ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року Справа № 923/864/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., за участю секретаря судового засідання Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області, , вул. Соборна, 32, с. Новорайське Бериславського району Херсонської області,

до Свято-Григорівського Бізюківого чоловічого монастиря, с.Червоний Маяк, Бериславського району Херсонської області, , вул. Центральна, 3, с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області,

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

за участю представників сторін:

від позивача: Іпатов В.В., довіреність № 170/02-35/18 від 26.06.2018, Барулін Ф.О., довіреність від 05.07.2018,

від відповідача: Ковальчук І.М., ордер серія ХС № 139394 виданий 23.11.2018, договір про надання правової допомоги б/н від 22.11.2018,

в с т а н о в и в:

Позивач Новорайська сільська рада Бериславського району Херсонської області, далі Позивач, Рада, звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до відповідача Свято-Григорівського Бізюківого чоловічого монастиря, с.Червоний Маяк Бериславського району, далі Відповідач, Монастир, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :01:001:0028, загальною площею 7,706 га, за адресою: вул. Центральна, 3, с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області, шляхом демонтажу побудованого по межі земельної ділянки паркану (включаючи його фундамент).

Ухвалою господарського суду від 26.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 26.11.2018 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 06.12.2018, встановлено строки для надання переліку питань, роз'яснення яких потребує висновку експерта, узгодити експерта або експертну установу для призначення експертизи.

Обґрунтовуючи клопотання Позивач зазначав, що предметом даного спору є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою загальною площею 7,706 га, що розташована за адресою Херсонська область, Бериславський район, с.Червоний Маяк, вул. Центральна, 3, шляхом демонтажу побудованого по межі земельної ділянки паркану та його фундаменту. Разом з тим, позивач вважає, що для вирішення питання чи є роботи із встановлення кам'яного паркану по межі зазначеної ділянки будівельними роботами і чи є споруджена частина паркану (та його фундамент) самочинним будівництвом, необхідні спеціальні знання в будівельній галузі.

Ухвалою від 21.01.2019 судом частково задоволено клопотання Позивача про призначення експертизи у справі № 923/864/18, призначено у справі № 923/864/18 будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Малому Олексію Вікторовичу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Поставлено на вирішення експертизи наступні питання:

1).- Чи здійснює Свято-Григорівський Бізюків чоловічий монастир будівництво паркану та інших будівель чи споруд на межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0028.

2). - Чи відповідає фактичне розташування споруди паркану та інших об'єктів відповідача на межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0028 правовстановлювальним документам Відповідача.

3). - Чи видавалися (отримувалися) Відповідачемдокументи, що посвідчували би його право власності або право користування (у тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0028, на якій розміщено кам'яний паркан.

4). - Чи відповідає фактичний порядок розташування паркану Відповідачем правовстановлювальним документам на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0028, якщо ні, то в чому саме порушення.

5). - Чи є об'єкти кам'яний паркан та інші будівлі і споруди, які будуються (знаходяться) на межі земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0028, нерухомим майном.

Експерт Малий Олексій Вікторович, підтвердив свій фах та кваліфікацію відповідно до Свідоцтва № 1494 від 29 квітня 2011 року та №1871 від 28.04.2017, видані на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, має вищу технічну освіту, спеціальність інженер-будівельник, базову вищу освіту за напрямком «Геодезія, картографія та землеустрій» свідоцтво №1494 від 29.04.2011 та №1871 від 28.04.2017, кваліфікацію судового експерта по спеціальності:

10.6- «Дослідження об'єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій і відповідних документів»;

10.7- «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками»

10.10 - «Визначення оціночної вартості будівельних об'єктів і споруд»

10.14 - «Оцінка земельних ділянок»

Стаж експертної роботи з 2006р.

Термін дії свідоцтва подовжено до 28.04.2020 року.

Про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України експерт попереджений.

Огляд об'єкту відбувся 07.03.2019 року в присутності депутата Новорайської сільської ради Канівець Василя Григоровича та представника сільської громади Соколенко Лідії Андріївни.

Дослідження проведено методом аналізу та співставлення результатів візуально-інструментального обстеження з даними наданих матеріалів та вимогами нормативних документів, чинних на території України.

Судовий експерт надав до суду «ВИСНОВОК ЕКСПЕРТА № 18/2019, складений 05.04.2019 року за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи (том 2 а.с. 1-27).

Вид цільового призначення земельної ділянки згідно КВЦПЗ (наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 р. № 548) - код 03.04 Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій.

Досліджувалось актуалізоване відображення у часі та інформація про земельну ділянку, як об'єкт державного земельного кадастру у межах кадастрового кварталу, кадастрової зони, що міститься в публічній кадастровій карті України (http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta).

На зазначеній земельній ділянці розміщено будівлі та споруди комплексу Свято-Григорівський Бізюків чоловічий монастир.

За правовими документами (аркуші 167-174 матеріалів справи) до власності Свято-Григорівський Бізюківського чоловічого монастиря належать наступні будівлі та споруди:

1. Двокімнатна квартира за адресою Херсонська обл., Бериславський р- н, с. Червоний Маяк, вул. Центральна, буд. 5, кв. 1. Договір дарування квартири від 21 липня 2003 року посвідчений державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори Мікуровою Л.Ю, зареєстрованого в реєстрі за 1099.

2. Три погріба для фільтрування води за адресою Херсонська обл., Бериславський р-н, с. Червоний Маяк, вул. Водонапірна, буд. 5. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.06.2003 року, виданого на підставі рішення виконкому Червономаяцької сільської ради від 29.05.2003 року за №42.

3. Свято-Григорівський Бізюків чоловічий монастир, а саме:

А-Дитячий приют для сиріт (церковно-прихідська школа),

Б-будинок архімандрита,

В- житловий будинок (квартири №1,2,3,4),

Е- житловий будинок,

З- житловий будинок,

Ж- братський житловий корпус,

К- будинок архієрея,

Л- літній собор,

М1,М2,М- комори О- хлібопекарня,

П- покровський храм,

Р1,Р2- дворянський готель,

С- житловий будинок,

Т,Х,Ц, №21- майстерні,

ПІ- житловий будинок,

Щ- братська трапезна,

16 - підземні комори,

2,3,5,6,9-15,17-20- огорожа зі сторожовими баштами

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.06.2003 року, виданого на підставі рішення виконкому Червономаяцької сільської ради від 29.05.2003 року за №42.

4. Печерний храм.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.06.2003 року, видане на підставі рішення виконкому Червономаяцької сільської ради від 19.12.2002 за №31.

Крім вищезазначених будівель та споруд на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0028 розміщені інші будівлі, зокрема, будівля Червономаяцької загальноосвітньої школи.

Загальний вигляд досліджуваної земельної ділянки та фактично розміщених на ній будівель та споруд наведено нижче.

Згідно договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2002 року посвідченого державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори Мікуровою Л.Ю., зареєстрованого у реєстрі за № 2571, який був укладений на підставі рішення третьої сесії 24 скликання Червономаячківської сільської ради від 19.12.2002 року № 32, Свято-ГригорівськийБізюків чоловічий монастир, с. Червоний Маяк, Бериславського району Херсонської області, набуває право на оренду земельної ділянки, під монастирськими будівлями та спорудами. В оренду передавалась земельна ділянка площею 2,135 га. Згідно план - схеми до договору, ділянка що перебуває в оренді складається з двох частин: земельна ділянка №1 площею 1,595 га та земельна ділянка площею 0,54 га в с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області. Ці ділянки частково огороджені. З фасадної сторони, що виходить на вул. Центральну, огорожею з металевої решітки, частково межею земельної ділянки площею 2,135 га є стіни споруд розташованих на ділянці по вул. Шевченка.

Земельна ділянка №2 площею 0,54 га частково огороджена. Ділянка має просту форму (прямокутна), з чотирьох сторін огороджена лише одна яка межує з міським парком та направлена в сторону р. Дніпро.

Суміжний землекористувач від А до Б є землі сільської ради, на частині яких розміщено будівлю дитячого садку.

Схему ділянки з позначенням орендованих частин наведено в матеріалах справи (аркуш 32) та нижче на схемі №3.

В матеріалах справи міститься копія проекту відводу земельних ділянок, який не був затверджений рішенням сільської ради. Відповідно до цього проекту Свято-Григорівський Бізюків чоловічий монастир, просив сільську раду про надання дозволу на земельні ділянки під об'єктами нерухомого майна, що йому належать у постійне користування.

Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності (стаття 92 ЗКУ);

При огляді земельної ділянки було виявлено кам'яну споруду, що будується.

Споруда прямокутна в плані, з переважаючою довжиною над шириною. Розташована на межі земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0028. За конструктивними ознаками та місцем розташування вказану споруду можливо класифікувати як муровану огорожу (мур).

Роботи з будівництва не завершені. Станом на день огляду будівельні роботи проводилися. Загальна довжина забудованої частини огорожі на час огляду складає 400 м. Огорожа суцільна, технологічні, оглядові та дренажні отвори відсутні.

Основними характеристиками є:

- фундамент бутобетонний довжина фундаменту складає 400 м (в тому числі 110 м без надземної стіни). Займає всю південно-західну частину земельної ділянки, та межує з будівлями закладів освіти: дитячим садочком та школою.

- стіни викладені частково з бутового та частково з пиляного каменю- вапняку, на цементному розчині, протяжністю 280 м.

- Схему земельної ділянки з позначенням місця розташування паркану, що будується, наведено нижче на схемі №3

- Відрізок А-Б 73,5 метрів. Огорожа частково відбудована з старої огорожі. Відрізок Б-В 82,22 метрів новозбудована огорожа,

- Відрізок В-Г 39,75 метрів новозбудована огорожа.

- Відрізок Г-Д 84,53 метрів новозбудована огорожа.

- Висота паркану становить близько 5 метрів.

Як вбачається з вищенаведеної схеми №3, будівництво паркану ведеться поза меж орендованих ділянок, за виключенням частини огорожі, що будується по лінії Г-Д, де частково огорожа розміщена на межі орендованої земельної ділянки.

Відповідно до інформації управління містобудування та архітектури ХОДА, викладеної в листі №8-268/2 від 28.04.2001 (аркуш 157 матеріалів справи) частину будівель та споруд (в тому числі мури) включено до числа пам'яток архітектури, включених до реєстру національної культурної спадщини. Відповідно до таблиці А-1 ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 Клас наслідків (відповідальності) та категорія складності об'єкта будівництва в зоні розміщення об'єктів національної культурної спадщини становить СС-3 (значні наслідки).

Відповідно до статті 7 «Зміст управління у сфері містобудівної діяльності, державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю щодо всіх об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із значними наслідками (ССЗ), розташованих у межах населених пунктів здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду.

Відповідно до статті 31 «Проектна документація на будівництво» пункт 4 Обов'язковій експертизі підлягають проекти будівництва об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, - щодо додержання нормативів з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екологи, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, міцності, надійності, довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення.

Відповідно до статті 32 п. 4 Закону України «Про охорону культурної спадщини» На охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам'яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Питання встановлення огорож чинними нормативними документами України регламентовано:

- пунктами 3.19 та 3.25 державних будівельних норм ДБІІ 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (втратив чинність у зв'язку із прийняттям ДБН Б.2.2-12:2018) та пунктами 6.1.34, 15.3.7 державних будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» (прийняті на заміну ДБН 360-92);

- національним стандартом України ДСТУ-Н Б В.2.6-188:2013 «Настанова з проектування огорож майданчиків і ділянок підприємств, будинків і споруд» (наказ Мінрегіону від 14.01.2014 № 4), розроблений відповідно до будівельних норм СН 441-72 «Вказівки по проектуванню огорож майданчиків і ділянок підприємств, будівель і споруд»;

- пунктом 6.7 державних будівельних норм ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій».

Згідно з пунктом 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 дозволено проектувати огорожі як окремих ділянок, так і усієї території забудови. Висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Разом з нормами містобудівного законодавства щодо встановлення огорожі земельних ділянок, також застосовують положення статей 103, 106, 108 Земельного кодексу України.

Також необхідно зазначити, що пунктом третім частини 4 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначено, що детальний план території визначає, зокрема, функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Пунктом дев'ятим цієї частини зазначено, що детальний план території також визначає порядок організації транспортного і пішохідного руху.

Абзацами першим, другим пункту 4.3. Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.12.2011 за № 1468/20206 зазначено, зокрема, що замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї при розробленні детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, є виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Відповідно до п. 4 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, можуть виконуватися замовником після набуття права на земельну ділянку відповідного цільового призначення та подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: - подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1) та об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; - видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

В матеріалах справи (том 1 а.с. 154) міститься декларація про початок виконання підготовчих робіт по будівництву дитячого притулку для сиріт з храмом Преображення Господня. Проте, за умови належності об'єкту будівництва до класу наслідків ССЗ підставою для початку робіт має бути дозвіл на їх виконання.

Згідно положень Земельного кодексу України (стаття 103), власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Стаття 104 ЗКУ вказує на право суміжних землекористувачів щодо попередження шкідливого впливу на їх земельну ділянку.

Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Самовільне зайняття земельної ділянки є одним із найбільш поширених порушень земельного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки визначено як будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Загалом же самовільне зайняття земельної ділянки можна визначити як використання земельної ділянки за відсутності належних на те підстав.

Самовільне зайняття земельної ділянки виражається у вчиненні дій, які можуть полягати в обгородженні земельної ділянки, її забудови тощо.

Відповідно до відомостей, зазначених на веб-сайті будівництво на межі земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0028 мурованої огорожі здійснюється силами Свято- Григорівського (Бізюків) чоловічого монастиря.

Таким чином, будівництво силами вказаного монастиря огорожі на межі земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0028, що знаходиться в комунальній власності і відносно якої зазначений монастир не є належним власником або користувачем є самочинним будівництвом, що здійснюється без отримання передбаченого будівельними нормами дозволу на початок будівельних робіт. Зазначене будівництво створює суміжним землекористувачам перешкоди в користуванні належними їм земельними ділянками та розташованими на них об'єктами, зокрема:

- унеможливлюється вільний доступ до ділянки кадастровий номер :01:001:0028;

- наявне затінення частини земельної ділянки, на якій розміщено будівлю дитячого садку, а також вікна вказаної будівлі;

- унеможливлюється поверхневий відвід атмосферних вод (дощ, талий сніг) з території через відсутність в огорожі, що будується, дренажних отворів.

Відповідно до нормативного визначення, нерухоме майно (нерухомість) - це земельна ділянка без поліпшень або земельна ділянка з поліпшеннями, які з нею нерозривно пов'язані, будівлі, споруди, їх частини, а також інше майно, що згідно із законодавством належить до нерухомого майна. (Постанова Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440).

Класифікація нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, надана у Державному класифікаторі будівель та споруд. Відповідно до його положень:

«Об'єктами класифікації в ДК БС є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення».

Поняття «малі архітектурні форми» визначене в розумінні Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, в яких зокрема зазначено:

«Малі архітектурні форми - у зеленому господарстві штучні архітектурно-об'ємні елементи садово-паркової композиції: альтанки, бесідки, ротонди, перголи, трельяжі, арки, кіоски, павільйони, палатки, знаки, які об'єднані загальним художнім задумом, що виконують утилітарні та декоративні функції, садово-паркові меблі, обладнання ігрових та господарських майданчиків, декоративні вази, паркові скульптури, урни, питні фонтанчики тощо...».

Відповідно до статті 5 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв'язку, залізничні колії.

Відповідно до п.2 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначається нормативне визначення тимчасової споруди:

«Тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше ЗО квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення».

Відповідно до постанови КМУ №406 від 07.06.2017 до будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію відноситься зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків.

Огорожа (мур), що будується на межах земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0028 має заглиблений в землю фундамент з глибиною закладання 1,2 метра (1200 мм) шириною 1,0 метра (1000 мм), складений з бутобетонної кладки (див. том 1 а.с. 132). Наземна частина шириною 0,8 метра (800 мм) та висотою близько 5,0 метра складена з кам'яної кладки на цементно-піщаному розчині. Зазначена конструкція виключає можливість переміщення вказаної споруди огорожі (муру) на інше місце без повного демонтажу та втрати цільового призначення. Наявність заглибленого фундаменту, масивна конструкція та спосіб складання досліджуваної споруди огорожі (муру) свідчить про належність вказаної споруди до об'єктів нерухомого майна.

ВИСНОВКИ ЕКСПЕРТА

1. На межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0028 у с. Червоний Маяк, Бериславського району Херсонської області, вул. Центральна, 3, с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області, станом на день огляду вказаної ділянки експертом, здійснюється будівництво кам'яної огорожі шириною 0,8 метра висотою близько 5,0 метрів. Загальна довжина зведеної на час огляду мурованої огорожі становить 400 метрів. Будівельні роботи продовжуються.

2. Фактичне розташування огорожі, що будується на межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0028, не відповідає межам земельних ділянок, що виділені в користування на правах оренди відповідачу - Свято-ГригорівськомуБізюкову чоловічому монастиру.

3. В наданих експерту для дослідження матеріалах відсутні відомості про отримання відповідачем Свято-Григорівський Бізюків чоловічий монастир, с. Червоний Маяк, Бериславського району Херсонської області, , документів, що посвідчували би його право власності або право користування (у тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0028, на якій розміщено кам'яний паркан.

4. Фактичний порядок розташування паркану відповідачем Свято-ГригорівськийБізюків чоловічий монастир, с. Червоний Маяк, Бериславського району Херсонської області, , не відповідає правовстановлювальним документам на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0028, відповідно до яких вказана ділянка знаходиться у власності Червономаяцької сільської ради. Зазначене будівництво створює суміжним землекористувачам перешкоди в користуванні належними їм земельними ділянками та розташованими на них об'єктами, зокрема:

- унеможливлюється вільний доступ до ділянки кадастровий номер :01:001:0028;

- наявне затінення частини земельної ділянки, на якій розміщено будівлю дитячого садку, а також вікна вказаної будівлі;

- унеможливлюється поверхневий відвід атмосферних вод (дощ, талий сніг) з території через відсутність в огорожі, що будується, дренажних отворів.

5. Кам'яна огорожа, яка будується (знаходяться) на межі земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0028, є нерухомим майном, будівельним об'єктом, що відноситься до об'єктів з класом відповідальності ССЗ.

До висновку додані фототаблиці (том 2 а.с. 26).

І) Стислий викладпозиціїпозивача та заперечень відповідача.

1.1. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Відповідача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :01:001:0028, загальною площею 7,706 га, шляхом демонтажу побудованого по межі земельної ділянки паркану, включаючи його фундамент.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав заявлені вимоги, просить позов задовольнити, зобов'язати Монастир знести (демонтувати) усі паркани, що збудовані Монастирем по усьому периметру земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0028, вважаючи що паркан збудований без відповідного дозволу, самочинно, і зазначений паркан є перешкодою в користуванні Позивача земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0028. Паркан за твердженням Позивача перешкоджає його вільному доступу до земельної ділянки кадастровий номер:01:001:0028, що є комунальною власністю Позивача.

При цьому Позивач зазначає, що Монастир, відповідно до Постанови Ради у справах релігій при Кабінеті Міністрів Української РСР від 08.11.1991 № 10 зареєстрований як релігійна організація зі статусом юридичної особи, засновником якої є Київська митрополія Української православної церкви, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом (у редакції, затвердженій 12.10.2009 року).

В період свого існування як релігійної організації та юридичної особи, Свято - Григорівський Бізюків Монастир, у спосіб не заборонений законодавством набув право власності на ряд об'єктів нерухомого майна, в тому числі на будівлі та споруди Монастира, розміщений за адресою: Бериславський район, с. Червоний Маяк, вул. Центральна, 3, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим

12.06.2003 року Виконавчим комітетом Червономаяцької сільської ради.

З метою розміщення та обслуговування будівель та споруд Монастиря, на підставі відповідного клопотання Монастиря між останнім та Червономаяцькою сільською радою був укладений договір оренди

земельної ділянки від 26.12.2002, відповідно до умов якого Монастирю була передана в оренду строком на50 років земельна ділянка, площею 2,135 га, в тому числі забудованих земель 2,135 га, що підтверджується відповідним договором оренди земельної ділянки.

В 2011 році, з метою розширення території Монастиря, останній звернувся до Червономаяцької сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо надання в постійне користування земельних ділянок для розміщення житлових та нежитлових будівель і споруд, загальною площею 7,706 га, яке рішенням Червономаяцької сільської ради від 21.11.2012 № 169 було задоволено, що підтверджується відповідним клопотанням та відповідним рішенням.

В подальшому, рішення Червономаяцької сільської ради було скасоване рішенням цієї ж ради від21.08.2015 року №457.

Крім того, 12.10.2015 Червономаяцька сільська рада зареєструвала право комунальної власності на земельну ділянку, загальною площею 7,706 га з кадастровим номером :01:001:0028, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданими 12.10.2015 року Реєстраційною службою Бериславського районного управління юстиції.

В той же час, Монастир з початку 2015 року, за відсутності будь-яких речових прав на земельну ділянку, оскільки рішення про виділення земельної ділянки в постійне користування так і не було прийнято, самовільно почав будівельні роботи на зазначеній земельній ділянці, що виявилось в самовільному будівництві кам'яного паркану по межі вказаної земельної ділянки. Станом на 30.07.2018 року самовільно побудовано 155,5 метрів паркану, з шириною фундаменту паркану 120 см, шириною самої стіни 90 см та висотою від 3,5 до 4,5 м ( площа забудови становить орієнтовно 0,37 га ) а також закладено фундамент паркану, шириною 120 см та довжиною 667 м., що підтверджується Актом обстеження земельної ділянки від 30.07.2019, на якій розміщено Червономаяцький дошкільний навчальний заклад.

Позивач вважає, що кам'яний паркан є об'єктом нерухомості, оскільки тісно пов'язаний із землею, про що свідчить наявність фундаменту. При цьому, Монастир у період з 2011 по 2018 не звертався до відповідних органів державного архітектурно-будівельного контролю із декларацією про початок робіт або із заявою про надання дозволу на початок робіт, що, на думку Позивача, підтверджується листом Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Херсонській області від 20.02.2018 року.

У зв'язку з цим, Червономаяцька сільська рада прийняла рішення від 18.10.2017 № 197 відповідно до якого вирішила припинити будівельні роботи, які проводяться Монастирем, про що останній був повідомлений шляхом направлення копії вказаного рішення.

Листом від 08.11.2017 № 6 Відповідач повідомив, що ним проводяться виключно роботи із огорожі Монастиря. Вказаний лист підтверджує виконання будівельних робіт Монастирем, які на думку Монастиря, стосуються тільки огорожі, яка є його власністю, в той час як встановлено зазначеним вище Актом обстеження мова йде про капітальну споруду з фундаментом на земельній ділянці, яка не виділялась Монастирю у користування або власність відповідним органом місцевого самоврядування.

В 2017 році, відповідно до рішення Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 22.12.2017 № 266 та рішення Червономаяцької сільської ради Бериславського району Херсонської області від 22.12.2017 № 211, вказаними представницьким органами місцевого самоврядування вирішено об'єднатися територіальними громадами селища Новорайське, селища Заможне, селища Костирка Новорайської селищної ради, селища Червоний Маяк, селища Монастирське та села Крупіца Червономаяцької сільської ради в Новорайську об'єднану територіальну громаду Бериславського району Херсонської області із адміністративним центром в селищі Новорайське.

Зазначені рішення набули чинності з 22.12.2017 і саме з цієї дати вважається утвореною Новорайська об'єднана територіальна громада.

29 квітня 2018 р. на підставі постанови Центральної виборчої комісії України від 16 лютого 2018 № 22 відбулись вибори до Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області як представницького органу об'єднаної територіальної громади.

За результати виборів сформовано персональний склад Новорайської сільської ради Бериславського району та обрано Новорайського сільського голову , що підтверджується відповідними рішеннями ради від 06.06.2018 р.№1 та № 2 .

Отже з 06.06.2018 року представницьким органом територіальної громади с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області є Новорайська сільська рада Бериславського району ( далі по тексту - Рада ОТГ ) і яка вважає, що своїми діями Монастир порушив права та законні інтереси територіальної громади, що враховуючи наведені вище обставини, змушує Раду ОТГ звертатися до суду за їх захистом виходячи із наступних положень чинного законодавства.

Згідно ст. 15 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в межах визначених Конституцією України.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян або юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування, прийняття рішень щодо звільнення самовільно зайнятих ділянок відноситься до компетенції міської, селищної та сільської ради.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні та міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україно» передбачено, що первинним суб'єктом місцевого самоврядування є територіальні громади села, селища та міста, які можуть добровільно об'єднуватися в одну територіальну громаду.

У відповідності до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» об'єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов'язків територіальних громад що об'єдналися з дня набуття повноважень сільською, селищною та міською радою, обраною такою об'єднаною територіальною громадою.

За приписами ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів

1.2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач проти позову заперечує, вважає вимоги не обґрунтованими та таким, що підлягають відхиленню з наступних підстав.

Сільська рада звернулася позовною заявою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання знести самовільно збудовану огорожу з демонтажем фундаменту. Позов вмотивований тим, що Відповідач самовільно, без отримання дозволу на будівництво розпочав капітальне будівництво паркану. Позов обґрунтований ст.ст. 12, 212 Земельного кодексу України, ст. 6 та ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частиною 4 ст. 376 та ст. 391 ЦК України.

По - перше, Відповідач вважає, що за змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

В позовній заяві позивач, як власник земельної ділянки, жодним чином, не

вмотивував, які ж саме перешкоди чинить Відповідач та яке ж порушене право підлягає

відновленню за рішенням суду, в той час, коли сам позивач зазначає, що паркан збудований не на земельній ділянці, а на її межі з кадастровим номером :01:001:0028.

По-друге, до матеріалів позовної заяви позивачем додано кадастровий план земельної ділянки, на якому позивачем схематично зображено самовільно збудований паркан та фундамент із зазначенням орієнтовної площі. Таким чином, вимоги є неконкретизованими, оскільки з наявних матеріалів не можна встановити, яку саме площу просить зобов'язати демонтувати позивач. І яку саме огорожу вважає самовільно збудованою.

Оскільки, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №063445 від 12.06.2003 року Свято-ГригорівськийБізюків чоловічий монастир є власником об'єкту нерухомого майна за адресою вул. Центральна, 3 с. Червоний Маяк, до складу якого входить, в тому числі, огорожа зі сторожовими баштами, 2,3,5,6,9-15,17-20, яка за технічним паспортом (додається) відповідає межам, зображеним Позивачем на схемі, як самовільні та такі, що підлягають знесенню.

По-третє, 26.09.2013 року рішенням №110 виконавчого комітету Червономаяцької сільської ради надано згоду на проведення Реконструкції «Дитячого притулку для сиріт з Храмом Преображення Господнього» розташованих на території монастиря, за адресою вул. Центральна, 3 без надання містобудівних умови та обмежень згідно наказу №109 від 07.07.2011 року Мінрегіону України п.25.

План реконструкції погоджено з архітектором Бериславської районної державної адміністрацією Зубаревим П.В. та заступником голови районної державної адміністрацією Шокуровим О.А.

Сертифікованим спеціалістом ПП Борисов, було розроблено «Проект Генерального плану, огородження, підпірні стіни, благоустрій 7/08-2013-ГП», який як раз і передбачає реконструкцію існуючого фундаменту огорожі та будівництво нової. В проекті зазначено місце розташування, матеріали будівництва та ін.

Укладено договір на технічний нагляд за будівництвом з сертифікованим спеціалістом Шевченко О.Г.

03.10.2013 року в Інспекції державного архітектурного контролю у Херсонській області за номером №ХС13 зареєстровано Декларацію про початок виконання підготовчих робіт.

Таким чином, будівництво є санкціонованим.

По-четверте, позивачем фактично заявлено позов про знесення національної історичної спадщини.

Згідно листа Управління містобудування та архітектури Херсонської обласної державної адміністрації №8-268/2 від 28.04.2001 року на території монастиря до числа пам'яток архітектури, включених до Державного реєстру національної культурної спадщини ряд споруд, серед яких мури 18 сторіччя, фундаменти яких просить Позивач знести за рішенням суду (копія листа додається)

Аналогічні відомості викладені у листі Управління охорони та реставрації пам'яток містобудування і архітектури Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 14.35.2001 року №6/18-224 (копія додається)

По-п'яте, наявність спірної огорожі у власності Відповідача доводить також той факт, що у період з 2002-2004 років, Червономаяцькою сільською радою надавалися дозволи на розробку проекту землеустрою щодо укладення договору оренди на земельні ділянки як такі, що знаходяться під будівлями монастиря (копії рішень №50 від 19.12.2002, №50 від 07.02.2003, №61 від 05.05.2003, №88 від 18.03.2004 року.

На підставі наданих рішень було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 49 років (копія додається). Проект було погоджено та затверджено сесією сільської ради (висновки та рішення ради додається)

Позивач доводить, що відповідач створює перешкоди у здійсненні ним права власності на землю і просить їх усунути шляхом знесення огорожі.

Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначає, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до п.3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.11 "Про деякі питання розгляду справ у спорах, що витікають із земельних відносин" відповідно до вимог законодавства обов'язковою вимогою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правоустановчих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Таким чином, як витікає із наведеної судової практики зазначеної у постанові Пленуму ВГСУ України № 6, наявність фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття.

Відповідач крім дій щодо укладення договору оренди на землю під існуючими об'єктами, які станом на момент розгляду справи перебувають на стадії реконструкції, також вчинив дії з метою отримання земельної ділянки, перешкоди у здійсненні права власності якою намагається усунути Позивач, у постійне користування.

Як зазначає Відповідач, з пояснень експерта з'ясовано, що для проведення експертизи, ним не запитувалася інвентаризаційна справа, оскільки на думку експерта даний документ не був йому необхідний для проведення експертизи та надання кваліфікованого висновку.

Однак, прошу суд звернути увагу, що в матеріалах справи міститься технічний паспорт зі схемою (зменшена копія додається, оскільки в матеріалах копія зроблена з аркушу формату А1 частинами і після сканування у канцелярії вшита у справу окремими аркушами, що не дає змоги її дослідити в повному обсязі).

Згідно даної схеми, паркан, який намагається знести позивач як самочинне будівництво належить монастирю на праві власності.

З метою надання до суду оригіналу схеми, було вчинено адвокатський запит, однак Бюро технічної інвентаризації надало відповідь, про можливість надання даних документів лише на запит суду (копія додається). Однак, дані документи є суттєвими для справи, не були витребувані на підготовчому засіданні, оскільки було заявлено експертизу і саме експерт повинен був дослідити інвентаризаційну справу і надати суду кваліфіковану відповідь не про те, чи затіняє огорожа вікна сусідньої будівлі, а про те, що огорожа є існуючою, внесена до технічного паспорту і належить монастирю на праві власності.

Саме тому і розроблено проект на підготовчі роботи по реконструкції, а не для будівництва.

Щодо огорожі будівельного майданчика в межах орендованої земельної ділянки, то відповідно до пункту 3.2.2 ДБН А.3.1-5:2016 «ОРГАНІЗАЦІЯ БУДІВЕЛЬНОГО ВИРОБНИЦТВА» : будівельний майданчик - це територія, яка виділяється в установленому порядку для будівництва об'єктів, розміщення тимчасових будівель, споруд та інженерних мереж, будівельної техніки, будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та обладнання, які використовуються у процесі будівництва.

Відповідно до статті 107 ГПК України якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

В матеріалах справи міститься розроблено «Проект Генеральный план, ограждение, подпорные стенки, благоустройство 7/08-2013-ГП» та Декларацію про початок виконання підготовчих робіт, які на нашу думку залишилися поза увагою експерта.

Так, відповідно до статті 35 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» Після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України

До складу окремих видів підготовчих робіт належить: а) підготовка земельної ділянки - відведення в натурі майданчика (траси) для будівництва; б) влаштування огорожі будівельного майданчика - закріплення осьових ліній огорожі; - улаштування основ під огорожі; - влаштування необхідної огорожі будівельного майданчика, у тому числі, за необхідності, обладнаних охоронними, захисними, сигнальними системами.

Частина огорожі, зображена на схемі пунктиром і не віднесена до об'єктів, що належить монастирю на праві власності є огорожею будівельного майданчика.

ІІІ. Мотивувальна частина рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Заслухавши учасників справи, доводи позивача, заперечення відповідача, висновок та пояснення експерта, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідач Свято - Григорівський Бізюків Монастир відповідно до Постанови Ради у справах релігій при Кабінеті Міністрів Української РСР від 08.11.1991 № 10 зареєстрований як релігійна організація зі статусом юридичної особи, засновником якої є Київська митрополія Української православної церкви, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом (у редакції, затвердженій 12.10.2009 року).

За час свого існування як релігійної організації та юридичної особи, Свято - Григорівський Бізюків Монастирнабув право власності на об'єкти нерухомого майна, що розміщені за адресою: Бериславський район, с. Червоний Маяк, вул. Центральна, 3, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 12.06.2003 року Виконавчим комітетом Червономаяцької сільської ради.

Як зазначено у документах технічної інвентаризації та землевпорядні документації, а також підтверджено експертним дослідженням, до майнового комплексу монастиря входять:

1. Двокімнатна квартира за адресою Херсонська обл., Бериславський р-н, с. Червоний Маяк, вул. Центральна, буд. 5, кв. 1. Договір дарування квартири від 21 липня 2003 року посвідчений державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори Мікуровою Л.Ю, зареєстрованого в реєстрі за 1099.

2. Три погріба для фільтрування води за адресою Херсонська обл., Бериславський р-н, с. Червоний Маяк, вул. Водонапірна, буд. 5. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.06.2003 року, виданого на підставі рішення виконкому Червономаяцької сільської ради від 29.05.2003 року за №42.

3. Свято-Григорівський Бізюків чоловічий монастир, а саме: А-Дитячий притулок для сиріт (церковно-прихідська школа); Б-будинок архімандрита; В- житловий будинок (квартири №1,2,3,4); Е- житловий будинок; З- житловий будинок; Ж- братський житловий корпус; К- будинок архієрея; Л- літній собор; М1, М2, М- комори О- хлібопекарня; П- покровський храм; Р1, Р2- дворянський готель; С- житловий будинок; Т, Х, Ц, №21- майстерні; ПІ- житловий будинок; Щ- братська трапезна; 16 - підземні комори; 2,3,5,6,9-15,17-20- огорожа зі сторожовими баштами.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.06.2003 року, виданого на підставі рішення виконкому Червономаяцької сільської ради від 29.05.2003 року за №42.

4. Печерний храм.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.06.2003 року, виданого на підставі рішення виконкому Червономаяцької сільської ради від 19.12.2002 за №31.

Відповідно до наявних матеріалів справи вбачається, що Червономаяцька сільська рада рішеннями від 19.12.2002 №30, від 07.02.2003 № 50, від 06.05.2003 № 61, від 18.03.2004 № 88 надавала згоду Монастиреві на розроблення проекту відведення земельних ділянок по вул.. Центральна в с. Червоний маяк, відповідно: 1,5 га; 1,5 га; 4 га; 7 га - земель, що знаходяться під монастирськими будівлями та спорудами.

Як з власником нерухомого майна будівель і споруд згідно договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2002 року, зареєстрованого у Червономаяцькій сільській раді, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 11 від 02 січня 2003 року, відповідно до п.1.1. Договору на підставі рішення третьої сесії 24 скликання Червономаячківської сільської ради від 19.12.2002 року № 32, укладно між Свято-Григорівським Бізюків чоловічим монастирем, та Червономацькою сільською радою договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого Монастирю була передана в оренду строком на 50 років земельна ділянка, площею 2,135 га, в тому числі забудованих земель 2,135 га (том 1 а.с. 37-39).

Згідно план - схеми до договору, ділянка що перебуває в оренді складається з двох частин: земельна ділянка №1 площею 1,595 га та земельна ділянка площею 0,54 га в с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області. Ці ділянки частково огороджені. З фасадної сторони, що виходить на вул. Центральну, огорожею з металевої решітки, частково межею земельної ділянки площею 2,135 га є стіни споруд розташованих на ділянці по вул. Шевченка.

Земельна ділянка №2 площею 0,54 га частково огороджена. Ділянка має просту форму (прямокутна), з чотирьох сторін огороджена лише одна яка межує з міським парком та направлена в сторону р. Дніпро.

Монастир 12.11.2011, з метою розміщення будівель і споруд Монастиря, останній звернувся до Червономаяцької сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо надання в постійне користування земельних ділянок для розміщення житлових та нежитлових будівель і споруд, загальною площею 7,706 га (том 1 а.с. 26).

Рішенням Червономаяцької сільської ради від 21.11.2012 № 169 заяву Монастиря задоволено (том 1 а.с. 27), надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо складання державного акту на право постійного користування земельними ділянками загальною площею орієнтовно 7,6 га, який приписано надати на затвердження ради.

Відповідачем, на виконання рішення Червономаяцької сільської ради від 21.11.2012 № 169 було розроблено проект землеустрою, який подано на затвердження. До новоствореної земельної ділянки увійшли земельні ділянки, що є об'єктом оренди за договором від 26.12.2002 року, площею 2,135 га.

На підставі проекту землеустрою, розробленого Відповідачем, 12.10.2015 Червономаяцька сільська рада зареєструвала право комунальної власності на земельну ділянку, загальною площею 7,706 га з кадастровим номером :01:001:0028, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданими 12.10.2015 року Реєстраційною службою Бериславського районного управління юстиції.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0028 сформована, до її складу включено і земельну ділянку, що знаходиться в користування Відповідача на правах оренди згідно договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2002 року, площею 2,135 га.

Таким чином, на новосформованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0028 знаходяться будівлі та споруди Відповідача, що зареєстровані за ним на правах власності. Отже, Відповідач є фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розміщено об'єкти нерухомості його власності.

Суд зазначає, що відповідно до інформації управління містобудування та архітектури ХОДА, викладеної в листі №8-268/2 від 28.04.2001 (том 1 а.с. 157) частину будівель та споруд (в тому числі мури) включено до числа пам'яток архітектури, включених до реєстру національної культурної спадщини: Мури з баштами Григорівського монастиря; Мури (мур); Башта північно-східна (мур); Башта південно-східна (мур); Башта (мур); Брама (мур).

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що до об'єктів права власності Відповідача, які збудовані та внесені до Свідоцтва про право власності, відносяться такі об'єкти як огорожа зі сторожовими баштами за №№ 2,3,5,6,9-15,17-20.

В той же час, Позивач вимагає знесення усіх об'єктів огорожі, що збудовані по периметру земельної ділянки, в той же час, як встановлено судом не увесь паркан будується самовільно, частина паркану відповідно до наявних у справі матеріалів, зокрема технічного паспорту об'єкта, не віднесені до самовільно збудованих об'єктів.

Так, відповідно до досліджень експерта, такою, що самовільно будується можна вважати лише частину паркану, з фундаментом із бутобетону довжиною фундаменту 400 м (в тому числі 110 м без надземної стіни). Займає всю південно-західну частину земельної ділянки, та межує з будівлями закладів освіти: дитячим садочком та школою. До них віднесено стіни, що викладені частково з бутового та частково з пиляного каменю-вапняку, на цементному розчині, протяжністю 280 м. На Схемі земельної ділянки з позначенням місця розташування паркану, що будується, вони наведені так:

- Відрізок А-Б 73,5 метрів. Огорожа частково відбудована з старої огорожі. Відрізок Б-В 82,22 метрів новозбудована огорожа,

- Відрізок В-Г 39,75 метрів новозбудована огорожа.

- Відрізок Г-Д 84,53 метрів новозбудована огорожа.

Висота паркану становить близько 5 метрів.

Як вбачається з вищенаведеної схеми №3, будівництво паркану ведеться поза меж орендованих ділянок, за виключенням частини огорожі, що будується по лінії Г-Д, де частково огорожа розміщена на межі орендованої земельної ділянки.

За висновком експерта на межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0028 у с. Червоний Маяк, Бериславського району Херсонської області, вул. Центральна, 3, с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області, станом на день огляду вказаної ділянки експертом, здійснюється будівництво кам'яної огорожі шириною 0,8 метра висотою близько 5,0 метрів. Загальна довжина зведеної на час огляду мурованої огорожі становить 400 метрів. Будівельні роботи продовжуються. Фактичне розташування огорожі, що будується - на межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0028, права користування якою Відповідачем не оформлено.

Фактичне розташування паркану Відповідачем створює суміжним землекористувачам перешкоди в користуванні належними їм земельними ділянками та розташованими на них об'єктами, зокрема: унеможливлюється вільний доступ до ділянки кадастровий номер :01:001:0028; наявне затінення частини земельної ділянки, на якій розміщено будівлю дитячого садку, а також вікна вказаної будівлі; унеможливлюється поверхневий відвід атмосферних вод (дощ, талий сніг) з території через відсутність в огорожі, що будується, дренажних отворів.

За таких обставин є очевидним, що користувачем як юридичним так і фактичним земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0028 є Відповідач, отже він має право обмежити вільний доступ до об'єктів своєї власності (будівель і споруд) шляхом встановлення паркану.

Щодо інших питань, означених експертом вбачається, що відповідачем порушуються будівельні норми і правила щодо встановлення огорож, зокрема, встановлених згідно з пунктом 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011, яким дозволено проектувати огорожі як окремих ділянок, так і усієї території забудови. Висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Відповідач як власник нерухомого монастирського майна не може бути позбавлений права оренди інакше, як у спосіб передбачений законом, оскільки це суперечить закону (ст. ст. 141 Земельного кодексу України). За досліджених судом обставин справи підстави для припинення права оренди відсутні.

Згідно приписів ст. 19 Закону України "Про оренду землі" встановлено строки дії договору оренди землі. Так, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Після завершення будівництва та прийняття об'єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об'єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі.

Окрім того, відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають зокрема, релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

За такого правового регулювання відносин сторін, законодавець встановлює презумпцію довгострокового користування земельною ділянкою для забудовника.

Суміжний землекористувач від А до Б є землі сільської ради, на яких розміщено будівлю дитячого садку.

Отже, право володіння і користування земельною ділянкою належить не Позивачеві як власнику земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0028, а її фактичному користувачу Монастиреві як власнику об'єктів нерухомого майна - будівель і споруд.

Визначаючи необхідність захисту права Позивача як власника земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Згідно приписів ст. 317 ЦК України визначено зміст права власності, який полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

До регламентованих ЦК України способів захисту права власності належать:

? визнання права власності (стаття 392);

? витребування майна із чужого незаконного володіння, у тому числі від добросовісного набувача (статті 387, 388);

? усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391);

? заборона вчинення дій, які порушують право власності, або вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (стаття 386);

? визнання незаконним правового акта, що порушує права власника (стаття 393);

? зобов'язання повернути потерпілому безпідставно набуте майно (статті 1212, 1213) та інші.

Позивач, як на правову підставу захисту своїх прав посилається на приписи ст. 391 ЦК України - просить усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою.

Як вбачається із змісту позову, вимоги позивача обумовлені порушенням будівельних норм і правил самочинним будівництвом, що на думку позивача суперечить суспільним інтересам, інтересам громади та порушує права інших осіб (загальноосвітньої школи, дошкільного закладу тощо).

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні положень наведеної норми право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своїм майном, тобто може звернутися до суду із негаторним позовом.

Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого перебуває річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень стосовно користування або розпорядження, а відповідачем ? лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Відповідні дії особи повинні мати характер триваючого правопорушення, наявного у момент подання позову.

Як убачається із наведеного, на підставі статті 391 ЦК України, тобто шляхом усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном, право власності може бути захищено лише у разі доведення факту його порушення.

Способи захисту прав землекористувачів визначені статтею 152 Земельного кодексу України. Так, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно приписів статті 211 Земельного кодексу України встановлено відповідальність за порушення земельного законодавства.

Так, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 212 Земельного кодексу України визначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Інші способи захисту цивільних прав визначені статтею 16 ЦК України. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

В той же час, згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За досліджених судом обставин суд приходить до висновку, що позивачем обрано спосіб захисту своїх прав, який є необґрунтований. Позивачем не доведено, що встановлення (будівництво) Відповідачем паркану по периметру території земельної ділянки, на якій знаходяться об'єкти права власності Відповідача, порушують права власника земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0028 на вільний доступ до цієї земельної ділянки.

Як встановлено судом, Позивачем тривалий час не вирішується питання розгляду та затвердження або відмови у затвердження проекту землеустрою, дозвіл на розробку якого надано Позивачем 21.11.2012 року, Червономаяцькою сільською радою Бериславського району за № №169 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо складання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою» загальною площею 7,6 га.

Рішенням від 21.08.2015 року № 457 «Про скасування рішення № 169 від 21.11.2012», було скасовано рішення №169 від 21.11.2012 року.

За позовом Монастиря Херсонським окружним адміністративним судом про скасування рішення п'ятдесят першої сесії шостого скликання від 21.08.2015 року № 457 «Про скасування рішення №169 від 21.11.2012» рішенням від 14.02.2019 року, залишеним в силі Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року, тобто під час розгляду цієї справи, зазначене рішення Позивача визнане протиправним та скасоване (том 2 а.с. 40-50).

На час прийняття рішення судом зазначене питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо права постійного користування земельною ділянкою Позивачем не розглянуте. Отже, Позивач як власник земельної ділянки в особі місцевої ради не прийняв рішення в межах своєї компетенції щодо затвердження проекту землеустрою чим створив невизначеність у праві Відповідача. Від вирішення радою цього питання залежить і спосіб захисту прав місцевої громади: знесення або перебудова паркану.

Дані факти доводять, що Відповідачем не чиниться перешкод власнику земельної ділянки, а здійснюються будівельні роботи, що порушують норми архітектурно-будівельного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України встановлено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Аналіз норми частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки такій особі власником.

Частина третя статті 376 ЦК України, на відміну від частини сьомої цієї статті, набуття права власності особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не ставить у залежність від того, чи відповідають виконані роботи державним будівельним нормам і правилам і чи не порушують права третіх осіб та не суперечать суспільним інтересам.

При досліджених обставинах суд не вбачає самовільного зайняття земельної ділянки Відповідачем, оскільки хоча земельна ділянка у межах сформованої земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0028 не надавалася в постійне користування в установленому законом порядку, в той же час, вона використовується для обслуговування об'єктів нерухомого майна будівель і споруд, що на законних підставах належать Відповідачеві на правах власності, а відповідна частина цієї земельної ділянки входить до її складу, отже знаходиться в користуванні на законних підставах.

Суд відхиляє вимоги позивача щодо знесення паркану по усьому периметру земельної ділянки за необґрунтованістю. Суд надавав Позивачеві час та можливість подати до справи додаткові пояснення та уточнення позовних вимог щодо демонтажу паркану, уточнення довжини паркану та координат його місцезнаходження відповідно до схеми земельної ділянки та до висновків експерта щодо лише частини паркану, який зводиться без відповідного дозволу, що зазначено у протоколі судового засідання (том 2 а.с. 63-67, аркуш 67 зворотна сторона 12:53:47). В той же час представниками Позивача зазначені процесуальні дії виконані не були, позовні вимоги не доведено.

Відповідно до Державного реєстру національного культурного надбання (пам'ятки містобудування і архітектури України), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1992 року № 466 до пам'яток архітектури національного значення належать: Григорівський Бізюків монастир № 725-Н/0, мури № 725-Н/1, башта північно-східна № 725-Н/2, башта південно-східна №725-Н/З, башта №725-Н/4, Покровська церква № 725-Н/5, брама № 725-Н/6. Споруди Григорівського Бізюкова монастиря, які побудовано у 1781 році, на сьогоднішній день знаходяться у власності монастиря та використовуються за первісним призначенням.

За досліджених судом обставин та правових підстав, Позивачем не доведено наявність перешкод в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0028 які чиняться йому як власнику з боку Відповідача, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій.

Позовні вимоги за таких обставин задоволенню не підлягають.

Відмовляючи у позові суд покладає судові витрати на позивача.

Керуючись статтями 238, 240 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 29.07.2019

Суддя П.Д. Пригуза