ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019 року м.Дніпро Справа № 904/3778/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Іванова О.Г. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.07.2019 р.)

при секретарі судового засідання: Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Солодухін М.В., довіреність №63-03/2д від 17.01.2019 р., представник;

від відповідача: Кондратенко Д.А., довіреність №007.1ДР-55-0619 від 24.06.2019 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 року

( суддя Петренко І.В.), у справі № 904/3778/18

за позовом Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" , м. Дніпро

про стягнення 17010,00грн. пені, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернувся до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" із позовом про стягнення 17 010,00 грн. пені внаслідок прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії позивача від 20.12.2016 № 45/01-14/06-16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач Дніпровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду від 13.11.2018р. та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апелянт посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а саме ст. ст. 56, 60 Закону України Про захист економічної конкуренції, ст. 236 ГПК України, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, відмови в задоволенні обґрунтованої позовної заяви територіального відділення з вірним розрахунком пені за прострочення сплати штрафу.

Зокрема, апелянт вважає, що законодавством України, а саме положеннями ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням Відділення, а передбачено переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням рішення Відділення до господарського суду. Отже, порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу до закінчення визначеного ч. 3 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції двомісячного строку для сплати штрафу не впливає на перебіг та закінчення цього строку, в тому числі не перериває та не зупиняє його.

Відтак, на думку апелянта, нарахування і стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону здійснюється не на підставі і не на виконання рішення органу Комітету ( рішення про застосування пені органами Комітету взагалі не приймається ), а безпосередньо на підставі зазначеної норми Закону у зв`язку з простроченням сплати штрафу. Тому, наведене положення ч. 4 ст. 60 Закону у правовідносинах, пов`язаних із стягненням пені, не застосовується.

При цьому апелянт вказує на те, що висновки господарського суду, викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають ч. 5 ст. 56 Закону, яка пов`язує таке зупинення виключно з часом фактичного розгляду чи перегляді судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, що в свою чергу є підставою для скасування зазначеного рішення суду. Аналогічна позиція щодо зупинення нарахування пені виключно в період часу, протягом якого фактично здійснювався розгляд чи перегляд справи про визнання недійсним рішення органів Комітету викладений також у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 р. по справі № 914/2160/17, від 20.03.2018 р. по справі № 904/6668/17.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 року у справі № 904/3778/18 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 р. скасовано, та прийнято нове рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на користь Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 17 010,00 грн. пені.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.05.2019 року у справі № 904/3778/18 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 року у справі № 904/3778/18, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначила про порушення норм процесуального права, оскільки при вирішенні даного спору суд апеляційної інстанції розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, підписавши ухвалу про відкриття провадження не всім складом колегії суддів, а тому оскаржувана постанова зі справи підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018року у справі № 904/3778/18, розгляд призначено на 22.07.2019рік, колегією суддів у складі: головуючий суддя: Березкіна О.В., судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.

У зв`язку з відпусткою судді Дарміна М.О., відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019, справу №904/3778/18 передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В., (головуючий, доповідач), Іванов О.Г., Білецька Л.М.

В судовому засіданні 22.07.2019 року представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати, а представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2016 р. Адміністративною колегією Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 42/06-03-5/16 прийнято рішення № 45/01-14/06-16, яким: визнано дії Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" щодо надання на вимогу про надання інформації від 09.08.2016 р. № 2003/21/06-16 до територіального відділення інформації в неповному обсязі, порушенням, передбаченим п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді подання інформації в неповному обсязі Дніпропетровському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України; накладено на Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" штраф у розмірі 54000,00грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення; визнано дії Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" щодо надання на вимогу про надання інформації від 05.09.2016 №2243/21/06-16 до територіального відділення недостовірної інформації, порушенням, передбаченим пунктом 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді подання недостовірної інформації Дніпропетровському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України; накладено на Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" штраф у розмірі 68 000,00 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 3 резолютивної частини цього рішення.

Звертаючись до відповідача Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", з позовом про стягнення 17 010 грн. пені внаслідок прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії позивача від 20.12.2016 № 45/01-14/06-16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" , позивач Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України посилався на те, що у зв`язку з несвоєчасною сплатою штрафу позивач в силу ч. 5 ст. 56 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" нарахував Відповідачу пеню, яку останній в добровільному порядку не сплатив, що призвело до стягнення вказаної суми в примусовому порядку.

Пеня нарахована з 28.09.2017 р. по 18.10.2017 р., тобто у період, коли матеріали справи № 904/12553/16 за позовом ПАТ "Дніпрогаз" про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 45/01-14/06-16 від 20.12.2016 р. знаходилися в суді, а фактично розгляд справи №904/12553/16 не здійснювався.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог повністю, господарський суд першої інстанції виходив з того, що підстави для нарахування пені за період з 28.09.2017 по 18.10.2017 відсутні, оскільки відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" таке нарахування було зупинено на весь час розгляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення позивача, а тому з моменту прийняття позовної заяви ПАТ "Дніпрогаз" і порушення провадження у справі 03.01.2017 р. фактично зупинено перебіг двомісячного строку на сплату штрафу, подальший перебіг якого було продовжено після закінчення розгляду спору господарським судом.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 45/01-14/06-16 від 20.12.2016 р. у справі № 42/06-03-5/16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 р. у справі № 904/12553/16, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 р., позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.12.2016 р. № 45/01-14/06-16 по справі № 42/06-03-1/16 в частині подання інформації в неповному обсязі Дніпропетровському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України, що є порушенням передбаченим п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Стягнуто з Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

27.02.2017 р. ПАТ "Дніпрогаз" сплатило штраф в сумі 68 000,00 грн. за порушення законодавства, передбачене п. 15 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" згідно з рішенням Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 45/01-14/06-16 від 20.12.2016 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.09.2017 р. касаційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 р. та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 р. у справі № 904/12553/16 в частині визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.12.2016 р. № 45/01-14/06-16 у справі № 42/06-03-1/16 щодо подання інформації в неповному обсязі скасовано. Справу № 904/12553/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. В іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 р. та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 р. у справі №904/12553/16 залишено без змін.

За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2017 р. у справі № 904/12553/16 в позові відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 р., постановою Верховного Суду від 30.05.2018 р. рішення від 07.12.2017 р. залишено в силі.

Таким чином, рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.12.2016 р. № 45/01-14/06-16 у справі № 42/06-03-1/16 є чинним та підлягає обов`язковому виконанню.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. За кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня в розмірі 1,5 % від суми штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 3472/29/06-16 від 21.12.2016 р. позивач направив відповідачу рішення №45/01-14/06-16 від 20.12.2016, яке отримано ПАТ "Дніпрогаз" 28.12.2016р., що підтверджується рекомендованим повідомленням № 125 про вручення поштового відправлення. Отже, останній день строку виконання рішення органу Антимонопольного комітету України 29.02.2017 р. ( 28.02.2017 р. вихідний день ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2017 р. у справі № 904/12553/16 прийнято позовну заяву ПАТ "Дніпрогаз" про визнання недійсним вищезазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України і порушено провадження у справі.

Відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України « Про захист економічної конкуренції» нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

відповідного рішення (постанови) господарського суду.

За приписами Господарського процесуального кодексу України розгляд справи судом розпочинається з моменту порушення провадження у справі і закінчується прийняттям рішення (підписанням повного тексту рішення).

Оскільки, скасування рішення судів першої та апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд свідчить про те, що розгляд справи в судах не закінчено, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з 28.09.2017 по 18.10.2017, тобто, з наступного дня після винесення постанови ВГСУ від 27.09.2017 року про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції і до дня, який передував прийняттю справи до свого провадження судом першої інстанції 19.10.2017 року, відсутні підстави для нарахування пені.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що постановою суду касаційної інстанції від 27.09.2017 провадження у справі № 904/12553/16 не закінчено, а ухвалою суду першої інстанції від 19.10.2017 провадження у цій справі не відкривалось і суддею лише прийнято до розгляду справу, у якій провадження вже відкрите.

Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 у справі № 921/469/17-г/6 зазначив, що частина п`ята статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" пов`язує зупинення нарахування пені тільки і виключно з часом фактичного розгляду чи перегляду судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України.

По даній справі період з 29.08.09.2017 року по 18.10.2017 року фактично здійснювався розгляд та перегляд справи, а тому відсутні підстави для нарахування пені за цей період, і доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується висновками суду першої інстанції про те, що в разі оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу обов`язковому зупиненню підлягає не тільки нарахування пені, але й виконання самого рішення, оскільки положеннями ст. 56 Закону № 2210 не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного Рішенням АМК, а передбачено лише переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду, а положеннями ст. 60 Закону № 2210 передбачено лише зупинення примусового виконання Рішення АМК у разі його оскарження в двомісячний строк з дня одержання такого рішення, цей строк є присікальним і відновленню не підлягає.

Проте, такі висновки не вплинули на правильність рішення суду щодо періоду нарахування пені.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 р. у справі № 904/3778/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.07.2019року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя Л.М.Білецька

Суддя О.Г.Іванов