СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2019 р. Справа № 922/1379/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя Склярук О.І.

при секретарі Пархоменко О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Сінько Ю.Ю., довіреність №08-21/20/2-19 від 02.01.2019 року;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків (вх. № 1185 Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року у справі №922/1379/18, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Аюпова Р.М.), повний текст якого складено 13.03.2019 року.

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Род-ник Інвест", м. Київ

про стягнення коштів в розмірі 276 526,32 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року у справі №922/1379/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Харківська міська рада з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року у справі №922/1379/18 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про наступне.

Позивач в особі уповноважених виконавчих органів відповідно до ст.189 ЗК України визначив площу земельної ділянки за результатами вжиття заходів самоврядного контролю щодо законності використання земельної ділянки по вул. Академіка Павлова, 18-А у м. Харкові.

Між Харківською міською радою то ТОВ «Геодезично-вишукувальний центр» було укладено договір №553-17 послуги в галузі інженерії (геодезична зйомка на об'єктах), за яким уповноважені особи ТОВ «Геодезично-вишукувальний центр» здійснили обстеження земельної ділянки по вул. Академіка Павлова, 18-А у м. Харкові, площу якої визначено супутниковим методом з прив'язкою до сертифікованої мережі; при цьому враховувалось фактичне використання земельної ділянки, її площа визначалася щодо меж користування (зовнішні межі будівлі, бордюру); площа земельної ділянки склала 0,1430 га.; при складанні технічної документації площа визначалася під індивідуально-визначену мету щодо умовних меж, а при здійсненні заходів самоврядного контролю щодо меж фактичного використання земельної ділянки.

Факт реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі (присвоєння їй кадастрового номеру) має значення лише для вчинення щодо такої земельної ділянки подальших юридично значимих дій, коли спірні правовідносини підпадають під дію кондикційних, тобто позадоговірних, безделіктних, для застосування яких позивач здійснив заходи самоврядного контролю; спірні цивільні правовідносини є не договірними, а кондикційними, для застосування яких брати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку виходячи із положень законодавства не є необхідним.

Розрахунок безпідставно збережених коштів здійснюється уповноваженими особами на підставі Наказу Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради №12 від 26.02.2018 року, яким у Додатку №2 затверджена типова форма розрахунку плати за землю у зв'язку з безпідставним збереженням коштів, які повинні були надійти до бюджету міста як орендна плата; Департамент територіального контролю Харківської міської ради має право складати розрахунки, а особи, які їх підписали мають на це відповідні повноваження; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки розробляється при наданні земельних ділянок комунальної власності у користування або при передачі земельних ділянок у власність; розрахунок безпідставно збережених коштів, зроблений позивачем, стосується обґрунтування способу захисту порушеного права у межах ст. ст. 1212-1214 ЦК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2019 року, суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.04.2019 року апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року у справі залишено без руху; Харківську міську раду було зобов'язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз'яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

26.04.2019 року на адресу суду від апелянта на виконання ухвали від 12.04.2019 року надійшло клопотання (вх.№4325) про поновлення строку на подання апеляційної скарги, яке долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 року клопотання Харківської міської ради про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено та поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року у справі; відповідачу встановлено строк до 29.05.2019 року на протязі якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу; призначено справу до розгляду на 05.06.2019 року, до розгляду апеляційної скарги дію рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року у справі зупинено.

20.05.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив (вх.№4918), в якому останній просить залишити рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року у справі без змін, який долучено до матеріалів справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019 року, у зв'язку з відпусткою судді Склярук О.І., суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 року оголошено перерву у розгляді справи до 01.07.2019 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019 року, у зв'язку з відпусткою судді Слободіна М.М., суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Склярук О.І.

У судовому засіданні 01.07.2019 року представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року у справі та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 року оголошено перерву у розгляді справи до 22.07.2019 року.

17.07.2019 року на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення у справі (вх.№1325), в яких останній просить рашення господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 22.07.2019 року представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року у справі та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання 22.07.2019 року представник відповідача не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить лист розписка про дату та час наступного судового засідання від 01.07.2019 року (а.с.52, том 2) та штамп на зворотньому боці ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні про відправлення її копій сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

На підтвердження направлення копії ухвали суду від 01.07.2019 року відповідачу у справі додано фіскальний чек УДППЗ "Укрпошта" від 02.07.2019 року: №033, з якого вбачається, що відповідач отримав копію ухвали 09.07.2019 року (а.с.60, том 2).

Крім того, вказану ухвалу суду від 01.07.2019 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостями з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.04.2018 року № 121165418, нежитлова будівля літ. "А-2" загальною площею 53,2 кв.м. по вул. Академіка Павлова, 18-А, у м. Харкові з 26.01.2017 року зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю "Род-ник Інвест", на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2017 року № 309.

Згідно вказаної інформаційної довідки, листа Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 17.05.2017 року № 19-20-0.23,08-300/116-17 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 26.05.2017 року № 3360/0/225-17 речові права відповідача на земельну ділянку по вул. Академіка Павлова, 18-А у м. Харкові не зареєстровані.

ТОВ "Род-ник Інвест" з 26.01.2017 року та по даний час використовує земельну ділянку площею 0,1430 га по вул. Академіка Павлова, 18-А у м. Харкові без виникнення права власності, користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного Кодексу України.

Позивач посилається на те, що відповідач у період з 01.02.2017 року по 31.03.2018 року не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 19.04.2018 року здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ТОВ "Род-ник Інвест" використовує земельну ділянку площею 0,1430 га по вул. Академіка Павлова, 18-А у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-2" загальною площею 53,2 кв.м., право власності на яке зареєстровано за ТОВ "Род-ник Інвест".

За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки, визначення її меж, площі та конфігурації; межі земельної ділянки визначені відповідно меж паркану.

Розмір орендної плати нарахованої за володіння і користування цією земельною ділянкою в період з 01.02.2017 року по 31.03.2018 року і збереженої (заощадженої) у себе відповідачем становить 276526,32 грн..

Правові підстави для одержання відповідачем земельної ділянки по вул. Академіка Павлова, 18-А у м. Харкові безоплатно у власність або у користування відсутні; підстави для звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати орендної плати і збереження (заощадження) її відповідачем також відсутні.

Позивач посилається на порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно збережені кошти, які повинні були надійти до бюджету міста як орендна плата.

Вказане вище й стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області.

04.03.2019 року господарським судом Харківської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов'язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Місцевий господарський суд відмовляючи в задоволенні позову виходив зокрема з того, що згідно чинному законодавству України, зобов'язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні; позадоговірні зобов'язання можуть бути деліктними або без деліктними; відсутність неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, означає відсутність господарського правопорушення (протиправних дій), і, як наслідок, виключає деліктні зобов'язання.

Колегія суддів з такими висновками місцевого господарського суду не погоджується та зазначає наступне.

Частиною 2 ст.12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Згідно частини 1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до власних повноважень міської ради у даній сфері належать, зокрема, справляння плати за землю, а серед делегованих - здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

У частині 1 ст.73 ЗК України зазначено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до положень ст. 80 ЗК України суб'єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Предметом позову в даній справі є стягнення з власника об'єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів, які повинні були надійти до бюджету міста як орендна плата за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об'єкти розміщені.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 ЗК України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Згідно положень статті 120 ЗК України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до глави 15 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України).

Разом з тим, згідно статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України, не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі літ. "А-2" загальною площею 53,2 кв.м. по вул. Академіка Павлова, 18-А, у м. Харкові, розміщеного на відповідній земельній ділянці, на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2017 року № 309.

Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та відомостей з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно №121165418, станом на 19.04.2018 року нежитлова будівля літ. "А-2" загальною площею 53,2 кв.м. по вул. Академіка Павлова, 18-А, у м. Харкові з 26.01.2017 року зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю "Род-ник Інвест", на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2017 року №309; земельна ділянка реєстраційний номер 01, на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2017 року № 309, площа (га) 0.1618, дата державної реєстрації 12.10.2005 року; цільове призначення : землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, для обслуговування стаціонарної автомобільної газозаправної станції (а.с.14 т.1).

За змістом листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 17.05.2017 року №19-20-0.23.,08-300/116-17 та листа Харківської міської ради від 26.05.2017 року №3360/0/225-17, станом на 29.12.2012 року на земельну ділянку по вул. Академіка Павлова, 18-А обліковувався договір оренди землі №75181/05 від 01.08.2005 року, укладений між Харківською міською радою та СПД-ФО Роденко В.А. строком до 01.01.2030 року площею 0.1618 га для обслуговування стаціонарної АГС та, що на теперішній час дію цього договору припинено; угода про розірвання договору оренди землі від 19.05.2015 року; номер запису про інше речове право: 9238285 від 27.03.2015 року інше речове право припинено 03.06.2015 року; Харківською міською радою рішень щодо надання у користування та продажу зазначеної земельної ділянки не приймалось (а.с.17,18, том 1).

При цьому, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою ні СПД-ФО Роденко В.А. (попереднім землекористувачем) ні Товариством з обмеженою відповідальністю "Род-ник Інвест", зокрема, укладення відповідних договорів оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права.

Отже, при укладенні договору купівлі-продажу нерухомості право користування земельною ділянкою, якого не існувало у продавця на момент укладення договорів купівлі-продажу, до набувача не перейшло, а тому, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Згідно ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; частинами 3 та 4 цієї статті встановлено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 2 ст.79-1 ЗК України визначено, що формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї(ч.9 ст.79-1 ЗК України).

Отже, земельна ділянка формується як об'єкт цивільних прав з метою вчинення щодо неї подальших юридично-значущих дій та проведення державної реєстрації прав на неї.

А при наданні земельних ділянок комунальної власності у користування необхідно дотримуватися положень, встановлених ст.123 ЗК України, яка регулює процедуру відведення земельних ділянок у користування.

Так, за матеріалами справи, нежитлова будівля літ. "А-2" загальною площею 53,2 кв.м. по вул. Академіка Павлова, 18-А, у м. Харкові з 26.01.2017 року зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю "Род-ник Інвест" на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2017 року № 309; речові права відповідача на земельну ділянку по вул. Академіка Павлова, 18-А у м. Харкові не зареєстровані.

А тому, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням положень ст.ст. 12, 80, 83 ЗК України земельна ділянка реєстраційний номер 01, кадастровий номер :03:001:0002, площа (га) 0.1618, під нежитловою будівлею літ. "А-2" загальною площею 53,2 кв.м. по вул. Академіка Павлова, 18-А, у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

За змістом ст.189 ЗК України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Додатком 13 до Рішення №7/15 від 20.11.2015 року сесії Харківської міської ради затверджене Положення(Далі-Положення) про Департамент територіального контролю Харківської міської ради (далі-Департамент), відповідно до п.п.2.2 якого основним завданням Департаменту, зокрема є здійнення самоврядного контролю за використанням земельного законодавства України.

Пунктом 3.1.1. Положення визначено, що Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює самоврядний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності територіальної громади міста Харкова, а також за додерженням юридичними та фізичними особами земельного законодавства.

У пункті 3.1.5.Положення зазначено, що Департамент здійснює контроль за додерженням вимог законодавства України при використанні земель комунальної власності фізичними та юридичними особами, виявляє та фіксує факти неодержання доходів за період тимчасового невикористання земельної ділянки, використання земельної ділянки без документа, що посвідчує право на земельну ділянку, неодержання доходів унаслідок порушення умов договору оренди землі, невідповідність розміру орендної плати за договором оренди землі вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п.3.1.19 Положення Департамент розраховує розмір збитків, заподіяних територіальній громаді міста Харкова порушенням вимог земельного законодавства, у випадках, визначених Земельним Кодексом України; розмір коштів, які підлягають відшкодуванню Харківській міській раді в результаті набуття, зберігання майна (земельних ділянок) територіальної громади м. Харкова без достатніх правових підстав (у розмірі орендної плати за землю); плату за землю як податок (у формі орендної плати або земельного податку); отримує розрахунковим методом із застосуванням програмних комплексів з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки.

Згідно п.п.3.2.1-3.2.5. Положення Департамент має право:обстежувати будь-які земельні ділянки в межах Харкова з метою здійснення контролю за дотриманням порядку їх використання та охорони, а також при підготовці рішень про передачу у власність та користування, при оформленні угод щодо оренди землі, актів прийому-передачі земельних ділянок; складати акти обстеження земельних ділянок та дотримання умов їх використання, виносити приписи про усунення порушень у сфері благоустрою; отримувати у встановленому законом порядку від фізичних та юридичних осіб інформацію, документи та відомості, необхідні для виконання покладених на Департамент завдань; здійснювати фото та відеозйомку, застосувати інші технічні засоби фіксування фактів порушення земельного законодавства та інтересів територіальної громади м. Харкова;самостійно, виходячи із покладених на Департамент функцій та завдань, актуальності, результатів проведеного аналізу стану та моніторингу забудови, визначати напрямки своєї діяльності, черговість вжиття необхідних заходів, здійснювати поточне та перспективне планування діяльності Департаменту.

20.02.2017 року директором Департаменту територіального контролю Харківської міської ради затверджена посадова інструкція головного спеціаліста відділу самоврядного контролю за використання земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, відповідно до розділу 3 якої головний спеціаліст відділу має право: 3.2.- обстежувати будь-які земельні ділянки в межах м. Харкова з метою здійснення контролю за дотриманням порядку їх використання та охорони;3.6-здійснювати фото та відеозйомку, застосовувати інші технічні засоби фіксування фактів порушення земельного законодавства та інтересів територіальної громади міста.

Пунктом 3.2.13 Положення визначено, що Департамент має право залучати за погодженням із керівником виконавчого органу міської ради відповідних спеціалістів для виконання покладених на Департамент функцій та завдань; залучати за згодою фахівців для участі у заходах, пов'язаних зі здійсненням самоврядного контролю за використанням та охороною земель, державного архітектурно-будівельного контролю.

Позивач зазначає на те, що між Харківською міською радою та ТОВ «Геодезично-вишукувальний центр» укладено договір №553-17 послуги в галузі інженерії для надання послуг в галузі інженерії (геодезична зйомка на об'єктах) ( текст якого розміщено на веб-сайті https://prozorro.gov.ua/), за умовами якого уповноважені особи ТОВ «Геодезично-вишукувальний центр» інженер-геодезист та інженер-землевпорядник здійснили обстеження земельних ділянок комунальної власності, зокрема, земельної ділянки по вул. Академіка Павлова, 18-А у м.Харкові та її площу визначено супутниковим методом з прив'язкою до сертифікованої мережі; враховувалось фактичне використання земельної ділянки, її площа визначалася щодо меж користування (зовнішні межі будівлі, бордюру) та площа земельної ділянки склала 0,1430 га.

При складанні технічної документації площа визначалась під індивідуальну-визначену мету щодо умовних меж, а при здійсненні заходів самоврядного контролю щодо меж фактичного використання земельної ділянки, оскільки характер визначення площі земельної ділянки при складанні технічної документації та при вжитті заходів самоврядного контролю різний.

А отже, факт реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі (присвоєння їй кадастрового номеру) має значення лише для вчинення щодо такої земельної ділянки подальших юридично-значимих дій, коли спірні правовідносини підпадають під дію кондикційних, тобто позадоговірних, безделіктних, для застосування яких позивач в особі уповноважених виконавчих органів здійснив заходи самоврядного контролю.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Отже, законодавчо визначено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки встановлюється у Витязі, який оформлюється лише при здійсненні щодо земельної ділянки юридично-значимих дій.

Спірні цивільні правовідносини є недоговірними, а кондикційними, для застосування яких витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку не є необхідним.

Згідно п.3.1.10 Положення Департамент розраховує розмір збитків, заподіяних територіальній громаді м. Харкова порушенням вимог земельного законодавства, у випадках, визначених ЗК України; розмір коштів, які підлягають відшкодуванню Харківській міській раді в результаті набуття, зберігання майна (земельних ділянок) територіальної громади м. Харкова без достатніх правових підстав (у розмірі орендної плати за землю); плату за землю як податок (у формі орендної плати або земельного податку); отримує розрахунковим методом із застосуванням програмних комлексів з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова дані про нормативну-грошову оцінку окремої земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в особі уповноважених виконавчих органів, за результатами вжиття заходів самоврядного контролю відповідно до ст.189 ЗК України, визначив площу земельної ділянки по вул. Академіка Павлова, 18-А у м. Харкові, яку використовує відповідач, виходячи з того, земельна ділянка не була сформована та її межи були ним визначені за фактичним землекористуванням та на підставі геодезичної зйомки при проведенні акту обстеження, з урахування чого позивачем і був розрахований розмір безпідставно збережених відповідачем коштів.

Так, на підтвердження позовних вимог, матеріали справи містять акт обстеження земельної ділянки, складений Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 19.04.2018 року, у якому зазначено на те, що ТОВ "Род-ник Інвест" використовує земельну ділянку площею 0,1430 га по вул. Академіка Павлова, 18-А у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. А-2 загальною площею 53,2 кв.м., на яку за ним, на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2017 року № 309, зареєстровано право власності.

Актом від 19.04.2018 року Департаменту територіального контролю Харківської міської ради визначені межі, площа та конфігурація земельної ділянки по вул. Академіка Павлова, 18-А у м. Харкові , яку використовує ТОВ "Род-ник Інвест" для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. А-2 загальною площею 53,2 кв.м., право власності на яку за ним зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2017 року № 309.

Як вказує позивач, межі земельної ділянки визначені відповідно до фактичного користування (межі будівлі, бордюру).

Відповідно до вказаного акту позивачем розраховано упущену вигоду у формі неотриманої орендної плати - в сумі 276526,32 грн..

Координати точок знімальної основи визначались супутниковим методом з прив'язкою до сертифікованої мережі в системі CK - 63 ХАРКІВ (КНВА) із застосуванням RTK приймача GNSS S660P № S6626C123188554. Вся апаратура супутникових радіонавігаційних систем, що використовувалась для виконання топографо-геодезичних робіт зареєстрована та обліковується у Держгеокадастрі України (Реєстр апаратури супутникових радіонавігаційних систем геодезичного коду 9015. Реєстраційний номер 1315 (S660P №S6626C 123188554).

Визначені за результатами геодезичної зйомки координати земельної ділянки оброблені та сформовані в електронному файлі у форматі для подальшого отримання розрахунковим методом із застосуванням програмних комплексів з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова даних про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов'язаннях. Натомість для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Згідно статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Род-ник Інвест" як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 ПК України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем в ході її розгляду, ТОВ "Род-ник Інвест" у період з 01.02.2017 року по 31.03.2018 року не сплачувало за користування земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0002 плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Отже, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

А тому, відповідні кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст.1212 - 1214 ЦК України.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Також, відповідно до наданих позивачем розрахунків сума безпідставно збережених ТОВ "Род-ник Інвест" коштів у розмірі орендної плати за період з 01.02.2017 року по 31.12.2017 року складає 217 270,68 грн. та з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року - 59 255,64 грн., а всього за період з 01.02.2017 року по 31.03.2018 року - 276 526,32 грн. (а.с. 19,20 том1).

Перевіривши за допомогою калькулятору «ЛІГА.ЗАКОН» розрахунки безпідставно збережених ТОВ "Род-ник Інвест" коштів, колегія суддів зазначає, що вказані розрахунки є арифметично вірними, оскільки розмір доходу відповідача у період з 01.02.2017 року по 31.03.2018 року було визначено позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності (площею 0,1430 га) у формі орендної плати, що нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідачем не надано суду першої та апеляційної інстанції будь-яких мотивованих заперечень та контррозрахунків стосовно нарахованої позивачем суми доходу.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки розробляється при наданні земельних ділянок комунальної власності у користування, або при передачі земельних ділянок у власність.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, постановах Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі № 922/2976/17, від 20.02.2019 року у справі №912/894/18, від 21.05.2019 року у справі №912/895/18, від 11.02.2019 року у справі №922/391/18, від 13.02.2019 року у справі №922/392/18.

Також, матеріали справи містять наступні документи, надані відповідачем в обґрунтування заперечень на позов щодо викупу ним земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова: земель промисловості, транспорту та зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення саме площею 0,1170 га за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 18-А, Московський район, кадастровий номер :03:001:0007, для експлуатації та обслуговування стаціонарної автомобільної газозаправної станції, а не площею 0,1430 га, як зазначено у позові.

Так, згідно додатку до рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок юридичним та фізичним особам» від 21.06.2017 року №686/17 визначено перелік юридичних та фізичних осіб, яким надається дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок та ТОВ «Родник інвест» надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 0,1170 га за адресою: м.Харків, вул. Академіка Павлова, 18-А, Московський район, кадастровий номер :03:001:0007, для експлуатації та обслуговування стаціонарної автомобільної газоправної станції (а.с.41, том 1).

Відповідно до договору про внесення авансового внеску №44/17 від 28.09.2017 року, укладеного між Харківською міською радою та ТОВ «Родник інвест» покупець на підставі рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 року №686/17 вносить, а продавець приймає авансовий внесок на рахунок оплати ціни земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0007, розмір авансового внеску становить 48 515,22 грн.( а.с. 42-43, том 1).

Також, за змістом листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Харківської області за № 192/0/225-18, відповідно до Регламенту Харківської міської ради, затвердженого рішенням 2 сесії 7 скликання Харківської міської ради від 23.12.2015 року № 20/15 буде підготовлено проект рішення про продаж ТОВ РОД-НИК ІНВЕСТ земельної ділянки комунальної власності площею 0,1170 га по вул. Академіка Павлова, 18А у Московському районі, кадастровий номер :03:001:0007 для експлуатації та обслуговування стаціонарної автомобільної газозаправної станції (а.с.47, том 1).

Втім, вказані докази ніяким чином не спростовують той факт,що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостями з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно № 121165418, станом на 19.04.2018 року, відповідно до яких площа земельної ділянки реєстраційний номер 01, кадастровий номер :03:001:0002, на якій розміщена нежитлова будівля літ. "А-2" загальною площею 53,2 кв.м. по вул. Академіка Павлова, 18-А, у м. Харкові та яка з 26.01.2017 року зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю "Род-ник Інвест", щодо якої виник даний спір, становить 0.1618 га.

Зазначаючи площу земельної ділянки 0,1170 га по вул. Академіка Павлова, 18А у Московському районі, відповідач посилається на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0007, яка не є предметом даного спору.

Спір за матеріалами даної справи виник щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0002, площа якої за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно значиться 0.1618 га та на даний час визначена супутниковим методом, що підтверджується Актом від 19.04.2018 року Департаменту територіального контролю Харківської міської і фактично становить 0,1430 га.

Щодо укладення між директором ТВО" Род-ник Інвест" та Харківським міським головою договору купівлі-продажу земельної ділянки, колегія суддів зазначає, що за наявними у матеріалах справи доказами, вказаний факт мав місце 04.03.2019 року, тобто поза межами періоду (з 01.02.2017 року по 31.03.2018 року), за який позивач просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти орендної плати та стосується іншої земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0007, яка не є предметом спору у даній справі, а тому підтвердити чи спростувати які небуть обставини, що стосуються даної справи такий факт не може.

Також, на обгрунтованість позову не впливає той факт, що відповідачем сплачується земельний податок на підтвердження чого в матеріалах справи наявні платіжні доручення, за якими ТОВ «Родник інвест» сплачено Управлінню Держгеокадастру у м. Харкові : №595 від 01.03.2018 року 6285,63 грн. земельного податку за січень 2018 року, №650 від 29.03.2018 року- 6 285,63 грн за лютий 2018 року, №731 від 26.04.2018 року - 6 285,63 грн за березень 2018 року, №796 від 22.05.2018 року - 6 285,63 за квітень 2018 року, №859 від 21.06.2018 року - 10 611,86 грн за травень 2018 року, №927 від 25.07.2018 року - 10 611,86 грн. за червень 2018 року, №984 від 27.08.2018 року - 10 611,86 грн за липень 2018 року, №1055 від 28.09.2018 року - 10 611,86 грн за серпень 2018 року, №1122 від 26.10.2018 року - 10 611,86 грн за вересень 2018 року, №1185 від 22.11.2018 року- 10 611,86 грн за жовтень 2018 року, №1234 від 26.12.2018 року-10 611,86 грн за листопад 2018 року, №1286 від 25.01.2019 року- 10 611,86 грн за грудень 2018 року (а.с.177-188, том 1).

Позовними вимогами не зачипаються такі зобов'язання відповідача та не оспорюється дотримання ним вимог податкового законодавства періоду з 01.02.2017 року по 31.03.2018 року, за який позивач просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти орендної плати.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року)

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Отже, місцевий господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та за умов недоведеності обставин справи, що місцевий господарський суд визнав встановленими, а тому рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року у справі №922/1379/18 слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, поклавши судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.2 ч.1 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року у справі №922/1379/18 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Род-ник Інвест" (01133, м. Київ, вул. Є. Коновальця, 36, приміщення 45А, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 276 526,32 грн.; 10 369,73 грн. судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.07.2019 року.

Головуючий суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Склярук