ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.19 Справа № 917/424/19

м.Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка", вул. А.Герасимовича, 2, м.Кременчук, Полтавська область, 39621

до Кременчуцької міської ради Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область,39600

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Заріцька І.В.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання

Обставини справи.

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка" до Кременчуцької міської ради Полтавської області про:

1.Визнання протиправним і скасування пункту 26 рішення Кременчуцької міської ради від 13.12.2018 року "Про поновлення та відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок" щодо відмови ТОВ "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка" (, вул. А.Герасимовича, 2, м.Кременчук, Полтавська область, 39621) у поновленні договору оренди землі площею 2568 кв.м. (кадастровий номер :12:004:0188) для закінчення будівництва жилого будинку №3 з вбудованими адміністративно-торговими приміщеннями (код КВЦПЗ В 02.03.) по вул. Олександра Білаша (стара назва - Дем"яна Бєдного) у м.Кременчуці Полтавської області.

2. Зобов"язання Кременчуцької міської ради (, пл. Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область,39600) повторно розглянути звернення ТОВ "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка"щодо поновлення договору оренди землі, площею2568 кв.м. (кадастровий номер :12:004:0188) для закінчення будівництва жилого будинку №3 з вбудованими адміністративно-торговими приміщеннями (код КВЦПЗ В 02.03.) по вул. Олександра Білаша (стара назва - Дем"яна Бєдного) у м.Кременчуці Полтавської області.

Позивач у позові посилається на те, що прийняте Кременчуцькою міською радою рішення в частині відмови у поновленні договору оренди землі є протиправним та порушує його переважне право на укладання договору оренди землі..

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.03.2019 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 25.04.2019.

Відповідач у відзиві на позов (від 19.04.2019 вхід. №4103) проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач у відзиві зазначає, що позивачем не дотримано норм статті 33 Закону України "Про оренду землі". Також, відповідач зазначає, що позивачем не надано жодного доказу, що з моменту отримання дозволу на виконання будівельних робіт у 2010 році до теперішнього часу, які б свідчили про його свідоме, належне та добросовісне ставлення до свого зобов"язання приступити до забудови земельної ділянки. Право землекористування позивача припинилося автоматично, в силу положень ст.416 Цивільного кодексу України та ст.102-1 Земельного кодексу України.

25.06.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, яку залучено судом до матеріалів справи.

27.06.2019 від відповідача надійшли заперечення. Заперечення залучено судом до матеріалів справи.

04.07.2019 від позивача надійшли додаткові докази по справі, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 04.07.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.07.2019.

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив,:

Відповідно до договору оренди землі, укладеного 16.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка" та Кременчуцькою міською радою Полтавської області, зареєстрованого 03.12.2015 року державним реєстратором Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Щербаковою К.Ю. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запис у №12414238, Кременчуцька міська рада надає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка» приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 2568 кв.м. (кадастровий номер :12:004:0188) для закінчення будівництва жилого будинку № 3 з вбудованими адміністративно - торговими приміщеннями (код КВЦПЗ В 02.03.) по вулиці Дем'яна Бєдного в м. Кременчуці.

Відповідно до п.3 договору земельна ділянка зайнята поточним будівництвом.

Договір укладено строком на 3 (три) роки, з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки (п.8 договору)

У зв'язку з закінченням дії договору оренди землі, маючи намір понови договір оренди землі на новий строк, 16.11.2018 року, орендар - ТОВ «Інвестиційно-кредитно- будівельна спілка» звернувся до орендодавця - Кременчуцької міської ради Полтавської області із заявою про поновлення договору оренди землі для закінчення будівництва жилого будинку №3 з вбудованими адміністративно - торговими приміщеннями (код КВЦПЗ В 02.03.) по вулиці Олександра Білаша (стара назва - Дем'яна Бєдного) в м. Кременчуці.

Кременчуцька міська рада Полтавської області Рішенням від 13 грудня 2018 року «Про поновлення та відмову у поновленні договорів оренди земельних ділянок», а саме пунктом 26 даного рішення Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка» у поновленні договору оренди землі площею 2568 кв.м. (кадастровий номер :12:004:0188) для закінчення будівництва жилого будинку №3 з вбудованими адміністративно - торговими приміщеннями (код КВЦПЗ В 02.03.) по вулиці Олександра Білаша (стара назва - Дем'яна Бєдного) в м. Кременчуці - відмовила у зв'язку з порушенням умов договору в частині дотримання умов використання земельної ділянки - для закінчення будівництва жилого будинку № 3 з вбудованими адміністративно-торговими приміщеннями та невикористанням земельної ділянки для забудови протягом трьох років згідно пункту 4 частини 1 статті 416 Цивільного кодексу України.

Позивач, вважає відмову у продовженні договору оренди землі неправомірною, а рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області в частині відмови у поновленні договору оренди землі ТОВ «Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка» протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що по закінченню строк; на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки з умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

ТОВ «Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка» звернулося до Кременчуцької міської ради Полтавської області із заявою про поновлення договору оренди землі для закінчення будівництва жилого будинку №3 з вбудованими адміністративно - торговими приміщеннями (код КВЦПЗ В 02.03.) по вулиці Олександра Білаша (стара назва - Дем'яна Бєдного) в м. Кременчуці.

Кременчуцька міська рада Полтавської області Рішенням від 13 грудня 2018 року «Про поновлення та відмову у поновленні договорів оренди земельних ділянок» відмовила у поновленні договору на підставі невикористанням земельної ділянки для забудови протягом трьох років згідно пункту 4 частини 1 статті 416 Цивільного кодексу України. (п.26 Рішення).

Проте, матеріали справи свідчать, що позивач використовує дану земельну ділянку для забудови.. Так, використання земельної ділянки підтверджується наданими позивачем дозволом на виконання будівельних робіт від 25.05.2010 року № К34-10 і продовженого в 2012 році до закінчення будівництва жилого будинку № 3 з вбудовані прибудованими адміністративно-торговими приміщеннями по вулиці Дем'яна Бєдного місті Кременчуці, договором від 17.05.2016 року №1814, укладеним ТОВ «Інвестиційно-крсдитне будівельна спілка» з ПАТ «Полтаваобленерго» про приєднання до електричних мереж електроустановки житлового будинку № 3 із групи трьох 9-поверхових багатоквартирних житлових будинків по вулиці Олександра Білаша (стара назва - Д.Бєдного) в місті Кременчуці, договором від 23.11.2016 року № 4160 про постачання електричної енергії, укладеним ТОВ «Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка» з Кременчуцькою філією ПА «Полтаваобленерго» та додатковою угодою до цього договору; договором від 15 березня 2018 року № 637-4, укладеним ТОВ «Інвестиційні кредитно-будівельна спілка» з ПАТ «Кременчукгаз» про перенесення розподільчих мере газопостачання із зони будівництва житлового будинку по вулиці Олександра Білаша. З місті Кременчуці загальною вартістю робіт 153 800,30 грн., сплачених відповідно платіжної доручення № 225 від 20 квітня 2018 року в повному обсязі.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

За змістом ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Система, засади організації та діяльності органів місцевого самоврядування в Україні визначені законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". За змістом статті 2 вказаного Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

За змістом ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. (ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу Ради.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Невідповідність акту вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Згідно ст.19 Конституції України п.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п. 34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень органів самоврядування відносяться вирішення питань відповідно до закону земельного регулювання.

За змістом статей 13, 14 Конституції України, статті 11 ЦК України, статей 123, 124, 127, 128 ЗК України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК України, спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості (власності).

У відповідності до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені обставини, посилаючись на те, що у орендаря відсутня заборгованість з орендної плати, орендар протягом терміну дії договору використовує надану земельною ділянкою у відповідності до визначених умов договору, про що свідчать матеріали справи, вимога позивача про визнання протиправним та скасування пункту 26 рішення Кременчуцької міської ради від 13.12.2018 року "Про поновлення та відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок" щодо відмови ТОВ "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка" у поновленні договору оренди землі площею 2568 кв.м. (кадастровий номер :12:004:0188) для закінчення будівництва жилого будинку №3 з вбудованими адміністративно-торговими приміщеннями (код КВЦПЗ В 02.03.) по вул. Олександра Білаша (стара назва - Дем"яна Бєдного) у м.Кременчуці Полтавської області, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом при цьому враховано те, що як зазначено в п.2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011, за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) господарський суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору.

Водночас суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято.

Тому з метою захисту законних прав та інтересів позивача, визначених законом, суд вважає за необхідне зобов'язати Кременчуцьку міську раду в установленому законом порядку розглянути питання, що стосується поновлення договору оренди землі площею 2568 кв.м. (кадастровий номер :12:004:0188) для закінчення будівництва жилого будинку №3 з вбудованими адміністративно-торговими приміщеннями (код КВЦПЗ В 02.03.) по вул. Олександра Білаша (стара назва - Дем"яна Бєдного) у м.Кременчуці Полтавської області.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача

Керуючись статтями 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати пункт 26 Рішення Кременчуцької міської ради від 13.12.2018 року "Про поновлення та відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок" щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка" (, вул. А.Герасимовича, 2, м.Кременчук, Полтавська область, 39621) у поновленні договору оренди землі площею 2568 кв.м. (кадастровий номер :12:004:0188) для закінчення будівництва жилого будинку №3 з вбудованими адміністративно-торговими приміщеннями (код КВЦПЗ В 02.03.) по вул. Олександра Білаша (стара назва - Дем"яна Бєдного) у м.Кременчуці Полтавської області.

3. Зобов"язати Кременчуцьку міську раду (, пл. Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область,39600) повторно розглянути звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка" щодо поновлення договору оренди землі, площею2568 кв.м. (кадастровий номер :12:004:0188) для закінчення будівництва жилого будинку №3 з вбудованими адміністративно-торговими приміщеннями (код КВЦПЗ В 02.03.) по вул. Олександра Білаша (стара назва - Дем"яна Бєдного) у м.Кременчуці Полтавської області.

4. Стягнути з Кременчуцької міської ради Полтавської області (, пл. Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область,39600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка" (вул. А.Герасимовича, 2, м.Кременчук, Полтавська область, 39621, ) 3842,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 02.08.2019

Суддя Кльопов І.Г.