СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2019 р. Справа № 917/153/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді За участю представників сторін: від позивача від відповідача розглянувши апеляційну скаргу Мартюхіна Н.О. Геза Т .Д., Плахов О.В . не з`явились; Салтисюк Ю. В . - за довіреністю б/н від 11.02.2019; Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Агро", м. Полтава, (вх. №1905 П/2)
на ухвалу Господарського суду Полтавської області
від22.05.2019 (повний текст підписано 22.05.2019)
у справі№917/153/19 (суддя Сірош Д.М.)
за позовомФізичної особи - підприємця Гремякіна Сергія Миколайовича, с. Сторожове, Полтавська область
до відповідача про Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Агро", м. Полтава визнання договору недійсним
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.05.2019 зупинено провадження у справі №917/153/19 на час проведення експертизи; зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №917/153/19.

Не погодившись з постановленою ухвалою, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Арт-Агро" (надалі - ТОВ "Арт-Агро"), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.05.2019 у справі №917/153/19 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному судовому акті, обставинам справи.

На думку відповідача, місцевим судом помилково застосовано приписи п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України, у зв`язку з чим зупинено провадження у даній справі до закінчення почеркознавчої експертизи, призначеної на підставі ухвали слідчого судді Чутівського районного суду Полтавської області від 16.04.2019 у справі №550/1085/18 та до тримання відповідного висновку експерта, зважаючи на наступне:

По-перше, господарський суд першої інстанції у даному випадку не міг застосовувати ст. 228 ГПК України, оскільки положення вказаної норми надають суду право зупинити провадження у справі тільки у разі призначення експертизи судом у провадженні якого перебуває справа. Такий висновок, на думку відповідача виходить з аналізу норми ст. 227 ГПК України, якою врегульовано обов`язок господарського суду зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку, в тому числі кримінального судочинства. Тобто процесуальним законодавством чітко передбачено порядок дій господарського суду в разі встановлення факту розгляду пов`язаної справи в іншому судовому провадженні.

По-друге, посилання суду на наявність призначеної експертизи в рамках вказаного кримінального провадження є необґрунтованим, оскільки таке провадження не передбачає правових наслідків у вигляді підстав для зупинення інших справ, так як кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування і жодним судом не розглядається.

По-третє, при винесенні оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у справі судом першої інстанції порушено вимоги ч. 4 ст. 78 ГПК України, щодо самостійного, з власної ініціативи, збирання доказів у господарській справі. Зокрема, на момент винесення оскаржуваної ухвали матеріали справи не містили ухвали слідчого судді Чутівського районного суду Полтавської області від 16.04.2019 у справі №550/1085/18, на яку послався суд як на підставу для встановлення факту призначення почеркознавчої експертизи в іншій справі. Джерело отримання інформації про наявність вказаної ухвали судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначається, при цьому жоден із учасників справи, в тому числі представники сторін, вказаний документ до суду не надавали.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2019 для розгляду апеляційної скарги визначено наступний склад суду: Мартюхіна Н.О. - головуючий суддя, судді Бородіна Л.І. та Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 поновлено ТОВ "Арт-Агро" процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 22.05.2019 у справі №917/153/19; відкрито апеляційне провадження та встановлено сторонам строк для подання відзиву з доказами його надсилання апелянту в порядку ст. 263 ГПК України до 10.07.2019; призначено справу до розгляду на 17.07.2019 о 15:00 год.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 16.07.2019 у зв`язку з відпусткою судді Бородіної Л.І. та судді Шутенко І.А., які входять до складу колегії суддів, відповідно до п. 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №917/153/19.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019 для розгляду апеляційної скарги визначено наступний склад суду: Мартюхіна Н.О. - головуючий суддя, судді Геза Т.Д. та Плахов О.В.

До початку розгляду апеляційної скарги позивач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, на подання відзиву на апеляційну скаргу та не направив його до суду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, призначеному на 17.07.2019, був присутній представник апелянта - ТОВ "Арт-Агро", який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.05.2019 у справі №917/153/19 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Уповноважені представники позивача - ФОП Гремякіна С .М. у судове засідання 17.07.2019 не з`явились, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних учасників справи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника апелянта, судова колегією Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, не заперечується учасниками справи та підтверджується матеріалами справи, дослідженими судом апеляційної інстанції:

У січні 2019 ФОП Гремякін С.М. звернувся з позовом до ТОВ "Арт -Агро" про визнання недійсним Договору № дг-0000052 від 29.03.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірний договір ним не підписувався, правочин не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є фіктивним, що є підставою для визнання даного договору недійсним, відповідно до ст.ст. 215, 234 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі №917/153/19.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.05.2019 зупинено провадження у даній справі №917/153/19 на час проведення експертизи; зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №917/153/19.

Господарський суд першої інстанції встановив, що ухвалою слідчого судді Чутівського районного суду Полтавської області від 16.04.2019 у справі №550/1085/18 призначено почеркознавчу експертизу для встановлення дійсності підпису Гремякіна С.М. на документах, які витребувались господарським судом (Договір №дг-0000052 від 29.03.2017; Додаток до Договору №1 від 29.03.2017; Товарно-транспортна накладна № від 30.03.2017; видаткова накладна №рн-0000072 від 30.03.2017). Проведення зазначеної експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Професора М.С. Бокаріуса.

За висновком місцевого суду, предметом висновку експерта будуть дослідження обставин, які входять до предмета доказування у даній справі №917/153/19 та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Приймаючи вказане судове рішення, застосовуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд визнав за доцільне зупинити провадження у даній справі №917/153/19 у зв`язку з призначенням Чутівським районним судом Полтавської області від 16.04.2019 почеркознавчої експертизи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи, переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених в ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для подальшого продовження розгляду до суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

В силу приписів ч. 1 ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи, провадження у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України зупиняється на час проведення експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №910/9883/17.

Виходячи з приписів ст. 102 ГПК України, при призначенні судом експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи і в період проведення судової експертизи неможливо проводити процесуальні дії, пов`язані з розглядом справи по суті спору.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі №917/153/19.

09.04.2019 від позивача надійшло клопотання про призначення у справі №917/153/19 почеркознавчої експертизи, яке мотивовано необхідністю вирішення питань, що потребують спеціальних досліджень та знань. Зокрема, в обґрунтування необхідності проведення експертизи позивач зазначив, що документи, а саме: Договір №дг-0000052 від 29.03.2017; Додаток до Договору № 1 від 29.03.2017; Товарно-транспортна накладна № від 30.03.2017; видаткова накладна № рн-0000072 від 30.03.2017 ним не підписувалися. Позивач вважає, що висновок експерта може підтвердити відсутність господарських відносин між ФОП Гремякіним С.М. та ТОВ "Арт-Агро".

Із змісту наявного в матеріалах справи листа ТОВ "Арт-Агро" (вих. №0602/01 від 06.02.2019) вбачається, що оригінали документів, на які посилається позивач (Договір №дг-0000052 від 29.03.2017; Товарно-транспортна накладна № від 30.03.2017; видаткова накладна № рн-0000072 від 30.03.2017), були надані відповідачем слідчому Чутівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.04.2019 зобов`язано Чутівське ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області надати суду оригінали документів, які необхідні для проведення почеркознавчої експертизи, а саме:

1) Договір №дг-0000052 від 29.03.2017;

2) Додаток до Договору №1 від 29.03.2017;

3) Товарно-транспортну накладну № від 30.03.2017;

4) Видаткову накладну № рн-0000072 від 30.03.2017.

Проте зазначені документи до суду не надійшли.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 повторно зобов`язано Чутівське ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області надати оригінали документів, які необхідні для проведення почеркознавчої експертизи у даній справі.

Станом на 22.05.2019, тобто на час постановлення оскаржуваної ухвали оригінали документів до суду не надійшли. Ухвала місцевого суду від 25.04.2019, направлена на адресу Чутівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області, повернулася до суду 07.05.2019, у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою слідчого судді Чутівського районного суду Полтавської області від 16.04.2019 у справі №550/1085/18 призначено почеркознавчу експертизу для встановлення дійсності підпису Гремякіна С.М. на документах, які витребовувались господарським судом (Договір №дг-0000052 від 29.03.2017; Додаток до Договору №1 від 29.03.2017; Товарно-транспортна накладна № від 30.03.2017; видаткова накладна №рн-0000072 від 30.03.2017). Проведення зазначеної експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Професора М.С. Бокаріуса.

Зупиняючи провадження у даній справі до закінчення проведення почеркознавчої експертизи в рамках кримінального провадження, місцевий господарський суд виходив з того, що предметом висновку експерта будуть дослідження обставин, які входять до предмета доказування у справі №917/153/19 та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Аналіз положень статей 73, 99 ГПК України дозволяє зробити висновок про те, що висновок експерта складається за результатами проведення судової експертизи та є одним із видів доказів у справі; експертиза призначається судом за його власною ініціативою або за клопотанням учасника справи у випадку, коли суд вважає, що має дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення певних фактичних даних, що входять до предмета доказування.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 228 та п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України вбачається, що призначення судом експертизи надає суду право з власної ініціативи чи за заявою учасника справи зупинити провадження у справі на час проведення експертизи, про що суд постановляє ухвалу.

Однак, місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку, що чинний ГПК не містить застереження щодо неможливості зупинення провадження у справі у разі призначення експертизи іншим судом, у зв`язку з чим необґрунтовано зупинив провадження у даній справі №917/153/19 до закінчення почеркознавчої експертизи, призначеної Чутівським районним судом Полтавської області у справі №550/1085/18, оскільки саме призначення судової експертизи господарським судом наділяє його можливістю зупинити провадження у справі в силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 228 та п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України.

При цьому, як свідчать матеріали справи, 09.04.2019 від позивача надійшло клопотання про призначення у справі №917/153/19 почеркознавчої експертизи, яке мотивовано необхідністю вирішення питань, що потребують спеціальних досліджень та знань.

З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, суд першої інстанції не був позбавлений права призначити власну судову експертизу, направивши матеріали даної господарської справи №917/153/19 до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Професора М.С. Бокаріуса, з урахуванням знаходження в даній експертній установі оригіналів витребуваних судом документів, які підлягають дослідженню.

Обставини справи свідчать про те, що фактично наразі в Чутівському ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000234, при цьому слідчим суддею Чутівського районного суду Полтавської області в рамках вказаного кримінального провадження (досудового розслідування) у справі №550/1085/18 призначено почеркознавчу експертизу для встановлення дійсності підпису Гремякіна С.М. на документах, які витребовувались місцевим судом у даній справі, але ці дії виконані судом не під час розгляду кримінальної справи судом, що надавало можливість господарському суду зупинити провадження у господарській справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, а органом досудового розслідування під час проведення слідчих дій. Тобто мова йде про процес діяльності правоохоронних органів, спрямовану на перевірку отриманих доказі на предмет відповідності тим чи іншим фактичним даним, які до проведення експертизи із застосуванням спеціальних знань встановити неможливо. Одночасно, чи будуть такі дані вважатись доказом може лише встановити суд під час розгляду кримінальної справи, але не правоохоронні органи в рамках кримінального провадження (досудового слідства).

При цьому, положеннями ГПК України (ст.ст. 227, 228), які визначають обов`язок та право господарського суду зупинити провадження, не передбачають такої підстави як зупинення провадження у справі до вирішення експертизи у кримінальному провадженні, яке проводиться органами досудового слідства. Тому, у даному випадку, господарський суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі неповно з`ясував всі обставини та зупинив провадження у справ всупереч вимог ст. 228 ГПК України, що стало наслідком порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з аналізу зазначених норм процесуального права, обов`язок доказування тих обставин, на які посилаються учасники судового процесу, як на підставу своїх вимог або заперечень покладено на сторони. При цьому, суд позбавлений прав самостійно збирати докази, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, ст. 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03 від 28.10.2010).

Відповідно до ч.ч. 6, 7, 9 ст. 81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може зокрема визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні.

Виходячи із приписів вказаних норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що при для вирішення даного спору докази повинні збиратись саме в межах розгляду господарської справи, а не кримінального провадження (досудового розслідування).

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої ст. 6 згаданої Конвенції ("Смірнова проти України" №36655/02, §69, ЄСПЛ, від 08 листопада 2005 року).

Наведеного судом першої інстанцій враховано не було, тому, зупинивши провадження у даній справі, суд порушив право учасників справи на розгляд справи упродовж розумного строку.

Частиною 4 ст. 280 ГПК України встановлено, що підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга ТОВ "Арт-Агро" підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Полтавської області від 22.05.2019 у справі №917/153/19 - скасуванню, а справа №917/153/19 - направленню до Господарського суду Полтавської області для продовження розгляду та вирішення клопотання позивача про призначення експертизи.

Враховуючи, що в даному випадку справа передається на розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 280 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Агро" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.05.2019 у справі №917/153/19 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.05.2019 у справі №917/153/19 - скасувати.

Справу №917/153/19 направити до Господарського суду Полтавської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов

(У судовому засіданні 17.07.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст складено 26.07.2019).