ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019м. ДніпроСправа № 904/1908/19

За позовом Синельниківської міської ради, м. Синельникове, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Веллс Галини Григорівни, м. Синельникове, Дніпропетровська область

про стягнення збитків у розмірі 94 483,42 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Кандиба Н.В.

Представники:

від позивача: Ковтун А.О. дов. №01-25/1810 від 14.05.2019, начальник юридичного відділу

від відповідача: не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Синельниківська міська рада звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Веллс Галини Григорівни і просить суд стягнути збитки у розмірі 94 483,42 грн. та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 18.06.2019.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 оголошено перерву у судовому засіданні на 02.07.2019.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 оголошено перерву у судовому засіданні на 23.07.2019.

Ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2019, 18.06.2019 та 02.07.2019 були надіслані всім учасникам справи завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи №904/1908/19, але відповідач не з`явився у судові засідання та не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Технічна фіксація судового процесу здійснювалася на носій CD-R №1010827ВМ35583.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач використовує земельну ділянку без відповідних документів на землекористування, що призвело до ненадходження до міського бюджету земельних платежів, у зв`язку з цим позивачу було завдано збитків на загальну суму 94 483,42 грн. Позивач вказує на те, що відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець та використовує земельну ділянку у своїй підприємницькій діяльності.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 83, 116, 120, 125, 152, 156, 157, 206 Земельного кодексу України, статтях 22, 1166 Цивільного кодексу України, статтях 224, 225 Господарського кодексу України, статті 14 Податкового кодексу України та Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Позиція відповідача:

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Фізична особа-підприємець Веллс Галина Григорівна з 25.10.2007 є власником нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: м. Синельникове, вул. Каштанова, 5 а на підставі договору дарування ВЕО №300763 р.№1858 від 12.09.2007, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (арк.с.39-40).

В ході планової ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Синельниківської міської ради за період з 01.01.2014 по 31.08.2017, яка проводилась відповідно до плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на ІІІ квартал 2017, було проведено перевірку законності використання земель міста.

Власником цієї земельної ділянки площею є Синельниківська міська рада Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, форма власності -комунальна.

За результатом ревізії було складено акт обстеження земельної ділянки від 05.10.2017 (арк.с.44)

Згідно акту обстеження земельної ділянки від 05.10.2017 проведено контрольне обстеження спірної земельної ділянки. Встановлено, що фізична особа-підприємець Веллс Г.Г. використовує земельну ділянку у комерційних цілях - для роздрібної торгівлі та надання комерційних послуг.

Веллс Г.Г. неодноразово запрошувалась до Синельниківської міської ради на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі, що підтверджується листами від 02.11.2017 № 01-15/4084, від 30.11.2017 № 01-15/4496, від 31.01.2018 № 01-23/405, від 03.04.2018 № 01-15/1281 та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (копії яких містяться в матеріалах справи арк.с.29-32).

15.11.2017 було проведено засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам та розглянуто акти з визначення та відшкодування збитків власникам землі в присутності запрошених суб`єктів господарювання, що підтверджується протоколом засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам № 2, копія якого міститься в матеріалах справи арк.с.55).

Позивачем сума збитків, недоотриманих місцевим бюджетом внаслідок використання земельної ділянки за відсутності правовстановлюючих документів на землю розрахована за формулою: Нгр х % : 100%, де Нгр -нормативна грошова оцінка земельної ділянки, % - визначено згідно рішення Синельниківської міської ради від 27.04.2012 № 337-20/VІ "Про порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Синельниківської міської ради" зі змінами, внесеними рішенням міської ради від 26.03.2015 № 913-50/VІ.

За 2014 рік нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки становить 332 995,52 грн.

Відповідно орендна плата за 2014 рік повинна складати: 332 995,52 грн х 6% : 100% = 19 979,73 грн, орендна плата за місяць: 19 979,73 грн / 12 місяців = 1 664,97 грн.

За 2015 рік нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки становить 415 914,56 грн.

Відповідно орендна плата за 2015 рік повинна складати: 415 914,56 грн х 6% : 100% = 24 954,87 грн, орендна плата за місяць: 24 954,87 грн / 12 місяців = 2 079,57 грн.

За 2016 рік нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки становить 596 004,14 грн.

Відповідно орендна плата за 2016 рік повинна складати: 596 004,14 грн х 6% : 100% = 35 760,24 грн, орендна плата за місяць: 35 760,24 грн / 12 місяців = 2 980,02 грн.

За 2017 рік нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки площею згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки становить 631 766,72 грн.

Відповідно орендна плата за 2017 рік складає: 631 766,72 грн х 6% : 100% = 37 906,00 грн, орендна плата за місяць складає: 37 906,00 грн / 12 місяців = 3 158,83 грн.

Разом за період з 01.01.2014 по 31.07.2017 сума, яку відповідач мав би сплатити у разі укладення ним договору оренди земельної ділянки з позивачем складає 94 483,42 грн.

Судом перевірено вказаний розрахунок, та встановлено, що його здійснено на підставі чинного законодавства і він є обґрунтованим.

23.05.2018 було проведено повторне засідання комісії, що підтверджується протоколом з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам № 8, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.59), за результатами якого було прийнято рішення визначити збитки у вигляді неодержаного Синельниківською міською радою доходу за час фактичного користування земельною ділянкою на особу, що завдала шкоду, зокрема, на Веллс Г.Г .

Позивач зазначає, що станом на теперішній час збитки завдані відповідачем за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів Синельниківській міській раді у добровільному порядку не відшкодовано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Матеріалами справи встановлено, що відповідач у період з 01.01.2014 по 31.07.2017, був власником нежитлових будівель, які розташовані на спірній земельній ділянці.

Разом із цим матеріалами справи не містять доказів про те, що в період з 01.01.2014 по 31.07.2017 відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, на якій розташовані належні йому об`єкти нерухомості.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на положення статті 125 та 126 Земельного кодексу України, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Частиною першою статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Тому, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під такими будівлями, та сплачувати орендні платежі.

Такого обов`язку відповідач не виконав, договір оренди земельної ділянки з позивичем не уклав.

Відтак, правовідносини сторін виникли з приводу користування земельною ділянкою комунальної власності без оформлення правовстановлюючих документів на землю.

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на статті 22 Цивільного кодексу України, 152, 156 Земельного кодексу України.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України.

За змістом статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, завдані внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаних приписів Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Суд вважає, що вищезазначені статті про відшкодування шкоди не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, враховуючи таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (такий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Наведена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Суд зазначає, що зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та з урахуванням положень статті 1212 Цивільного кодексу України, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 922/207/15 і № 922/5468/14.

Незважаючи на те, що позивачем невірно застосовані норми матеріального права, суд звертає увагу на те, що відповідно до статей 4, 86, 162 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи за позовами юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів та органів місцевого самоврядування, які визначають предмет (матеріально-правову вимогу) та підстави (обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а не самі лише посилання позивача на певну норму закону) позову.

При цьому, господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію відносин та застосовує для прийняття рішення саме ті норми, предметом регулювання яких є відповідні відносини.

Отже, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача збитків у розмірі 94 493,42 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судові витрати позивача у розмірі 1 921,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Веллс Галини Григорівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Синельниківської міської ради (52500, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Каштанова, 14, ідентифікаційний код 34195542) 94 483,42 грн та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено та підписано 29.07.2019

Суддя Я.С. Золотарьова