ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/4913/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Півень А.Л.;

за участю представників:

позивача - Таран О.М.,

відповідача - Власенко І.І. ,

третьої особи 1 - Гончаров О.В .,

третьої особи 2 - не з`явився,

третьої особи 3 - Сердюк М . В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Трофименко Т.Ю.)

від 24.09.2018

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Агрикова О.В., судді Чорна Л.В., Чорногуз М.Г.)

від 06.06.2019

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Укренергополіс»

до Київської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

2. Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві,

3. Департамент фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

про стягнення 122 513 967, 77 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1. У березні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Укренергополіс» (надалі - ПрАТ «СК «Укренергополіс») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Київської міської ради про стягнення 122 513 967, 77 грн.

1.2. Позовна заява обґрунтована такими обставинами:

1.2.1. Київською міською радою 25.01.2007 прийнято рішення №55/716 «Про передачу Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «Укренергополіс» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-готельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського, торговельного призначення, підземним паркінгом та для благоустрою ландшафтної зони на перетині вул. Старонаводницької та бул. Дружби народів у Печерському районі міста Києва", відповідно до якого вирішено, зокрема, затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «Укренергополіс» для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-готельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського, торговельного призначення, підземним паркінгом та для благоустрою ландшафтної зони на перетині вул. Старонаводницької та бул. Дружби народів у Печерському районі міста Києва; передати Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «Укренергополіс», за умови виконання пункту 4 цього рішення, в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку загальною площею 5,36 га для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-готельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського, торговельного призначення, підземним паркінгом та для благоустрою ландшафтної зони на перетині вул. Старонаводницької та бул. Дружби народів у Печерському районі міста Києва, у тому числі: площею 0,77 га - за рахунок земель відведених відповідно до рішення №1355/7 від 15.10.1979 виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів «Про відведення земельної ділянки Київській міській раді добровільного товариства «Автомотолюбитель УРСР» під будівництво відкритої автостоянки»; площею 0,14 га - за рахунок земель, відведених відповідно до рішення №35 від 12.01.1960 виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих «Про відвод земельних ділянок під будівництво павільйонів «Морозиво» і « Молоко » в Печерському районі» площею 1,36 га - за рахунок частини земель, відведених відповідно до рішення №972 від 19.06.1972р. виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих «Про відведення земельної ділянки управлінню культури міськвиконкому під спорудження пам`ятника Ковпаку С.А. на схилах між бульв. Дружби народів і Старонаводницькою вулицею в Печерському районі»; площею 3,09 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

1.2.2. На підставі вказаного рішення між Київською міською радою (орендодавець) та ЗАТ «СК «Укренергополіс» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ) розміром 5,3606 га, що знаходиться на перетині бульвар Дружби народів та вул. Старонаводницької у Печерському районі м. Києва.

1.2.3. 26.04.2007 Київською міською радою прийнято рішення №482/1143 «Про продаж земельної ділянки Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «Укренергополіс» для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-готельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського, торговельного призначення, підземним паркінгом та для благоустрою ландшафтної зони на перетині вул. Старонаводницької та бул. Дружби народів у Печерському районі міста Києва без дотримання процедури, визначеної вищенаведеними нормами земельного законодавства.

1.2.4. На підставі рішення №482/1143 від 26.04.2007 року Київської міської ради 31.05.2007 року між Київською міською радою (продавець) та ЗАТ «СК «Укренергополіс» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ), розташованої на перетині бул. Дружби Народів та вул. Старонаводницької у Печерському районі м. Києва площею 3,7163 га у межах, що перенесені у натуру (на місцевість) і зазначені у технічній документації земельної ділянки. Ціна продажу земельної ділянки склала 55 880 145,00 грн, з яких аванс у сумі 8 485 224,24 грн було сплачено до укладення договору та решту в сумі 47 394 920,76 грн було сплачено впродовж червня - серпня 2007 року, що засвідчується банківськими виписками та платіжними дорученнями, наданими позивачем.

1.2.5. 17.10.2007 року між Київською міською радою та ЗАТ «СК «Укренергополіс» було підписано договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 26.02.2007 в частині ідентифікаційних ознак об`єкту земельних відносин, а саме площу 5,3606 га замінено на 1,6443 га, а кадастровий номер з НОМЕР_1 на НОМЕР_2 .

1.2.6. Між ПрАТ «СК «Укренергополіс» (продавець) та ТОВ «Ліберті Плаза» (покупець) 16.03.2011 року укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ТОВ «Ліберті Плаза» набуло право власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ) площею 3,7163 га, яка розташована на перетині вулиць Старонаводницької та бул. Дружби народів у Печерському районі міста Києва.

1.2.7. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2012 року у справі №5011-62/2496-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2012 року та постановою Вищого господарського суду України 14.08.2012 року, вирішено:

- визнати недійсним та скасувати рішення № 55/716 від 25.01.2007 Київської міської ради «Про передачу Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «Укренергополіс» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-готельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського, торговельного призначення, підземним паркінгом та для благоустрою ландшафтної зони на перетині бул. Дружби народів та вул. Старонаводницької у Печерському районі м. Києва";

- визнати недійсним та скасувати рішення № 482/1143 від 26.04.2007 Київської міської ради «Про продаж земельної ділянки Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «Укренергополіс» для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-готельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського, торговельного призначення, підземним паркінгом та для благоустрою ландшафтної зони на перетині бул. Дружби народів та вул. Старонаводницької у Печерському районі м. Києва»;

- визнати недійсним, укладений між Київською міською радою та ЗАТ «СК «Укренергополіс» договір оренди земельної ділянки площею 5,36 га, що розташована на перетині вул . Старонаводницької та бул. Дружби народів у м. Києві, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 82-6-00400 від 13.03.2007;

- визнати недійсним, укладений 31.05.2007 між Київською міською радою та ЗАТ «СК «Укренергополіс» договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,7163 га, що розташована на перетині вул . Старонаводницької та бул-р. Дружби народів у м. Києві ;

- визнати недійсним договір про внесення змін до договору оренди від 13.03.2007, укладений 17.10.2007 між Київською міською радою та ЗАТ «СК «Укренергополіс»;

- визнати недійсним, укладений 16.03.2011 між ЗАТ «СК «Укренергополіс» та ТОВ «Ліберті Плаза» договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,7163 га, що розташована на перетині вул . Старонаводницької та бул. Дружби народів у м . Києві;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданий ЗАТ «СК «Укренергополіс», відповідно до якого власником земельної ділянки є ТОВ «Ліберті Плаза»;

- визнати відсутнім у ПрАТ «СК «Укренергополіс» права користування земельною ділянкою площею 1,65 га, вартістю 18795619,79 грн, що розташована на перетині бул. Дружби народів та вул. Старонаводницької у Печерському районі м. Києва;

- визнати відсутнім у ТОВ «Ліберті Плаза» права власності на земельну ділянку площею 3,7163 га, вартістю 42480181,11 грн., що розташована на перетині бул. Дружби народів та вул. Старонаводницької у Печерському районі м. Києва.

1.2.8. Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.09.2012 року у справі № 5011-62/2496-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2012 року, прийнятого за результатами розгляду заяви прокурора про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2012 року у справі №5011-62/2496-2012 за нововиявленими обставинами, скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2012 року у справі №5011-62/2496-2012 в частині визнання недійсним та скасування пункту 1 рішення Київської міської ради №55/716 від 25.01.2007 року «Про передачу Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «Укренергополіс» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-готельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського, торговельного призначення, підземним паркінгом та для благоустрою ландшафтної зони на перетині бул. Дружби Народів та вул. Старонаводницької у Печерському районі м. Києва"; відмовлено прокурору у позові в частині позовної вимоги про визнання недійсним та скасування пункту 1 рішення Київської міської ради №55/716 від 25.01.2007 року «Про передачу Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «Укренергополіс» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-готельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського, торговельного призначення, підземним паркінгом та для благоустрою ландшафтної зони на перетині бул. Дружби Народів та вул. Старонаводницької у Печерському районі м. Києва"; в іншій частині рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2012 року у справі №5011-62/2496-2012 залишено без змін.

1.2.9. Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.06.2012 у справі №5011-14/5760-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 20.11.2012, вирішено:

- витребувати у ПрАТ «СК «Укренергополіс» на користь Київської міської ради земельну ділянку площею 1,6443 га, кадастровий номер НОМЕР_2, вартістю 18795619,79 грн, що розташована на перетині бульвару Дружби народів та вулиці Старонаводницькій у Печерському районі м. Києва;

- витребувати у ТОВ «Ліберті Плаза» на користь Київської міської ради земельну ділянку площею 3,7163 га, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 42480181,11 грн., що розташована на перетині бульвару Дружби народів та вулиці Старонаводницькій у Печерському районі м. Києва.

1.2.10. Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.09.2015 року у справі №910/15794/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 23.03.2017 року, відмовлено у задоволенні позову ПрАТ "СК "Укренергополіс" до Київської міської ради про стягнення 97 278 117,10 грн, з яких: 91 359 900,00 грн - збитки та 5 918 216,20 грн - проценти, нараховані за безпідставне збереження грошових коштів. Відмовляючи в задоволенні позову суди вказали, що прийняті у цій справі судові рішення не перешкоджають позивачу звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, подавши позов з інших правових підстав і в межах іншого судового провадження.

1.2.11. З огляду на те, що земельну ділянку було повернуто відповідачу, позивач керуючись вимогами статей 216, 1212 Цивільного кодексу України звернувся з позовом, згідно якого просив стягнути з відповідача вартості земельної ділянки в сумі 55 880 145,00 грн, сплаченої Київській міській раді за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 31.05.2007 року, який визнаний в судовому порядку недійсним та стягнення 66 633 822,77 грн.

1.2.12. Під час нового розгляду ПрАТ «СК «Укренергополіс» подало заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідача 55 880 145,00 грн - основної суми боргу, 77 677 730,77 грн - інфляційних втрат, 10 122 726,54 грн - 3% річних за період прострочення оплати відповідачем грошових коштів позивачу. Судом першої інстанції було відмовлено в прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог в частині інфляційних втрат в сумі 77 677 730,77 грн.

1.3. Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві та Департамент фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) під час нового розгляду подали заперечення щодо позовних вимог, відповідно до яких стверджували, що заявник пропустив трирічний строк позовної давності, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Справа розглядається повторно.

2.2. У постанові Верховного Суду від 10.05.2019 суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, вказав, що суди не з`ясували усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, часу коли позивач довідався або міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, причини пропущення визначеного строку, за умови встановлення відповідних обставин, та як наслідок, наявності правових підстав для застосування позовної давності. Застосовуючи статтю 261 Цивільного кодексу України, суди попередніх інстанцій наведеного не врахували, а тому їх висновок про дотримання позивачем позовної давності є передчасним.

2.3. Також Верховний Суд вказав, що висновок суду апеляційної інстанції про необхідність застосовувати до спірних відносин положення частини першої статті 1048 ЦК за аналогією закону, аби визначити розмір процентів, є помилковим, бо, по-перше, у цій справі йдеться про неправомірну поведінку боржника (в той час як частина 1 статті 1048 ЦК застосовується у випадку правомірної поведінки), а по-друге, у законодавстві немає прогалини у цій частині.

2.4. За результатами нового розгляду справи, Господарським судом міста Києва прийнято рішення від 24.09.2018, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Київської міської ради на користь ПрАТ «СК «Укренергополіс» борг у розмірі 55 880 145, 00 грн, 3% річних у розмірі 7 178 684, 93 грн та судовий збір у розмірі 229 294, 86 грн, в іншій частині позову - відмовлено.

2.5. Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з недійсністю договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 31.05.2007 року, відповідно до якого позивач перерахував грошові кошти у розмірі 55 880 145, 00 грн до місцевого бюджету. Правових підстав для утримання та користування цими коштами у Київської міської ради не має, а тому позовні вимоги щодо стягнення основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

2.6. Щодо переривання строку позовної давності місцевий господарський суд зазначив, що день набрання чинності судовим рішенням у справі № 5011-62/2496-2012 слугує початком перебігу позовної давності для заявлення вимог про сплату коштів у даному спорі. Зазначене судове рішення набрало законної сили 20.06.2012, а тому строк позовної давності мав закінчитись 21.06.2015. Проте, 19.06.2015 ПрАТ «СК «Укренергополіс» звернулося з позовом про стягнення з Київської міської ради збитків в сумі 91 359 900,00 грн, до суми яких була включена вартість продажу земельної ділянки (55 880 145,00 грн), що є предметом спору у цій справі.

2.7. Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 7 178 684,93 грн, суд першої інстанції зазначив, що 3% річних, які нараховані з 21.06.2012 року по 23.03.2014 року задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

2.8. Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, погодився з висновками Господарського суду міста Києва, зазначивши, що судом першої інстанції, з урахуванням вказівок Верховного Суду, було надано скаржникам вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу та виклад позиції інших учасників справи

3.1. У касаційній скарзі Київська міська рада просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

3.2. Касаційну скаргу мотивовано прийняттям оскаржуваних судових рішень з порушенням норм матеріального права, зокрема, статей 256, 261, 267, 625 Цивільного кодексу України.

3.3. Також скаржник зазначає про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач пропустив строк позовної давності на звернення з позовом, а вимоги про стягнення 3% річних є похідними від основного зобов`язання.

3.4. Крім того, Київська міська рада стверджує, що судами надано неправильну юридичну оцінку дійсним обставинам справи та помилково застосовано до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права.

3.5. Заявник стверджує, що висновки судів попередніх інстанцій про переривання строку позовної давності, у зв`язку із поданням до господарського суду позову у справі № 910/15794/15 є помилковим, оскільки невірно обраний позивачем спосіб захисту у справі № 910/15794/15 може свідчити лише про некомпетентність позивача і жодним чином не може бути підставою для переривання такого строку.

3.6. У відзиві на касаційну скаргу Департамент фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) погоджується з вимогами касаційної скарги та просить суд скасувати прийняті у справі судові рішення, відмовивши в задоволенні позову.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

4.1. Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною 2 статті 208 Господарського кодексу України, передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі визнання недійсним правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

4.2. Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

4.3. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України, до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином застосовуються положення глави 83 Цивільного кодексу України.

4.4. Статтею 1213 Цивільного кодексу України визначено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

4.5. Суд касаційної інстанції, вивчивши обставини справи та проаналізувавши норми, що регулюють спірні правовідносини погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що вартість сплачених за недійсним договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 31.05.2007 року коштів в сумі 55 880 145,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

4.6. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.7. Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо здійсненого перерахунку 3% річних та задоволення позову в цій частині в сумі 7 178 684,93 грн за період з 24.03.2014 по 03.07.2018, оскільки з цим позовом заявник звернувся 24.03.2017, а тому нарахування відсотків річних правомірно обмежено вказаним періодом.

4.8. Посилання скаржника на відсутність підстав для стягнення основного боргу в сумі 55 880 145,00 грн, у зв`язку з пропуском строку позовної давності на звернення з позовом, а також твердження про помилковість висновків судів попередніх інстанцій про переривання строку позовної давності, суд касаційної інстанції вважає безпідставними та необґрунтованими виходячи з того, що пред`явленням 19.06.2015 позову у справі № 910/15794/15 перервався перебіг строку позовної давності до вимог про стягнення коштів у цій справі за недійсним правочином.

4.9. Аргументи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судами попередніх інстанції, та переоцінки оцінених ними доказів у справі і спростовуються наведеним в оскаржуваних судових рішеннях.

4.10. Водночас, касаційна інстанція згідно з частиною другою статті 300 Господарського процесуального кодексу України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.2. Верховний Суд вважає висновки Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника у касаційній скарзі висновків суду попередніх інстанцій не спростовують.

5.3. З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін як таких, що ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6. Розподіл судових витрат

6.1. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі № 910/4913/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

Л. Стратієнко