РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2019Справа № 910/6216/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Комарової Марини Михайлівни ( АДРЕСА_1 )
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «А-Мега Авто» (04208, м.Київ, ПРОСПЕКТ В.ПОРИКА, будинок 17) стягнення заборгованості у розмірі 398 794 грн. 00 коп.
Представники:

від Позивача: Сігало В.Л. (представник на підставі ордеру);

від Відповідача: Акулов Р.О. (представник на підставі ордеру);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фізична особа - підприємець Комарова Марина Михайлівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Мега Авто" про стягнення 398 794 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № СР-29 від 18.02.2016 не виконав взяті на себе зобов`язання щодо поставки оплаченого товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 398 794 грн. 00 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 року, позов задоволено. Стягнуто з Товариства на користь Підприємця 398 794 грн. 00 коп. - суму попередньої оплати, а також 5 981,91 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору, 5 952 грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи і 30 000 грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката.

Постановою Верховного Суду від 06.11.2018 року рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 року у справі № 910/6216/17 скасовано. Справу № 910/6216/17 направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/6216/17.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/6216/17 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 року постановлено справу № 910/6216/17 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі №910/6216/17 призначено на 12.12.2018 року.

10.12.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

11.12.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання 12.12.2018 року з`явився представник відповідача. Представник Позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник Відповідача заявив усне клопотання про постановлення ухвали про долучення до матеріалів справи експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залишено без розгляду клопотання Відповідача про постановлення ухвали про долучення до матеріалів справи експертизи, оскільки експертиза вже наявна в матеріалах справи, а в клопотанні відсутні додатки.

Представник Відповідача заявив усне клопотання про зобов`язання Позивача надати відповіді на питання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання Відповідача, зобов`язано Позивача надати відповіді на питання, надано Позивачу строк до 5 днів з дня отримання відзиву для надання відповіді на відзив та письмових відповідей на питання, поставлені в додатку до відзиву, надано Відповідачу строк до 3 днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень, відкладено підготовче судове засідання на 16.01.2018 року.

15.01.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

15.01.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла письмова відповідь на поставлені запитання Відповідача.

15.01.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

16.01.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про проведення додаткової судової експертизи.

В судове засідання 16.01.2019 року з`явились представники сторін.

Представник Відповідача заявив усне клопотання про доповнення відповідей на питання Позивача з урахуванням вимог ст. 88 ГПК України.

Судом відкладено розгляд клопотань Позивача та Відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 07.02.2019 року.

В судовому засіданні 07 лютого 2019 року представник Позивача підтримав подане клопотання про призначення додаткової судової експертизи у справі. Представник Відповідача не заперечував проти задоволення клопотання Позивача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.02.2019 року з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, частково задоволено клопотання Позивача та призначено у справі судово - технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6), а провадження у справі № 910/6216/17 було зупинено.

28.03.2019 року на адресу Господарського суду міста Києва від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшло Клопотання про надання додаткових матеріалів №6000/19-33 від 15.03.2019 року та дозволу на застосування методу вологого копіювання при проведенні судово - технічної експертизи. У вказаному клопотанні судовий експерт просить надати оригінали документів: видаткову накладну №3п9360 від 26.12.2016 року на суму 128 332 грн. 00 коп.; видаткову накладну №3п9316 від 06.12.2016 року на суму 111 386 грн. 00 коп.; видаткову накладну №3п9374 від 29.12.2016 року на суму 60 565 грн. 00 коп.; видаткову накладну №3п9321 від 08.12.2016 року на суму 95 760 грн. 00 коп.; письмовий дозвіл на застосування методу вологого копіювання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року поновлено провадження у справі №910/6216/17, призначено підготовче засідання на 09.04.2019 року.

08.04.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності уповноваженого представника Позивача.

08.04.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання 09.04.2019 року представники Сторін не з`явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 03.04.2019 року уповноваженій особі Відповідача ухвали суду від 01.04.2019 року, роздруківкою з офіційного веб-сайту Укрпошти. Представник Позивача подав заяву про проведення судового засідання за відсутності уповноваженого представника Позивача, яка Судом розглянута та задоволена.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.04.2019 року задоволено клопотання експерта Київського науково - дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів №6000/19-33 від 15.03.2019 року по справі №910/6216/17, провадження у справі № 910/6216/17 зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

10.04.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

13.06.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №6000/19-33/16571-16577/19-33 за результатами проведення судово - технічної експертизи документів від 10.06.2019 року разом з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 року поновлено провадження у справі №910/6216/17, призначено підготовче засідання на 10.07.2019 року.

В судове засідання 10.07.2019 року з`явились представники сторін.

В судовому засіданні 10.07.2019 року представник Позивач підтримав позов, представник Відповідача проти позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.07.2019 року.

В судове засідання 17.07.2019 року з`явились представники сторін.

В судовому засіданні 17.07.2019 року представник Позивач підтримав позов, представник Відповідача проти позову заперечував.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 17.07.2019 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

18.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "А-Мега Авто" (Продавець) та Фізичною особою-підприємцем Комаровою Мариною Михайлівною (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № СР-29 (Договір № СР-29), відповідно до умов якого Продавець зобов`язаний передати, а Покупець прийняти й оплатити продукцію відповідно до нижче перерахованих положень даного договору. (т. 1 а.с. 23)

Згідно з пунктом 1.2. Договору № СР-29 найменування продукції вказується у видаткових накладних до кожної партії, які підписуються обома сторонами, і є невід`ємною частиною даного договору.

В пункті 3.1. Договору № СР-29 сторони встановили, що факт передачі товару у власність Покупцеві оформляється сторонами шляхом підписання двостороннього акта прийому - передачі товару або видаткової накладної, які підписуються обома сторонами у момент передачі-приймання товару.

Ціна товару вказується в протоколі узгодження цін, який підписується разом із укладенням договору та є невід`ємною частиною договору. Ціна однієї одиниці (шт..) продукції розраховується в національній валюті України гривні й вказується в накладній до кожної партії, які підписуються обома сторонами, і є невід`ємною частиною даного договору. (п. 4.1. Договору № СР-29)

За умовами п. 4.2. Договору № СР-29 Покупець оплачує товар за фактом поставки у день поставки.

Пунктом 5.1. Договору № СР-29 встановлено, що договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем у грудні 2016 року виставлені Позивачу рахунки на оплату продукції за Договором № СР-29 від 18.02.2016 року, а саме: рахунок на оплату № 21879 від 05.12.2016 року на суму 111 386 грн. 00 коп., рахунок на оплату № 22175 від 07.12.2016 року на суму 95 760 грн. 00 коп., рахунок на оплату № 23730 від 22.12.2016 року на суму 128 332 грн. 00 коп. та рахунок на оплату № 24247 від 28.12.2016 року на суму 60 565 грн. 00 коп., всього на суму у розмірі 396 043 грн. 00 коп.. (т. 1 а.с. 24-27)

У свою чергу Позивач здійснив оплату по виставленим рахункам Відповідача платіжними дорученнями: № 351 від 05.12.2016 року на суму 105 386 грн. 00 коп. з призначенням платежу: "оплата за акумуляторы по сч. 21879 від 05.12.2016"; № 352 від 06.12.2016 року на суму 6 000 грн. 00 коп. з призначенням платежу: "оплата за акумуляторы по сч. 21879 від 05.12.2016"; № 358 від 07.12.2016 року на суму 94 000 грн. 00 коп. з призначенням платежу: "оплата за акумуляторы по сч. 22175 від 07.12.2016"; платіжним дорученням № 359 від 07.12.2016 року на суму 1 760 грн. 00 коп. з призначенням платежу: "оплата за акумуляторы по сч. 22175 від 07.12.2016"; платіжним дорученням № 378 від 26.12.2016 року на суму 61 332 грн. 00 коп. з призначенням платежу: "оплата за акумуляторы по сч. 23730 від 22.12.2016"; платіжним дорученням № 379 від 26.12.2016 року на суму 65 000 грн. 00 коп. з призначенням платежу: "оплата за акумуляторы по сч. 23730 від 22.12.2016"; платіжним дорученням № 381 від 27.12.2016 року на суму 2 000 грн. 00 коп. з призначенням платежу: "оплата за акумуляторы по сч. 23730 від 22.12.2016" та платіжним дорученням № 387 від 29.12.2016 року на суму 60 565 грн. 00 коп. з призначенням платежу: "оплата за акумуляторы по сч. 24247 від 28.12.2016", а загалом на суму в розмірі 396 043 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 28-35)

23.01.2017 року Позивач направив Відповідачу лист № 42 від 22.01.2017 року, в якому зазначив, що станом на 22.01.2017 року останнім не здійснено поставку Товару за Договором № СР-29, вартість якого попередньо оплачена, та просив скласти і направити на його адресу Акт звірки розрахунків, що підтверджується експрес-накладною та службовим чеком поштової служби. (т. 1 а.с. 21-22)

У відповідь листом № 34 від 14.02.2017 року Відповідач повідомив про здійснення поставки на підставі видаткових накладних одразу ж після проведення Позивачем оплати. (т. 1 а.с. 72-73). Водночас, вказаний лист повернутий Відповідачеві відділенням поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання. (т. 1 а.с. 74)

01.02.2017 року між Позивачем та Відповідачем підписаний Акт звірки взаємних розрахунків станом за 4 квартал 2016 року, з якого вбачається, що за даними Позивача станом на 01.02.2017 року заборгованість на його користь становить 398 794 грн. 00 коп., тоді як за даними Відповідача його заборгованість на користь Позивача становить 2 751 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 61)

27.02.2017 року Позивач направив відповідачу Лист-вимогу № 2 від 20.02.2017 року, в якому зазначив про відсутність відповіді Відповідача на його звернення, наголошував, що вже не має потреби в отриманні попередньо оплаченого на підставі рахунків - фактур у грудні 2016 року Товару, просив повернути грошові кошти у розмірі 398 794 грн. 00 коп.. На підтвердження направлення листа - вимоги позивачем надані фіскальні чеки та опис вкладення у цінний лист. (т. 1 а.с. 116-119)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач стверджує, що Відповідач в порушення умов Договору № СР-29 не здійснив поставку товару у повному обсязі та не повернув суму попередньої оплати. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Фізичною особою-підприємцем Комаровою Мариною Михайлівною становить 398 794 грн. 00 коп.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що у нього відсутній обов`язок з повернення Позивачу попередньої оплати у розмірі 396 043 грн. 00 коп., зважаючи на виконання зобов`язання з поставки Товару в повному обсязі. Підтвердженням належного виконання зобов`язання є видаткові накладні № 3п9316 від 06.12.2016 року на суму 111 386 грн. 00 коп., № 3п9321 від 08.12.2016 року на суму 95 760 грн. 00 коп., № 3п9360 від 26.12.2016 року на суму 128 332 грн. 00коп. та № 3п9374 від 29.12.2016 року на суму 60 565 грн. 00 коп., які містять підпис та відбиток печатки Позивача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Комарової Марини Михайлівни підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору купівлі-продажу № СР-29 від 18.02.2016 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №СР-29 від 18.02.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю "А-Мега Авто" у грудні 2016 року виставлено Позивачу рахунки на оплату № 21879 від 05.12.2016 року на суму 111 386 грн. 00 коп., № 22175 від 07.12.2016 року на суму 95 760 грн. 00 коп., № 23730 від 22.12.2016 року на суму 128 332 грн. 00 коп. та № 24247 від 28.12.2016 року на суму 60 565 грн. 00 коп., всього на загальну суму у розмірі 396 043 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 24-27)

В свою чергу Фізичною особою-підприємцем Комаровою Мариною Михайлівною були сплачені вказані рахунки у повному обсязі на загальну суму в розмірі 396 043 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями. (т. 1 а.с.28-35)

За умовами п. 4.2. Договору № СР-29 Покупець оплачує товар за фактом поставки у день поставки.

В пункті 3.1. Договору № СР-29 сторони встановили, що факт передачі товару у власність Покупцеві оформляється сторонами шляхом підписання двостороннього акта прийому - передачі товару або видаткової накладної, які підписуються обома сторонами у момент передачі-приймання товару.

В матеріалах справи наявні видаткові накладні, які містять посилання на укладений сторонами Договір № СР-29, підпис та відбиток печатки Позивача, суми у накладних співпадають із сумами, вказаними у рахунках на оплату. (т. 1 а.с. 56-59)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач в порушення умов Договору № СР-29 не здійснив у грудні 2016 року поставку товару та не повернув суму попередньої оплати. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Фізичною особою-підприємцем Комаровою Мариною Михайлівною становить 398 794 грн. 00 коп., враховуючи вартість оплаченого, але не поставленого у попередні періоди товару у розмірі 2 751 грн. 00 коп.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що у нього відсутній обов`язок з повернення Позивачу попередньої оплати, зважаючи на виконання зобов`язання з поставки Товару в повному обсязі. Підтвердженням належного виконання зобов`язання є видаткові накладні № 3п9316 від 06.12.2016 року на суму 111 386 грн. 00 коп., № 3п9321 від 08.12.2016 року на суму 95 760 грн. 00 коп., № 3п9360 від 26.12.2016 року на суму 128 332 грн. 00коп. та № 3п9374 від 29.12.2016 року на суму 60 565 грн. 00 коп., які місять підпис та відбиток печатки позивача. (т. 1 а.с. 56-59).

Позивач, у свою чергу, зазначає, що не підписувала вищезазначені видаткові накладні та не ставила на них свою печатку, внаслідок чого подала клопотання про призначення по справі судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи.

З метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 року призначено у справі №910/6216/17 комплексну судово-почеркознавчу та судово-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6)

На вирішення експерта поставлено такі питання:

- Чи належить Фізичній особі-підприємцю Комаровій Марині Михайлівні підпис, виконаний на першій сторінці у графі: "Отримав(ла)" наступних оригіналів документів: видаткова накладна №3п9360 від 26.12.2016 на суму 128 332 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9316 від 06.12.2016 на суму 111 386 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9374 від 29.12.2016 на суму 60 565 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9321 від 08.12.2016 на суму 95 760 грн. 00 коп.?

- Чи є справжнім відтиск особистої круглої печатки (штампу) з написом по колу: "*Дніпропетровська область місто Нікополь Україна* Фізична особа-підприємець Комарова Марина Михайлівна 314415705" нанесений на першій сторінці наступних оригіналів документів: видаткова накладна №3п9360 від 26.12.2016 на суму 128 332 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9316 від 06.12.2016 на суму 111 386 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9374 від 29.12.2016 на суму 60 565 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9321 від 08.12.2016 на суму 95 760 грн. 00 коп. у графі "Отримав (ла) за довіреністю № від ____?

- Визначити послідовність та черговість нанесення друкованого тексту, нанесення відтиску печатки (штампу) та нанесення особистого підпису позивача на першій сторінці наступних оригіналів документів: видаткова накладна №3п9360 від 26.12.2016 на суму 128 332 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9316 від 06.12.2016 на суму 111 386 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9374 від 29.12.2016 на суму 60 565 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9321 від 08.12.2016 на суму 95 760 грн. 00 коп.?

Висновком експерта Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово - почеркознавчої експертизи № 21513/21514/17-32 від 06.02.2018 року встановлено, що:

- Підписи у графі Отримав(ла)" наступних оригіналів документів: видаткова накладна №3п9360 від 26.12.2016 на суму 128 332 грн 00 коп.; видаткова накладна №3п9316 від 06.12.2016 на суму 111 386 грн 00 коп.; видаткова накладна №3п9374 від 29.12.2016 на суму 60 565 грн 00 коп.; видаткова накладна №3п9321 від 08.12.2016 на суму 95 760 грн. 00 коп.?" - виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів;

- Підписи у графі Отримав(ла)" наступних оригіналів документів: видаткова накладна №3п9360 від 26.12.2016 на суму 128 332 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9316 від 06.12.2016 на суму 111 386 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9374 від 29.12.2016 на суму 60 565 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9321 від 08.12.2016 на суму 95 760 грн. 00 коп.?" - виконані не Комаровою Мариною Михайлівною , а іншою особою.

Постановою Верховного Суду від 06.11.2018 року рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 у справі № 910/6216/17 скасовано. Справу № 910/6216/17 направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

У вказаній постанові суду касаційної інстанції зазначено, що порушені місцевим господарським судом перед судовим експертом (в експертизі, що проводилася Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз) питання, пов`язані із справжністю відтисків печатки Підприємця на відповідних накладних і послідовністю (черговістю) нанесення їх на ці накладні, судовим експертом залишені без відповіді, на що судові інстанції ніяким чином не реагували та оцінки даної обставини не здійснили.

Таким чином, на виконання вказівок Верховного суду, висловлених у постанові від 06.11.2018 року, з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 року призначено у справі № 910/6216/16 судово-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

На вирішення експерта поставлено такі питання:

- Чи є справжнім відтиск особистої круглої печатки (штампу) з написом по колу: "*Дніпропетровська область місто Нікополь Україна* Фізична особа-підприємець Комарова Марина Михайлівна 314415705" нанесений на першій сторінці наступних оригіналів документів: видаткова накладна №3п9360 від 26.12.2016 на суму 128 332 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9316 від 06.12.2016 на суму 111 386 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9374 від 29.12.2016 на суму 60 565 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9321 від 08.12.2016 на суму 95 760 грн. 00 коп. у графі "Отримав (ла) за довіреністю № від ____?

- Визначити послідовність та черговість нанесення друкованого тексту, нанесення відтиску печатки (штампу) та нанесення особистого підпису позивача на першій сторінці наступних оригіналів документів: видаткова накладна №3п9360 від 26.12.2016 року на суму 128 332 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9316 від 06.12.2016 року на суму 111 386 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9374 від 29.12.2016 року на суму 60 565 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3п9321 від 08.12.2016 року на суму 95 760 грн. 00 коп.?

Висновком експерта Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово - технічної експертизи №6000/19-33/16571-16577/19-33 від 10.06.2019 року (т. 4 а.с. 66-80) встановлено, що:

1. У видаткових накладних №3п9360 від 26.12.2016 року на суму 128 332 грн. 00 коп.; №3п9316 від 06.12.2016 року на суму 111 386 грн. 00 коп.; №3п9374 від 29.12.2016 року на суму 60 565 грн. 00 коп.; №3п9321 від 08.12.2016 року на суму 95 760 грн. 00 коп. відсутні відтиски печатки від імені ФОП Комарової М.М. , а у графі «Отримав (ла) за довіреністю № від ____» перелічених документів містяться кольорові зображення відтисків печатки від її імені, які виконані кольоровими чорнилами за допомогою знакосинтезуючого пристрою зі струминною технологією друку.

2. У видаткових накладних №3п9360 від 26.12.2016 року на суму 128 332 грн. 00 коп.; №3п9316 від 06.12.2016 року на суму 111 386 грн. 00 коп.; №3п9374 від 29.12.2016 року на суму 60 565 грн. 00 коп.; №3п9321 від 08.12.2016 року на суму 95 760 грн. 00 коп. відсутні відтиски печатки від імені ФОП Комарової М.М. , а у графі «Отримав (ла) за довіреністю № від ____» спочатку був надрукований текст, потім виконаний підпис, а потім нанесене зображення відтиску печатки від імені Комарової М.М .

За приписами ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України)

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких підстав, Суд приймає до уваги висновки експертів за результатами проведення судово - почеркознавчої експертизи № 21513/21514/17-32 від 06.02.2018 року та за результатами проведення судово - технічної експертизи №6000/19-33/16571-16577/19-33 від 10.06.2019 року, складені Київським науково - дослідним інститутом судових експертиз, які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку (п. 1 ст. 384, п. 1 ст. 385 Кримінального кодексу України), оскільки висновки судової експертизи узгоджені між собою, обґрунтовані, не суперечать іншим матеріалам справи і не викликають сумнівів у їх неправильності. Крім того, Суд зазначає, що проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу", а тому за таких підстав, вказані висновки експерта є належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, Позивач в своїй відповіді на відзив № 1 від 26.12.2018 року зазначає, що 30.05.2016 року зверталась до місцевого відділу Національної поліції України із заявою про зникнення особистої печатки, на підтвердження чого надала Висновок Нікопольського ВП ГУНВП в Дніпропетровській області від 06.06.2016 року. (т. 3 а.с. 229-240)

Враховуючи вищенаведені та оцінені судом докази, Суд приходить до висновку, що надані Відповідачем видаткові накладні не підтверджують факт отримання Позивачем товару, оскільки не містять ані підпису, ані печатки Позивача.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Відповідач, в порушення умов Договору купівлі-продажу № СР-29 від 18.02.2016 року не здійснив поставку Позивачу у грудні 2016 року попередньо оплаченого товару.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 року по справі № 5011-42/13539-2012|3-30гс13.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Оскільки умовами Договору № СР-29 не визначено строку виконання боржником його зобов`язання з повернення перерахованої суми попередньої оплати відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, Суд враховує положення часини 2 статті 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

23.01.2017 року Позивач направив Відповідачу лист № 42 від 22.01.2017 року, в якому зазначив, що станом на 22.01.2017 року останнім не здійснено поставку Товару за Договором № СР-29, вартість якого попередньо оплачена, та просив скласти і направити на його адресу Акт звірки розрахунків, що підтверджується експрес-накладною та службовим чеком поштової служби. (т. 1 а.с. 21-22)

У відповідь листом № 34 від 14.02.2017 року Відповідач повідомив про здійснення поставки на підставі видаткових накладних одразу ж після проведення Позивачем оплати. (т. 1 а.с. 72-73). Водночас, вказаний лист повернутий Відповідачеві відділенням поштового зв`язку із закінченням терміну зберігання. (т. 1 а.с. 74)

01.02.2017 року між Позивачем та Відповідачем підписаний Акт звірки взаємних розрахунків станом за 4 квартал 2016 року, з якого вбачається, що за даними Позивача станом на 01.02.2017 року заборгованість на його користь становить 398 794 грн. 00 коп., тоді як за даними Відповідача його заборгованість на користь Позивача становить 2 751 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 61)

27.02.2017 року Позивач направив відповідачу Лист-вимогу № 2 від 20.02.2017 року, в якому зазначив про відсутність відповіді Відповідача на його звернення, наголошував що вже не має потреби в отриманні попередньо оплаченого на підставі рахунків - фактур у грудні 2016 року Товару, просив повернути грошові кошти у розмірі 398 794 грн. 00 коп. На підтвердження направлення листа - вимоги позивачем надані фіскальні чеки та опис вкладення у цінний лист. (т. 1 а.с. 116-119)

Таким чином, з урахуванням приписів частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України та нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013 № 958, Суд зазначає, що обов`язок Відповідача з повернення перерахованої за Договором № СР-29 суми попередньої оплати настав, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з повернення перерахованих Позивачем у грудні 2016 року коштів у розмірі 396 043 грн. 00 коп..

Крім того, як вбачається з Акту звірки взаємних розрахунків станом за 4 квартал 2016 року за відповідачем рахувалась заборгованість за оплачений, але не поставлений Позивачу у попередні періоди товар на суму у розмірі 2 751 грн. 00 коп., яка також заявлена Позивачем до стягнення у даній справі. Під час розгляду справи вказана сума за платіжним дорученням № 384 від 10.07.2018 року (т. 3 а.с. 41) сплачена Відповідачем, а тому відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України факт наявності заборгованості на суму 2751 грн. 00 коп. не підлягає доказуванню у даній справі. Разом з тим, сплачені відповідачем грошові кошти повернуті Позивачем на підставі платіжного доручення № 304 від 27.04.2018 року (т. 3 а.с. 42).

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 398 794 грн. 00 коп.

Отже, Суд приходить до висновку, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив поставку товару та не повернув переховані грошові кошти у повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 398 794 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг покладаються відповідача.

Також пунктом 2 частини 4 статтею 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача;

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 року та від 07.02.2019 року призначено у справі проведення судової почеркознавчої та технічної експертиз документів, проведення яких доручалось Київському науково - дослідному інституту судових експертиз, оплата витрат по проведенню судових експертиз покладалась на Фізичну особу - підприємця Комарову Марину Михайлівну.

Відповідно до Акту здачі - приймання висновку експертів № 21513/21514/17-32 від 06.02.2018 року вартість проведення експертизи склала 5 952 грн. 00 коп., наперед сплачено 5 952 грн. 00 коп. (т.2 а.с.92) та відповідно до платіжної квитанції №36 від 10.04.2019 року Фізичною особою - підприємцем Комаровою Мариною Михайлівною перераховано на рахунок Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за проведення експертизи 25 120 грн. 00 коп. (т.4 а.с.54), а загалом сплачено Позивачем за проведення експертиз суму в розмірі 31 072 грн. 00 коп.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Комарової Марини Михайлівни в повному обсязі, Суд приходить до висновку про стягнення на користь останньої з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Мега авто» 31 072 грн. 00 коп. витрат за проведення судових експертиз.

Позивачем також заявлено про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Мега авто» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позов позивача не підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2017 року між адвокатом Сігало Валерієм Леонідовичем (Адвокат) та Фізичною особою-підприємцем Комаровою Мариною Михайлівною (Замовник) укладено Договір про надання адвокатської правової допомоги №01/02, відповідно до умов якого Адвокат бере на себе зобов`язання бути повноважним представником Замовника в усіх установах та організаціях, в тому числі судових у господарському провадженні по справам стосовно повернення суми попередньої оплати з Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Мега Авто". (т. 2 а.с. 136)

Відповідно до п. 1.2. Договору № 01/02 від 02.01.2017 року Адвокат, відповідно до узгоджених сторонами доручень:

а) веде правову роботу за матеріалами, які надає Замовник;

б) представляє інтереси Замовника в усіх без виключення державних або правоохоронних установах та організаціях, безпосередньо приймає участь у судах будь-якої юрисдикції, подає від імені замовника усі необхідні заяви, скарги, пояснення, заперечення, клопотання, інші процесуальні документи тощо;

в) знайомиться з матеріалами справи, робить з них витяги, знімає копії з документів, долучених до матеріалів справи.

Для виконання обов`язків Адвокату надано Замовником наступні права:

а) отримувати усю необхідну інформацію,з метою належного виконання умов даного договору;

б) складати клопотання та відводи, запити, надавати письмові та усні пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

За умовами п. 4.1 Договору № 01/02 від 02.01.2017 року за правову допомогу Замовник сплачує адвокату винагороджу (гонорар) у сумі 30 000 грн.

Згідно з п. 2.1. Договору № 01/02 від 02.01.2017 року цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє два роки, а в частині виконання зобов`язання до його повного виконання сторонами.

02.01.2019 року між адвокатом Сігало Валерієм Леонідовичем (адвокат) та Фізичною особою-підприємцем Комаровою Мариною Михайлівною (замовник) укладена Додаткова угода № 1 до Договору про надання адвокатської правової допомоги № 01/02, якою сторонами внесено зміни до п. 2.1. Договору № 01/02 та викладено вказаний пункт в наступній редакції: «Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє два роки 11 місяців, а в частині виконання зобов`язання до його повного виконання сторонами». (т. 3 а.с. 245)

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Позивачем було подано Заяву про відшкодування судових витрат № 10 від 23.04.2018 р., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 23.04.2018 р. на суму 30 000 грн. 00 коп., Акт прийому-передачі адвокатських послуг (робіт) № 1 від 23.04.2018 року на суму 30 000 грн. 00 коп. (т. 2 а.с.135-140)

Судом встановлено, що Сігало Валерій Леонідович є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної Асоціації Адвокатів України.

Згідно з Актом прийому-передачі адвокатських послуг (робіт) № 1 від 23.04.2018 року, заявлена Позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. 00 коп., складається з:

- Вивчення наданих Клієнтом документів по даній справі, зокрема: досудового листування сторін, бухгалтерських матеріалів, правовстановлюючих документів сторін; правового аналізу Договору купівлі-продажу б/н (між сторонами у справі), платіжних доручень, рахунків-фактур; підготовки та складання позовної заяви вихід. № 1 від 29.12.2016р. та доданих до неї документів;

- правового аналізу рішень судів по аналогічним господарським справам;

- підготовки та відправки документів по досудовому врегулюванню спірного питання між сторонами, зокрема, поштових листів Позивача вих.№41 від 19.01.2017 року та вих.№42 від 22.01.2017 року;

- підготовки та відправки Акту звірки взаємних розрахунків за 4 квартал 2016 між сторонами;

- підготовки та відправки позовної заяви вихід. № 1 від 10.04.2017 року (з додатками);

- підготовки та відправки заяви про відсутність аналогічного спору між сторонами вих. № 11 від 21.07.2017року;

- підготовки та відправки довідки про залишкову суму боргу вих. № 12 від 22.07.2017 року;

- підготовки та відправки письмових пояснень вих. № 6 від 24.07.2017 року;

- підготовки та надання до суду клопотання про призначення судової експертизи вих. №7 від 21.08.2017 року;

- підготовки та надання до суду заяви, щодо порядку проведення судової експертизи вих. №9 від 08.02.2017 року;

- підготовки та відправка письмових пояснень вих. № 8 від 01.12.2017 року, стосовно оплати та надання витребуваних експертом доказів;

- безпосереднього ознайомлення адвоката - 2 (двічі ) з матеріалами справи № 910/6216/17 та вибіркового зняття фотокопій;

- підготовки та подання до суду заяви про забезпечення позову вих. № 11 від 29.03.2018 року;

- консультацій та роз`яснень Клієнту щодо його Правової позиції у даній справі №910/6216/17 - постійно протягом розгляду справи № 910/6216/17 у суді;

- вивчення наданих Відповідачем матеріалів відзиву на позовну заяву від 22.05.2017 року;

- підготовки заяви про відшкодування судових витрат вих. №12 від 23.04 2018 року (з додатками);

- участі (особистої) адвоката у всіх призначених судових засіданнях (м. Київ) по даній справі № 910/6216/17, відповідно до протоколів судового засіданнях.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового засідання, складність доказування, тривалість розгляду справи, кількість вчинених процесуальних дій, Суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а тому заява Позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Комарової Марини Михайлівни - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Мега Авто" (04208, м. Київ, проспект В.Порика, будинок 17, ідентифікаційний код 36471822) на користь Фізичної особи-підприємця Комарової Марини Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) суму попередньої оплати у розмірі 398 794 (триста дев`яносто вісім тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 5 981 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 91 (дев`яносто одна) коп., витрати на проведення експертизи у розмірі 31 072 (тридцять одна тисяча сімдесят дві) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 26 липня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин