції Рожнятів (код 387609) та від станції Збараж (код 360201) до станції Рожнятів (код 387609), її складові та встановили винагороду (плату) Експедитора в розмірі 5% від вартості організації перевезень вантажів (без ПДВ, який нараховується у випадках, визначених чинним законодавством України) та утримується Експедитором самостійно з попередньої оплати Клієнта.

Відповідно до п. 1.3 Договору №62/2018 сума Договору становить 48 000 грн з урахуванням ПДВ.

13.12.2018 між сторонам у справі було підписано Протокол №1 погодження договірної ціни до Договору №62/2018, відповідно до якого узгоджено вартість організації перевезень вантажу "деревина паливна (дрова)" (код 102026) за кожний перевезений згідно з наданими Заявками вагон за маршрутами від станції Микулинці-Струсів (362809) до станції Рожнятів (код 387609) та від станції Збараж (код 360201) до станції Рожнятів (код 387609), її складові та встановили винагороду (плату) Експедитора в розмірі 5% від вартості організації перевезень вантажів (без ПДВ, який нараховується у випадках, визначених чинним законодавством України) та утримується Експедитором самостійно з попередньої оплати Клієнта.

Згідно з п. 1.3 Договору №64/2018 сума Договору становить 49 000 грн з урахуванням ПДВ.

27.12.2018 між сторонам у справі було підписано Протокол №1 погодження договірної ціни до Договору №64/2018, відповідно до якого узгоджено вартість організації перевезень вантажів "деревина паливна (дрова)" (код 102026) та/або "пиломатеріали" (код 091118) за кожний перевезений згідно з наданими Заявками вагон за маршрутами від станції Микулинці-Струсів (362809) до станції Рожнятів (код 387609) та від станції Збараж (код 360201) до станції Рожнятів (код 387609), від станції Микулинці-Струсів (362809) до станції Вадул-Сірет (експ. ЧФР) (код 368701), її складові та встановили винагороду (плату) Експедитора в розмірі 5% від вартості організації перевезень вантажів (без ПДВ, який нараховується у випадках, визначених чинним законодавством України) та утримується Експедитором самостійно з попередньої оплати Клієнта.

Відповідно до пп. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.12, 2.2.17, 2.2.23 п. 2.2 Договорів Клієнт зобов`язався пред`являти або організовувати пред`явлення замовлення на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через АС "Месплан"; за 5 діб до дати подачі вагонів відправляти Експедитору заявку на подачу вантажних вагонів відповідно до місячного плану перевезень за вказаною Експедитором формою. За три доби до дати навантаження вагонів проставляти або організовувати проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезень; проводити оплату за організацію перевезень та послуги, пов`язані з організацією перевезень, оплату інших витрат Експедитора, та винагороду (плату) Експедитору в порядку, відповідно до розділу 3 Договору; протягом 3 робочих днів з дня отримання Акта наданих послуг (виконаних робіт), Акта звірки взаємних розрахунків та звіту Експедитора надіслати Експедитору підписані акти та звіти або підписати їх із зауваженнями. У випадку, якщо одна із сторін не надіслала зазначених підписаних документів протягом 15 календарних днів з дня їх отримання без письмового обґрунтування, ці документи вважаються затвердженими обома сторонами; здійснювати оформлення платіжних доручень і в реквізиті "Призначення платежу" вказувати наступне: "Оплата за організацію перевезення згідно Договору № (номер договору), (дата укладення договору), у т. ч. ПДВ (сума ПДВ)".

Експедитор зобов`язався: приймати до розгляду та виконання заявки Клієнта на організацію перевезень вантажів та на понадпланові (позапланові) перевезення, виходячи з поточних можливостей філії "ЦТЛ" ПАТ "УЗ", регіональних філій ПАТ "Укрзалізниця", інших юридичних осіб в здійсненні перевезень вантажів; відповідно до наданих Клієнтом заявок організовувати перевезення вантажів Клієнта залізничним транспортом та надавати інші послуги, що пов`язані з перевезенням вантажів, шляхом укладення договорів з підприємствами, уповноваженими здійснювати перевезення або організацію перевезень вантажів іншими юридичними особами: не пізніше 12-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, надавати Клієнту засобами електронного зв`язку (електронною поштою) на електронну адресу Клієнта, факсимільним зв`язком Акти наданих послуг (виконаних робіт) та Звіти Експедитора про виконання доручень Клієнта, з подальшим надсиланням оригіналів вказаних документів засобами поштового зв`язку не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним; складати акти наданих послуг (виконаних робіт) з нарахуванням суми платежів згідно з умовами розділу 3 Договору та надавати їх для узгодження Клієнту (пп. 2.4.1, 2.4.2, 2.4.6, 2.4.9 п. 2.4 Договорів).

Згідно з п. п. 3.1, 3.3- 3.5 р. 3 Договорів Клієнт для організації перевезень вантажів і пов`язаних з цим послуг та для відшкодування витрат Експедитора здійснює попередню оплату. Попередня оплата має бути проведена до початку кожного місяця здійснення організації перевезень вантажів на вартість перевезень, інших послуг та витрат Експедитора, що плануються впродовж кожного місяця надання послуг. Розрахунки здійснюються грошовими коштами у національній валюті України. У разі, якщо сума передоплати перевищує розмір вартості наданих послуг, то сума перевищення враховується як попередня оплата за організацію майбутніх перевезень. Вартість послуг з організації перевезення вантажів та винагорода (плата) Експедитора визначаться протоколом погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною цього Договору. Податок на додану вартість нараховується у випадках, визначених чинним законодавством України. При укладенні Експедитором правочинів з іншими юридичними особами, що необхідні для виконання заявок Клієнта, за вартістю меншою, ніж вказано в даному розділі Договору, різниця є додатковою винагородою (платою) Експедитора. На вимогу однієї із Сторін, але не рідше одного разу на квартал Експедитор та Клієнт провадять звірку повноти розрахунків, результати якої оформляють актами. Підписаний та скріплений печаткою Експедитора Акт звірки взаємних розрахунків має бути розглянутий Клієнтом впродовж 3-х робочих днів, підписаний та скріплений печаткою Клієнта, та наданий Експедитору. У випадку заперечень з боку Клієнта стосовно будь-яких наданих Експедитором документів, які потребують підписання або узгодження їх Клієнтом, Клієнт впродовж 3-х робочих днів має повідомити Експедитора про свої мотивовані заперечення в письмовій формі. Якщо впродовж даного терміну не надійдуть письмові заперечення Клієнта, документи будуть вважатись погодженими Сторонами. Заборгованість Клієнта, виявлена в процесі звірки, вказується у акті і сплачується протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його підписання уповноваженими особами сторін. Наявність підписаного Акту наданих послуг (виконаних робіт), не позбавляє Експедитора права здійснити донарахування не врахованої плати за надані послуги за минулі періоди, в тому числі після закінчення терміну дії Договору.

Абз. 2 п. 4.5 Договорів сторони визначили, що датою виникнення заборгованості у Клієнта є дата фактичного надання Експедитором послуг за цим Договором за умови відсутності на особовому рахунку Клієнта грошових коштів, достатніх для організації перевезень.

П. 9.1 Договору №01/2018/46/2018 передбачено, що останній набирає чинності з дати підписання Сторонами та діє до 31.12.2018 року включно або до повного використання коштів передбачених п. 1.3 цього Договору, а в частині проведення розрахунків за надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажів - до повного здійснення розрахунків.

Згідно з п. 9.1 Договору №56/2018, Договору №62/2018 та Договору № 64/2018 останні набирають чинності з дати підписання Сторонами та діють до 31.12.2019 року включно або до повного використання коштів передбачених п. 1.3 цього Договору, а в частині проведення розрахунків за надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажів - до повного здійснення розрахунків.

Ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов`язання за договором транспортного експедирування, згідно якого, в силу ст. 929 ЦК України, ст. 316 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 929 ЦК України).

Ч. 1 ст. 930 ЦК України передбачено, що Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату (ст. 931 ЦК України).

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні визначено Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність" № 1955-IV від 01.07.2004, з наступними змінами (надалі - Закон № 1955-IV).

Ст. 1 Закону № 1955-IV визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.

Ст. 9 Закону № 1955-IV визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку (ст. 11 Закону № 1955-IV).

Згідно з ст. 12 Закону № 1955-IV клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання умов укладених правочинів позивачем були надані, а відповідачем отримані послуги з організації перевезень по Договору №01/2018/46/2018 від 03.09.2018 на загальну суму 38 887,12 грн; по Договору №56/2018 від 26.11.2018 на загальну суму 44 776,02 грн, по Договору №62/2018 від 13.12.2018 на загальну суму 44 923,44 грн та по Договору №64/2018 від 27.12.2018 на суму 33 216,83 грн.

Факт надання послуг за Договором №01/2018/46/2018 від 03.09.2018 підтверджено наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Актів наданих послуг (виконаних робіт) №512 від 30.09.2018 на суму 16 990,61 грн, №599 від 30.11.2018 на суму 10 576,19 грн та №644 від 31.12.2018 на суму 11 320,32 грн.

Факт надання послуг за Договором №56/2018 від 26.11.2018 підтверджено наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Актів наданих послуг (виконаних робіт) №600 від 30.11.2018 на суму 33 532,56 грн, №646 від 31.12.2018 на суму 11 243,46 грн.

Факт надання послуг за Договором №62/2018 від 13.12.2018 підтверджено наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією Акту наданих послуг (виконаних робіт) №645 від 31.12.2018 на суму 44 923,44 грн.

Факт надання послуг за Договором №64/2018 від 27.12.2018 підтверджено наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією Акту наданих послуг (виконаних робіт) №643 від 31.12.2018 на суму 33 216,83 грн.

Слід зазначити, що усі зазначені вище акти наданих послуг підписані повноважними представниками сторін, а їх підписи скріплені печатками юридичних осіб.

Окрім того, факт надання позивачем послуг відповідачу з організації перевезень на вказані у актах суми підтверджено долученими позивачем до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями звітів експедитора про обсяги наданих послуг за вказаними правочинами.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Однак, як стверджує позивач, відповідач в порушення умов укладених Договорів та вимог чинного законодавства свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг виконав неналежним чином.

Зокрема, станом на день звернення до суду по Договору №01/2018/46/2018 ДП "Тернопільське лісове господарство" оплачено кошти в сумі 35 609,73 грн, а саме:

- 05.11.2018 згідно платіжного доручення №3500 відповідачем перераховано на рахунок позивача грошові кошти в сумі 50 000 грн із вказанням призначення платежу: "за організацію перевезень вантажів згідно договору 28/2018 від 02.05.2018". На підставі листа ДП "Тернопільське лісове господарство" №805 від 08.11.2018 частина коштів в сумі 16 990,61 грн зарахована позивачем як платіж за Договором №01/2018/46/2018;

- 28.12.2018 відповідачем згідно платіжного доручення №3946 за організацію перевезень вантажів за Договором №01/2018/46/2018 перераховано на рахунок позивача грошові кошти в сумі 10 576,19 грн;

- 27.03.2019 ДП "Тернопільске лісове господарство" згідно платіжного доручення №491 перераховано на рахунок позивача "за організацію перевезень вантажів" грошові кошти в загальній сумі 8 042,93 грн. Присутній в судовому засіданні 24.06.2016 повноважний представник позивача пояснив, що оскільки даний платіж не містив чіткого призначення, то сплачені відповідачем згідно платіжного доручення №491 грошові кошти в сумі 8 042,93 грн були зараховані Товариством в рахунок погашення заборгованості за Договором №01/2018/46/2018 від 03.09.2018 (належним чином засвідчені копії банківських виписок з рахунку позивача та листа відповідача за №805 від 08.11.2018 - в матеріалах справи).

Таким чином, станом на день розгляду спору в суді заборгованість ДП "Тернопільське лісове господарство"за Договором №01/2018/46/2018 від 03.09.2018 становить 3 277 грн 39 коп.

За договором №56/2018 від 26.11.2018 відповідачем 28.12.2018 згідно платіжного доручення №3947 перераховано на рахунок позивача "за організацію перевезень вантажів згідно договору №56/2018 від 26.11.2018" грошові кошти в сумі 39 423,81 грн (належним чином засвідчена копія банківської виписки з рахунку позивача - в матеріалах справи). Таким чином, залишок заборгованості за даним правочином становить 5 352 грн 21 коп.

Вартість наданих позивачем послуг по організації перевезення вантажів згідно Договору №62/2018 від 13.12.2018 та №64/2018 від 27.12.2018 відповідачем не оплачена.

Відтак, як стверджує позивач, загальна сума заборгованості за вказаними вище правочинами становить 86 769 грн 87 коп., які і просить стягнути в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ст. 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 86 ГПК України).

Наявні в матеріалах справи належним чином засвідчені копії актів наданих послуг (виконаних робіт), звітів експедитора підтверджують факт належного виконання позивачем взятих на себе зобов`язань та надання відповідачу послуг за вказаними вище правочинами на загальну суму 161 803 грн 41 коп.

Факт часткової (на суму 75 033,54 грн) оплати відповідачем наданих позивачем послуг підтверджено долученими позивачем до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями банківських виписок з рахунку ТОВ "Галицька транспортна компанія".

Окрім того, судом встановлено, що в лютому місяці 2019 року позивач звертався до Господарського суду Тернопільської області із завою про видачу судового наказу в порядку ст. ст. 147-150 ГПК України. Вказана заява стосувалась грошових вимог на суму 44 923,44 грн по Договору №62/2018 від 13.12.2018.

Так, 13.03.2019 Господарським судом Тернопільської області у справі №921/108/19 було видано судовий наказ про стягнення з ДП "Тернопільське лісове господарство" на користь ТОВ "Галицька транспортна компанія" 44 923,44 грн.

Поряд із цим, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.04.2019 судовий наказ №921/108/19 від 13.03.2019 було скасовано.

Зі змісту ухвали Господарського суду Тернопільської області від 08.04.2019 у справі №921/108/19 вбачається, що підставою для її постановлення стала подана ДП "Тернопільське лісове господарство" заява про скасування судового наказу, обґрунтована проведенням підприємством часткового розрахунку на суму 28 042,93 коп.

Слід зазначити, що в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Поряд із цим, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України).

З метою всебічного та об`єктивного розгляду спору в засіданні 24.06.2019 судом було з`ясовано наведені вище обставини.

Зокрема, присутній в судовому засіданні 24.06.2019 повноважний представник позивача пояснив, що усі платежі здійснені відповідачем на виконання зобов`язань по оплаті вартості наданих за вказаними вище правочинами послуг ним відображено у детальному розрахунку заборгованості ДП "Тернопільський лісгосп" №520 від 31.05.2019 та до матеріалів справи долучено докази на підтвердження наведених у ньому даних. Жодних інших оплат, які мають відношення до правовідносин сторін за наведеними вище правочинами немає. Також, зазначив, що між сторонами у справі існують і інші договірні відносини, за якими відповідачем здійснювались платежі, проте останні не є предметом даного судового розгляду.

Повноважний представник відповідача в судове засідання 25.07.2019 прибув. Факт наявності перед позивачем заборгованості за Договорами про організацію перевезень вантажів №02/2018/46/2018 від 03.09.2018, №56/2018 від 26.11.2018, №62/2018 від 13.12.2018 та №64/2018 від 27.12.2018 в сумі 86 769 грн 87 коп. визнав в заявлені до стягнення сумі. Доказів повної оплати вартості наданих позивачем на підставі наведених вище правочинів та актів послуг не надав.

Таким чином, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперечено відповідачем, що станом на день розгляду спору в суді заборгованість ДП "Тернопільське лісове господарство" за Договорами про організацію перевезень вантажів №02/2018/46/2018 від 03.09.2018, №56/2018 від 26.11.2018, №62/2018 від 13.12.2018 та №64/2018 від 27.12.2018 становить 86 769 грн 87 коп.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги ТОВ "Галицька транспортна компанія" про стягнення з ДП "Тернопільське лісове господарство" заборгованості в сумі 86 769 грн 87 коп. суд визнає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється в письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Ст. ст. 546-551 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч. 2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Законом України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Окрім того, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України, в силу якої у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

В силу приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України. При цьому, в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Правовий аналіз наведених вище приписів чинного законодавства свідчить про те, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно з ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Судом враховано, що аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17 та від 02.04.2019 у справі №917/194/18.

Ч. 2 ст. 14 Закону № 1955-IV визначено, що за невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з ЦК України, іншими законами та договором транспортного експедирування.

Ч. 4.4 Договорів сторони передбачили, що у випадку прострочення строків оплати, передбачених даним договором Експедитор має право вимагати від Клієнта сплати неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченого платежу за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості (включаючи день сплати).

У випадку не оплати за перевезення вантажів протягом 30 днів з дня здійснення такого перевезення та у випадку використання коду платника транспортних послуг без попередньої згоди експедитора, Експедитор має право вимагати від Клієнта сплати штрафу в розмірі 20% вартості організації перевезення, а також відшкодування всіх витрат, пов`язаних із здійсненням такого перевезення, виявленого в результаті звірки, в тому числі після закінчення терміну дії договору.

Датою виникнення заборгованості у Клієнта є дата фактичного надання експедитором послуг за цим договором за умови відсутності на особовому рахунку Клієнта грошових коштів, достатніх для організації перевезень (п. 4.5 Договору).

На підставі наведених вище положень Договорів, зважаючи на допущені відповідачем порушення термінів здійснення розрахунків за надані послуги, позивачем за період з 01.01.2019 по 15.05.2019 нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 11 505 грн 92 коп.

Розглянувши розрахунок позивача та перевіривши правильність нарахування суми пені, суд встановив, що остання нарахована правомірно, а позов в даній частині є таким, що підлягає до задоволення.

Окрім того, зважаючи на допущені відповідачем прострочення по оплаті вартості послуг по організації перевезення вантажів понад тридцять днів, позивачем нараховано та заявлено до стягнення штраф в розмірі 17 353 грн 97 коп.

Перевіривши розрахунок позивача, зважаючи на доведений матеріалами справи факт допущення порушення по оплаті вартості наданих послуг понад тридцять днів, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення 17 353 грн 97 коп. штрафу є правомірним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Доводи представника відповідача про неправомірність заявленої до стягнення суми штрафу, оскільки має місце притягнення до подвійної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення, з огляду на наведені вище приписи чинного законодавства та судову практику, на думку суду, є безпідставними.

Окрім того, в судовому засіданні 25.07.2019 повноважним представником відповідача було заявлено клопотання про зменшення до 10% розміру нарахованої позивачем суми пені. Вказане клопотання обґрунтоване скрутним фінансовим становищем підприємства, яке зумовлене невиконанням зобов`язань його контрагентами та відсутністю коштів.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань і дослідження доказів.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для зменшення пені покладений саме на відповідача.

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 924/1089/17, від 14.08.2018 у справі № 903/827/17, від 30.08.2018 у справі № 925/1587/17.

Розглянувши вказане клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що: прострочка виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості наданих позивачем послуг має місце з січня місяця 2019 року, що з моменту порушення провадження у даній справі та станом на день проведення даного судового засідання відповідачем не здійснено жодного платежу в рахунок погашення існуючої заборгованості; доказів неможливості своєчасного виконання зобов`язань матеріали справи не містять; відповідач в обґрунтування своїх доводів та заперечень не надав суду доказів поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру пені наслідкам порушення; належні до сплати штрафні санкції, не є надмірно великими, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відповідачем клопотання та зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12-14, 46, 73-74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 236-238, 240, 241, 248, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство", вул. Багата, 5а, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 00993024, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька Транспортна Компанія", вул. Генерала М. Юнаківа, 9, м. Львів, 79039, ідентифікаційний код 39181890:

- 86 769 грн 87 коп. - боргу;

- 11 505 грн 92 коп. - пені;

- 17 353 грн 97 коп. - штрафу;

- 1 921 грн 00 коп. в повернення сплаченого судового збору.

3. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.07.2019

Суддя І.М. Гирила