СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2019 р. Справа № 922/1004/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Пархоменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх. 2024 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2019 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Новоковою Н.А., повний текст якого складено 03.06.2019 року, у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач", м. Харків,

до Відділу освіти Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, м. Ізюм,

про стягнення вартості поставленого газу у розмірі 66197,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Відділу освіти Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення вартості поставленого газу у розмірі 66197, 38 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем було укладено договір №45 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, яку було розірвано 21.09.2018, однак після розірвання договору відповідно до Розпорядження КМУ №717-р від 03.10.2018 «Деякі питання опалювального сезону 2018/2019 року» операторам ГРМ заборонено відключення споживачів від систем розподілу газу в опалювальний сезон, у зв`язку з чим, останнім було поставлено відповідачу 5,409 тис. куб. м. газу, вартість якого визначалась відповідно до прейскуранту цін на газ ПАТ «НАК Нафтогаз України», однак відповідач оплату згідно рахунку та акту не здійснив, у зв`язку з чим останній звернувся до суду.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.06.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування свого рішення місцевий господарський суд зазначив, що позивачем не доведено обставин щодо здійснення поставки природного газу відповідачу у жовтні 2018 в об`ємі 5406 куб.м., з огляду, що сторонами не доведено обставин щодо узгодження номінації, на підставі якої визначається ліміт поставки газу та відповідно розподіляється газ, враховуючи, що сторонами не надано первинних бухгалтерських документів щодо приймання-передачі газу.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Разом з апеляційною скаргою позивачем подано клопотання про витребування у АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Оператор газотранспортної системи України" інформації про узгодження номінації с постачання природного газу.

Вказане клопотання задоволено колегією суддів, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач позбавлений можливості надати такий доказ самостійно.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить задовольнити її частково, на суму у розмірі 27869,21грн. та вказує, що останнім дійсно було отримано від позивача газ у розмірі 5,409 тис. куб. м., однак останній заперечує проти визначеної вартості газу згідно прейскурантом ПАТ «НАК Нафтогаз України», у зв`язку з чим, останній вказує, що вартість газу повинна вираховуватись відповідно до умов договору.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із неможливістю представника позивача бути присутнім у судовому засіданні з причин відрядження до іншого міста.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ухвала Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 року про призначення справи до розгляду на 31.07.2019 року отримана позивачем 15.07.2019 року, а наказ про відрядження представника позивача видано 26.07.2019 року.

Таким чином, рішення про направлення представника позивача в службове відрядження було прийнято через 11 днів після того, як позивачу стала відома дата та час судового засідання.

Крім того, позивач не позбавлений права надавати повноваження на представництво своїх інтересів будь-якому іншому представникові, а неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі № 910/5125/17.

За викладених обставин, клопотання позивача про відкладення розгляду справи залишається колегією суддів без задоволення.

Крім того, частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

03 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАГАЗ ПОСТАЧ» та Відділом освіти Ізюмської районної державної адміністрації було укладено Договір № 45 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі, Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору 1, Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2018 році природний газ (далі - газ), код ДК 021:2015: 09120000 - 6 - газове паливо (природний газ) а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Місце поставки - газові котельні навчальних закладів Ізюмського району. Харківської області.

Відповідно до п.5.2.2. Договору, ТОВ «МЕГАГАЗ ПОСТАЧ» зобов`язується забезпечувати подання всіх необхідних документів для підтвердження Оператором ГТС необхідного Споживачу обсягу природного газу за умови, що Споживач виконав власні обов`язки перед Постачальником, для замовлення необхідного Споживачу обсягу природного газу.

Згідно п. 3.2. ціна газу становить 6250 грн. за 1000 куб. м., крім того ПДВ 1250 грн., всього з ПДВ - 7500 грн.».

Відповідно до п. 3.6 договору визначено, що загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором і становить 2445900,00грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 10.1 договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині не виконаних зобов`язань - до їх повного виконання.

Позивач поставляв природний газ за цією ціною, а відділ освіти здійснював розрахунки за цією ціною в повному обсязі.

04.05.2018 між відповідачем та позивачем укладено додаткову угоду №1 до договору на постачання газу для потреб не побутових споживачів №45 від 03.04.2018, згідно якої сторони обумовили, що відповідно до п. 1.2. договору Постачальник передає Споживачу газ в обсягах 220120 куб.м., в тому числі по місяцях: квітень 35000, жовтень 56500, листопад 61000, грудень 67620. Крім цього узгодили, що відповідно до п. 3.6 договору загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором і становить 1650900,00грн. з ПДВ

20.09.2018 року у відповідності до умов Договору з урахуванням додаткової угоди від 04.05.2018 р. № 1 до Договору, в якій визначені об`єми постачання газу, Позивач надав номінацію оператору ГТМ - AT «Укртрансгаз» на споживача - відділ освіти Ізюмської районної державної адміністрації на жовтень 2018 року.

21.09.2018 року між відповідачем та позивачем укладено додаткову угоду №2 про розірвання договору на постачання газу для потреб не побутових споживачів №45 від 03.04.2018, згідно п. 1 якої, у зв`язку з тим, що позивач не може виконати свої зобов`язання за договором, зокрема, вимоги п. 3.2 договору, дійшли згоди розірвати договір на постачання газу для потреб не побутових споживачів №45 від 03.04.2018.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди №2 сторони обумовились, що згідно п.1.2 договору, позивач передає споживачу газ в обсягах 7154 куб.м. в тому числі по місяцях квітень 7154.

Згідно п. 3 додаткової угоди №2 загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором і становить 53655,00грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди №2 з моменту набуття чинності даної угоди сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками. Дана угода вступає в силу з моменту підписання її сторонами.

При цьому, як позивач у своєму позові так і відповідач вказують на те, що станом на жовтень 2018 року, відповідачем здійснена переплата за договором №45 у розмірі 12464,99грн.

Як вказує позивач та визнає відповідач, не дивлячись на розірвання договору, ТОВ «Мегагаз Постач» відповідно до Розпорядження КМУ №717-р від 03.10.2018 поставив відповідачу газ у жовтні 2018 року в об`ємі 5,409 тис.куб.м..

Водночас, як вказує позивач 05.10.2018 року ТОВ «МЕРАГA3 ПОСТАЧ» отримав довідку Харківської ТПП № 1051/18 про ціну природного газу для споживачів, які не підпадають під дію ППСО з 1 жовтня 2018 року.

07.11.2018 року ТОВ «МЕГАГАЗ ПОСТАЧ» надіслав Споживачу лист з вимогою підписання Акту приймання-передачі природного газу та оплати за фактично спожитий природний газ за жовтень 2018 року на суму 67 423,12 гривень, за тендерною ціною реалізації у жовтні 2018 року.

Листом від 15.11.2018 року № 01-30/2451 позивачем отримано відповідь про відсутність договірних підстав на підписання акту приймання-передачі природного газу та на оплату рахунку. У зв`язку з чим, Акт приймання-передачі фактично поставленого природного газу в обсязі 5,409 тис. куб м на суму 67 423,12 гривень з ПДВ не підписаний, у зв`язку з відмовою Споживача щодо укладання даного акту.

Відповідно до Листа Харківської торгово-промислової компанії № 1051/18 від 05.10.2018 р., повідомлено, що згідно до прейскуранта НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» ціна природного газу, як товару з урахуванням ПДВ, для споживачів, які не підпадають під дію Положення про ПСО на суб`єктів ринку природного газу, з 1 жовтня 2018 року відповідно складає: 14 586,00 гривень за 1 000 м куб.

У зв`язку з чим, позивач здійснює розрахунок вартості поставленого газу виходячи з ціни згідно до прейскуранта НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», а тому, враховуючи наявність переплати відповідача у розмірі 12464,99грн., просить стягнути з відповідача вартість поставленого газу у розмірі 66197,38грн.

Відповідач, заперечує проти доводів позивача щодо здійснення розрахунку за газ відповідно до прейскуранта ПАТ «НАК Нафтогаз України» і вказує, що вартість поставленого газу яка підлягає стягненню повинна розраховуватись відповідно до ціни на газ визначеної п.3.2 Договору №45 та з урахуванням наявної переплати стягненню підлягає 27869,21грн.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та переглядаючи справу в межах, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 39 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" суб`єктами ринку природного газу є оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про ринок природного газу" ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, та за принципами відповідальності суб`єктів ринку природного газу за порушення правил діяльності на ринку природного газу та умов договорів.

Пунктами 6, 17 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що газорозподільна система - це технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам; оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах (ст. 37 Закону України "Про ринок природного газу").

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 р. № 717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року", з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2018/19 року, операторам газорозподільних мереж заборонено відключення та обмеження енергопостачання об`єктів теплогенеруючих та теплопостачальних організації від системи розподілу газу в опалювальний сезон нижче технологічного мінімуму споживання природного газу. Місцевим держадміністраціям та виконавчим органам сільських, селищних та міських рад рекомендовано першочергово розпочати опалювальний сезон у закладах загальної середньої та дошкільної освіти, закладах охорони здоров`я та інших закладах соціальної сфери, обладнаних автономними системами опалення.

Як вказує позивач, не дивлячись на розірвання договору №45, ТОВ «МЕГАГАЗ ПОСТАЧ» не вчинив дії з припинення/обмеження Відділу освіти Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області з надання послуг з постачання природного газу, шляхом зняття лімітів, у зв`язку з чим, позивач поставив відповідачу газ у жовтні 2018 року в об`ємі 5409 куб.м..

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вказує на те, що поставив відповідачу газ у жовтні 2018 в об`ємі 5409 куб.м., для підтвердження вказаних обставин останній посилається на те, що вказаний об`єм газу був погоджений з оператором ГРМ - ТОВ «Укртрансгаз», у зв`язку з чим і був поставлений відповідачу, при цьому останній вказує на те, що договір №45 на постачання природного газу було розірвано додатковою угодою №2 з підстав неможливості виконання умов договору.

Приймаючи до уваги, що договір №45 припинив свою дію з 21.09.2018, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що умови вказаного договору не розповсюджуються на відносини, які виникли між сторонами в подальшому.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1379/27824, затверджено Кодекс газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРС), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем (п. 2 гл. 1 розділу І Кодексу ГРС).

Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Крім того, цим Кодексом регулюються взаємовідносини: між оператором газорозподільної системи і газодобувними підприємствами та виробниками біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, які підключені (приєднуються) до газорозподільної системи; між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу (п. 3 гл. 1 розділу І Кодексу ГРС).

Відповідно до п. 3 глави 2 розділу І Кодексу ГРС основними функціями оператора ГРМ є, зокрема: забезпечення балансування між об`ємами і обсягами передачі природного газу до ГРМ (від ГРС, ГДП, ВБГ, інших ГРМ) та об`ємами і обсягами передачі природного газу з ГРМ (споживачам, для транзиту в інші ГРМ); формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу по об`єктах суб`єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ та/або які замовили розподіл природного газу ГРМ у відповідному періоді.

Згідно з п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2496 від 30.09.2015 р., підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача.

За відсутності у Споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

Оператор ГРМ здійснює обмеження/припинення розподілу природного газу у разі відсутності номінацій, тобто підтвердженого обсягу природного газу Споживача на розрахунковий період.

Водночас, підставою для споживання природного газу з газорозподільної системи можливе за виконання певних умов, однією з яких є наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період. У разі її відсутності оператор газорозподільної системи зобов`язаний обмежити/припинити відбір газу.

Пунктом 1 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 ( далі - Правила № 2496 ), однією з підстав для постачання природного газу Споживачу вказано наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб Споживача.

Номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть, подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу (Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2019 р.)

В главі 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493 (далі-Кодекс ETC) містяться визначення понять номінація та місячна номінація.

Так, місячна номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом місяця в розрізі кожної доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності ).

Номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного тазу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі, у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку ( за необхідності)

Відповідно до п. п. 1 - 3 Глави 1 розділу XI Кодексу ETC для отримання послуг із транспортування (фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою) замовник послуг транспортування подає оператору газотранспортної системи номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу в установленому цим розділом порядку.

Номінація повинна визначати обсяг природною газу по кожній точці входу та виходу (що може бути як фізичною, так і віртуальною), які замовляються замовником послуг транспортування. При цьому, якщо замовником послуг транспортування є постачальник, подана номінація повинна містити планові (замовлені) обсяги постачання природного газу у розрізі його споживачів та їх точок комерційного обліку (за необхідності) з визначенням їх ЕІС-кодів. Місячна номінація додатково містить аналогічну інформацію як для номінації, але у розрізі кожної доби.

Згідно з п. 2 глави 2 розділу XI Кодексу TTC місячна номінація на наступний газовий місяць приймається оператором газотранспортної системи в період з 15 по 20 число місяця (включно), що йде перед газовим місяцем транспортування. Оператор газотранспортної системи повинен повідомити замовника послуг транспортування про підтвердження або відхилення місячної номінації у строк до 25 числа (включно) місяця, що йде перед газовим місяцем транспортування.

Виходячи з аналізу вказаних норм, постачання природного газу здійснюється на підставі укладеного договору в порядку визначеному чинним законодавством, водночас, для узгодження розмірів поставки газу, постачальник, споживач та оператор ГРМ погоджують відповідні номінації, згідно яких встановлюються місячні ліміти щодо розподілення природного газу споживачам.

Як вказує позивач, номінація на поставку відповідачу газу у відповідному об`ємі у жовтні 2018 було погоджено оператором ГТМ - АТ «Укртрансгаз», у зв`язку з чим і здійснювалось розподілення природного газу відповідачу у жовтні 2018.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд зазначив, що позивачем не позивачем в порушенням ст. 74 ГПК України не надано суду жодних первинних документів, які б підтверджували наявність погодженої номінації оператором ГТМ, а також документів, які б підтверджували поставку природного газу позивачем відповідачу, у зв`язку з чим, суд вважає, що позивачем не доведено обставин щодо здійснення поставки природного газу згідно номінації.

Проте, з такими доводами місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може та зазначає наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ще до подання позовної заяви у справі позивач 25.03.2019 року №210 звертався до оператора ГТМ - АТ «Укртрансгаз» із листом про письмове підтвердження факту наявності та обсягів здійснення постачання природного газу ТОВ "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ", зокрема, і Відділу освіти Ізюмської РДА.

Проте оператор ГТМ - АТ «Укртрансгаз» відмовив ТОВ "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ" у наданні вказаної інформації, оскільки надання такої інформації не передбачено положеннями Кодеску ГТС.

Таким чином позивач був позбавлений можливості самостійно подати необхідні для правильного вирішення справи докази, а місцевим господарським судом таким фактам не було надано належної оцінки та формально визнано негативну відповідь оператор ГТМ - АТ «Укртрансгаз» щодо надання обсягів номінацій неналежним доказом у справі. При цьому, оскільки справа в суді першої інстанції проводилась у письмовому провадженні, позивач був позбавлений можливості надати суду відповідні пояснення.

За викладених обставин, при відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача, Східним апеляційним господарським судом було задоволено клопотання позивача про витребування у Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Оператор газотранспортної системи України" інформацію про узгодження номінації з постачання природного газу на жовтень 2018 року постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" на споживача - Відділ освіти Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області.

На виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 року, Акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі Філії "Оператор газотранспортної системи України" надано копію місячної реномінації постачання обсягів природного газу на жовтень 2018 року станом на 24.10.2018 року замовника послуг транспортування - ТОВ "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ", відповідно до якої, обсяг місячної номінації від 24.10.2018 року за період 01.10.2018 по 31.10.2018 року споживачу - Відділ освіти Ізюмської РДА склав 14,000.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем визнаються обставин щодо отримання природного газу у об`ємі 5406 куб.м.

За викладених обставин, враховуючи наявність номінації на жовтень 2018 року та визнання відповідачем обставин споживання у об`ємі 5406 куб.м., колегія суддів дійшла висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог позивача, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вищевказані обставини залишились поза увагою місцевого господарського суду, у зв`язку з чим, оскаржуване рішшення прийнято за умов неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а тому це рішення господарського суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, колегія суддів керується положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2019 року скасувати.

Постановити нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відділу освіти Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області (м. Ізюм, пл. Джона Леннона, 8, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (61022, м. Харків, вул. Сумська, 39, оф. 125, ) заборгованість у розмірі 66197,38 грн.

Стягнути з Відділу освіти Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області (м. Ізюм, пл. Джона Леннона, 8, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (61022, м. Харків, вул. Сумська, 39, оф. 125, ) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1921,00 грн.

Стягнути з Відділу освіти Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області (м. Ізюм, пл. Джона Леннона, 8, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (61022, м. Харків, вул. Сумська, 39, оф. 125, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2881,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.08.2019

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя М.М. Слободін