ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2019 р. Справа№ 910/3788/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Дідиченко М.А.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 02.07.2019

розглянув апеляційну скаргу Політичної партії «Українське об`єднання патріотів-Укроп»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2019

про повернення позовної заяви

у справі №910/3788/19 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Політичної партії «Українське об`єднання патріотів-Укроп»

до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс»

про визнання договору недійсним

1. Зміст позовних вимог та обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

1.1. Політична партія «Українське об`єднання патріотів - УКРОП» звернулась до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про визнання недійсним договору №151118КЗ від 21.06.2018, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Приватним акціонерним товариством «Автомобільна компанія «Богдан Моторс».

1.2. Як вказує місцевий суд, у позовній заяві позивачем зазначено, що між відповідачем-1 та відповідачем-2 були припинені кредитні зобов`язання відповідача-2 за кредитними договорами №15305К17 від 29.09.2005 та №151109К21 від 01.07.2009 внаслідок їх заміни новими на підставі спірного договору №151118КЗ від 21.06.2018, згідно з умовами якого останні вирішили здійснити заміну (новацію) первісного зобов`язання (до складу якого входять зобов`язання відповідача-2 за кредитним договором) на нове зобов`язання, в результаті чого первісне зобов`язання припиняється. Позивач зазначає, що відповідач-1, у зв`язку з укладенням спірного договору, відмовився від заборгованості у розмірі 1,5 млрд. грн, замінивши зобов`язання з її оплати на нове та розстрочивши строки виконання на 13 років. Позивач зазначає, що з метою захисту інтересів держави та суспільства він вважає за необхідне звернутись з даним позовом до суду про визнання договору №151118КЗ від 21.06.2018 недійсним, оскільки вбачається порушення інтересів держави та інтересів Українського народу, пов`язаних із втратою державних коштів внаслідок укладення спірного правочину.

2. Зміст ухвали місцевого суду

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 у справі №910/3788/19 позовну заяву Політичної партії «Українське об`єднання патріотів - УКРОП» повернуто заявнику на підставі п.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

2.2. Ухвала мотивована тим, що обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості), є, зокрема, звернення позивача за захистом інтересів інших осіб - держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є зокрема захист інтересів держави, в той же час чинним законодавством України не передбачено можливості захисту інтересів держави у суді будь-якою особою.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про прокуратуру» функції представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених цим законом, покладаються саме на прокуратуру.

При цьому, за змістом ст.53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, місцевий суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога - визнання недійсним договору, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2, відноситься до розгляду за правилами господарського судочинства, в той же час, позивач не обґрунтував підстав для звернення з даним позовом до суду в інтересах держави, з врахуванням того, що здійснення захисту інтересів держави покладено на органи прокуратури, дана позовна заява підлягає поверненню на підставі п.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, обґрунтовуючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд зсилався також на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №522/3665/17, згідно якої для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу та у разі встановлення обставин, що свідчать про очевидну відсутність законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості), суд не має підстав для відкриття провадження у справі.

3. Вимоги та обґрунтування апеляційної скарги

3.1. Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 у справі №910/3788/19 скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала винесена місцевим судом внаслідок неправильного застосування процесуального та матеріального законодавства.

Так, апелянт вказує, що встановлення господарським судом наявності чи відсутності порушеного права, його природи та характеру спірних правовідносин визначається на підставі пояснень учасників по справі та доданих ними доказів у підготовчому провадженні, тобто, після відкриття провадження у справі. При цьому, встановлення господарським судом відсутності порушеного права позивача може бути виключно підставою для відмови у задоволенні позову після розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене, на думку позивача, посилання господарського суду на відсутність порушеного права під час вирішення питання про відкриття провадження у справі після подання відповідної позовної заяви є фактичним вирішенням спору по суті, без його розгляду по суті, що є неприпустимим та має наслідком позбавлення права особи на справедливий суд, гарантований Законом, як передбачено положеннями Конституції України, Загальної декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також апелянт зазначає, що посилання місцевого суду на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №522/3665/17 є грубим порушенням застосування норм процесуального права, оскільки вказані висновки зроблено Верховним Судом у межах розгляду адміністративної справи, тобто, фактично, місцевим судом при винесенні оскаржуваної ухвали застосовано до господарських процесуальних правовідносин висновки щодо питань адміністративної юрисдикції.

При цьому, за твердженням скаржника, місцевим судом в оскаржуваній ухвалі здійснено посилання на відсутність повноважень у позивача на захист інтересів держави та не враховано, що позов було мотивовано саме порушенням публічного інтересу народу України, що не може ототожнюватись з захистом інтересів держави.

4. Заперечення на апеляційну скаргу

4.1. Відповідач-1 у поданому відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Так, відповідач-1 вказує, що позивач наводить підстави звернення до суду, які суперечать одна одній, при цьому, враховуючи норми законодавства України, позивачу не надано право звернення до суду в інтересах як держави, так і в інтересах народу України з метою захисту державних чи суспільних інтересів.

Відповідач-1 зазначає, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а у визначених законом випадках - прокурор. Також відповідач-1 зазначає про правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі №904/4669/18. Крім того, відповідач-1 стверджує, що положення ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України не містять обмежень щодо врахування судами висновків Верховного Суду, що були прийняті судами під час розгляду справ судами інших юрисдикцій.

4.2. Відповідач-2 у поданому відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач-2 зазначає, що оскільки позивач не наділений повноваженнями здійснювати захист інтересів держави, очевидна відсутність у нього права оскаржити в судовому порядку договір в інтересах забезпечення законного інтересу держави. За твердженням відповідача-2, аналогічний правовий висновок Велика Палата Верховного Суду висловила, зокрема, у постановах від 14.03.2018 у справі №9901/22/17, від 06.06.2018 та 12.06.2018 у справах №800/489/17 і №800/578/17 відповідно, від 16.10.2018 у справі №9901/415/18, від 20.02.2019 у справі №522/3665/17, від 09.04.2019 у справі №9901/611/18, від 28.02.2019 у справі №904/4669/18, в ухвалі від 29.05.2019 у справі №9901/284/19.

5. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

5.1. 06.05.2019 позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду від 03.04.2019 у справі №910/3788/19. Також скаржником подано клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги у даній справі та клопотання про розгляд апеляційної скарги з повідомленням учасників справи.

5.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2019 задоволено вказані вище клопотання позивача, поновлено пропущений строк, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Політичної партії «Українське об`єднання патріотів-Укроп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 у справі №910/3788/19 та призначено вказану апеляційну скаргу до розгляду в судовому засіданні на 20.06.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

5.3. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2019 у зв`язку з перебуванням суддів Пономаренка Є.Ю. та Руденко М.А., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустках, для розгляду апеляційної скарги у справі №910/3788/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Дідиченко М.А., Пашкіна С.А.

5.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 прийнято справу №910/3788/19 до провадження визначеним автоматизованою системою складом суду.

5.5. У судовому засіданні 20.06.2019 оголошено перерву у розгляді справи до 02.07.2019 та запропоновано позивачу - Політичній партії «Українське об`єднання патріотів-Укроп» надати оригінал позовної заяви з доданими до неї документами, поданої до Господарського суду міста Києва та повернутої оскаржуваною ухвалою.

5.6. У судове засідання 02.07.2019 з`явилися уповноважені представники позивача та відповідачів-1,-2. Представник позивача, на виконання вимог ухвали суду від 20.06.2019, надав оригінал позовної заяви з доданими до неї документами, поданої до Господарського суду міста Києва та повернутої оскаржуваною ухвалою, яку апеляційним судом долучено до матеріалів справи.

5.7. Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу місцевого суду від 03.04.2019 у справі №910/3788/19 скасувати.

5.8. Представник відповідача-1 проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу місцевого суду від 03.04.2019 у справі №910/3788/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

5.9. Представник відповідача-2 проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу місцевого суду від 03.04.2019 у справі №910/3788/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

6. Застосоване законодавство

6.1. Відповідно до ч.1 ст.2, ч.1, 2, 3 ст.4 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

6.2. Згідно зі ст.2, ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

6.3. Відповідно до ч.1 ст.280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

7. Позиція апеляційного суду

7.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

7.2. Як було зазначено вище, місцевий суд, обґрунтовуючи оскаржувану ухвалу вказав, що заявлена позивачем вимога - визнання недійсним договору, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2, відноситься до розгляду за правилами господарського судочинства, в той же час, позивач не обґрунтував підстав для звернення з даним позовом до суду в інтересах держави, з врахуванням того, що здійснення захисту інтересів держави покладено на органи прокуратури, дана позовна заява підлягає поверненню на підставі п.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

7.3. Апеляційний суд не погоджується з такими висновками місцевого суду та зазначає наступне.

Так, п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Апеляційний суд зазначає, що застосування місцевим судом п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та повернення позовної заяви на цій підставі, з огляду на суб`єктний склад сторін спору, є помилковим.

При цьому, наявність чи відсутність порушеного права, свободи або законного інтересу позивача, з урахуванням положень чинного господарського процесуального законодавства, підлягає встановленню судом під час розгляду справи по суті.

7.4. Також апеляційний суд вказує про помилковість посилання місцевого суду в оскаржуваній ухвалі на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №522/3665/17, оскільки місцевим судом застосовано до господарських процесуальних правовідносин висновки щодо питань адміністративної юрисдикції.

7.5. Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що положення чинного Господарського процесуального кодексу України не містять такої підстави повернення позовної заяви, як недоведеність особою наявності законного інтересу, за захистом якого вона звертається до суду з позовом.

7.6. Посилання відповідачів-1,-2 на практику Верховного Суду не спростовують помилковості висновків місцевого суду щодо повернення позовної заяви у даній справі на підставі п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

7.7. Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу місцевим судом за результатами вирішення спору по суті.

8. Висновки апеляційного суду

8.1. Враховуючи викладене вище та помилковість висновку місцевого суду щодо повернення позовної заяви у даній справі згідно п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.280 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Політичної партії «Українське об`єднання патріотів-Укроп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 про повернення позовної заяви у справі №910/3788/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 про повернення позовної заяви у справі №910/3788/19 скасувати.

3. Матеріали справи №910/3788/19 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 02.08.2019

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Дідиченко

С.А. Пашкіна