РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.07.2019Справа №910/2741/19
За позовом Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Миколаївський річковий порт»

до Державного підприємства «Адміністрація морських портів»

про встановлення господарських правовідносин

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Щербак Р.І.;

від відповідача - Сидоренко Д.О.; Шабаровський Б.В.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання укладеним договору №02-01-19 від 23.01.2019 у відповідній редакції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/2741/19. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.04.2019.

02.04.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечує щодо позовних вимог. Вважає їх безпідставними та такими, що повністю суперечать нормам чинного законодавства, оскільки ДП «АПМУ» створило всім морським агентам рівні умови здійснення своєї діяльності шляхом укладення договору приєднання про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, надавши морським агентам можливість замовляти та отримувати послуги на території будь-якого морського порту України.

15.04.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача по справі надійшла відповідь на відзив. У своїй відповіді позивач зазначає, що доводи відповідача не відповідають та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України. Позивач вказує, що у останнього відсутня необхідність врегулювання взаємовідносин з ДП «АМПУ» під час агентування суден у морських портах, оскільки АСК «Укррічфлот» не здійснює представництво інших судовласників, а лише експлуатує власні плавзасоби від свого імені.

Як зазначає позивач, на підставі проведеного ретельного дослідження змісту відзиву на позовну заяву, вважає, що відсутні обґрунтовані аргументи щодо ухилення відповідача від укладення між ДП «АМПУ» та АСК «Укррічфлот» договору, що покликаний врегулювати відносини щодо надання послуг в морських портах України без використання послуг морського агенту.

В підготовчому засіданні 16.04.2019 було оголошено перерву до 16.05.2019.

В підготовчому засіданні 16.05.2019 остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог. З`ясовані всі питання визначені ст.182 Господарського процесуального кодексу України.

Суд в підготовчому судовому засіданні поставив на обговорення питання про можливість завершення підготовчого провадження, та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представники позивача та відповідача зазначили про можливість закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 16.05.2019 закрито підготовче провадження у справи № 910/2741/19 та призначено розгляд справи по суті на 06.06.2019.

В судовому засіданні 06.06.2019 оголошено перерву на 04.07.2019.

В судовому засіданні 04.07.2019 представник позивача подав клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи №910/2741/19, в задоволенні якого судом відмовлено, оскільки вказані докази подані з порушенням процесуального строку, а відповідачем не доведено поважності причин неподання таких доказів, в порядку ч.5 ст.80 ГПК України.

Відповідно до ч.8 ст.80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, зважаючи на те, що відповідачем не доведено поважності причин неподання таких доказів, в порядку ст.80 ГПК України, вказані докази судом не приймаються до розгляду.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 04.07.2019 судом було заслухано вступне слово позивача та відповідача, з`ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засідання 04 липня 2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2016 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (відповідачем) та Публічним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі директора Філії Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» Миколаївський річковий порт (на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 22.12.2017 змінено тип Компанії як акціонерного товариства та найменування на Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот») (позивачем) був укладений договір №44-П-АМПУ-16 (надалі - договір), відповідно до п.1.1 якого предметом даного договору є:

- надання послуг суднам на підходах і безпосередньо в акваторії морського порту для їх безпечного судноплавства, маневрування та стоянки.

- порядок надання (виконання) адміністрацією порту суднозаходу за плату послуг (робіт) при обслуговуванні суден морським агентом в морських портах України, а також врегулювання порядку нарахування та оплати портових зборів та інших послуг (робіт), наданих (виконаних) адміністрацією порту суднозаходу та організація інформаційного забезпечення під час приходу, перебування та виходу судна із морського порту (1.1.2 договору).

- послуги із забезпечення проведення криголамних робіт протягом періоду оголошеної льодової кампанії.

Перелік послуг не є вичерпним, адміністрація порту судно заходу за можливості може надавати морському агенту інші послуги (перелік яких зазначається в додатках, які є невід`ємною частиною цього договору), за його письмовою заявкою з оплатою згідно з діючими та затвердженими вільними цінами (тарифами) адміністрації порту суднозаходу (п. 1.1.3 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору, визначено, що при виконання даного договору сторони керуються та зобов`язані виконувати вимоги чинного законодавства та нормативно - правових актів України, режимних та розпорядчих документів адміністрації; обов`язкових постанов по морському порту, положення про забезпечення пропускного та внутрішньо - об`єктового режиму.

Пунктом 7.1. договору визначено, договір набуває чинності з 01.01.2016 і діє до 31.12.2016, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Дія договору вважається продовженою на наступний календарний рік, якщо не пізніше, ніж за 30 (тридцять) календарних днів до останнього терміну дії договору жодна з сторін письмово не повідомила іншу сторону про припинення даного договору у встановлений термін.

16.11.2018 на адресу Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» надійшов лист №7760/3342/120-03-01/вих. від Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», яким повідомлено, що відповідно до п.7.1 діючого договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, державне підприємство «Адміністрація морських портів України» не має наміру продовжувати строк його дії, в зв`язку з чим зазначений договір припиняє свою дію з 01.01.2019. А також, наголошено, що з 01.01.2019 ДП «АМПУ» укладатиме вищезазначені договори у вигляді єдиного документу, а саме у вигляді договору приєднання. При чому, роз`яснено, що з 01.01.2019 для укладення такого договору морським агентам достатньо надіслати до ДП «АМПУ» декларацію про приєднання до договору та відповідний пакет документів.

14.12.2018 позивач направив відповідачу лист за вих. №08-1-1-03/124 в якому позивач заперечив проти встановлення подібної форми співпраці з державним підприємством, наділеного засобами адміністративного впливу на учасників ринку річкових та морських перевезень, з огляду на невідповідність рішення щодо укладення договору приєднання загальним принципам укладення господарських договорів між суб`єктами господарювання.

Відповідачем у листі-відповіді № 8656/3939/10-03-01/Вих від 22.12.2018р., повідомлено, що доводи АСК «Укррічфлот» щодо невідповідності обраного способу укладення договірних відносин, залишено поза увагою та запропоновано вкотре приєднатися до договору № 367-П-АПМУ-18 від 03.12.2018р., зазначаючи при цьому що всі зміни викладені у новій редакції договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України стосуються виключно порядку його акцептування (всі інші умови співпадають з умовами договору № 44-П-АМПУ-16 від 09.03.2016р., який діяв до 31.12.2019р.).

03.12.2018 договір про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України № 367 -П-АМПУ- 18 від 03.12.2018 (надалі за текстом Договір № 367 - П- АМПУ-18 від 03.12.2018р.) розміщено на офіційному веб - ресурсі ДП «АМПУ» за наступним посиланням: http://uspa.gov.ua/ru/morskie-agenty/dogovor-prisoedineniya.

27 грудня 2018 року АСК «Укррічфлот» відповідно до листа № 1-1-12/254 від 27.12.2018р. звернулося до ДП «АМПУ» з клопотанням про надання для розгляду проекту договору, який би регулював відносини щодо надання послуг в морських портах України судновласнику без залучення послуг морського агента.

28 грудня 2018 року аналогічний за своїм змістом запит було направлено Філією «Миколаївський річковий порт» АСК «Укррічфлот» до Миколаївської філії ДП «АМПУ» (адміністрація Миколаївського морського порту) (лист № 1332 від 27.12.2018р.).

ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) у листі № 58/12-01-02/Вих/18 від 09.01.2019р., повідомлено, що згідно установчих документів філії вона не має повноважень на укладення договорів по вищезазначеному питанню, та запропоновано звернутися до центрального апарату ДП «АМПУ».

Відповідь ДП «АМПУ», викладена в листі № 417/10-03/01/Вих від 04.02.2019р., за своїм змістом аналогічно листу №8656/3939/10-03-01/Вих від 22.12.2018р.

24.01.2019 АСК «Укррічлот» було направлено на адресу ДП «АМПУ» відповідно до додатку до листа №80 від 23.01.2019 два примірника належним чином підписаних скріплених печаткою договору №02-01-19 від 23.01.2019 для розгляду та підписання відповідачем.

У відповідь на лист № 80 від 23.01.2019р. ДП «АМПУ» заперечило щодо умов договору № 02-01-19 від 23.01.2019р. Вказані заперечені викладені в листі № 509/10-03-01/Вих від 07.02.2019р.

Таким чином, на думку позивача Законом України «Про морські порти України» не передбачено укладення договору про надання послуг в морських портах на умовах, встановлених однією стороною у формулярах або інших стандартних формах, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати укладеним між ДП «Адміністрація морських портів України» та ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» договір №02-01-19 від 23.01.2019 у відповідній редакції.

Суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, у зв`язку з чим відмовляє позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Договірні відносини формуються на підставі вільного волевиявлення сторін.

Відповідно до ч 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Принцип юридичної рівності суб`єктів цивільного права, перш за все, характеризується тим, що всі учасники даних правовідносин є юридично незалежними, самостійними та непідвладними один одному.

Згідно п.1 4.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст. 630 ЦК України, договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Зі змісту ч.1 ст. 638 ЦК України вбачається, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як зазначено в ч. 1 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

- вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

- примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

- типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

- договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Преамбулою Закону України «Про морські порти України» визначено, що саме цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи діяльності в морських портах України.

Статтею 1 Закону України «Про морські порти України» передбачено, що адміністрація морських портів України - державне підприємство, утворене відповідно до законодавства, що забезпечує функціонування морських портів, утримання та використання об`єктів портової інфраструктури державної форми власності, виконання інших покладених на нього завдань безпосередньо і через свої філії, що утворюються в кожному морському порту (адміністрація морського порту).

Відповідно до п.2.1 Статуту ДП «Адміністрація морських портів України» підприємство створене з метою, передбаченою статтею 15 Закону України «Про морські порти України» та встановленими чіткими цілями згідно з порядком встановлення чітких цілей діяльності для державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09 листопада 2916 р. № 1052.

Згідно ст. 13 Закону України «Про морські порти України» Державне регулювання діяльності в морському порту здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту, національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади в межах їх повноважень.

Відповідно до статті 15 Закону метою утворення адміністрації морських портів України, серед іншого, є надання послуг суднам на підходах і безпосередньо в акваторії морського порту для їх безпечного судноплавства, маневрування та стоянки; організація та забезпечення безпеки мореплавства; справляння та цільове використання портових зборів; а також забезпечення створення рівних і конкурентних умов ведення господарської діяльності та отримання послуг у морському порту.

З метою реалізації визначених Законом функцій у процесі своєї діяльності адміністрація морських портів України укладає договори, що відповідають цілям та меті її утворення, визначеним у статті 15 Закону, у тому числі господарські договори з питань забезпечення своєї діяльності (ч. 2 ст. 15 Закону, ст. 67 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства України, під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов`язане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов`язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Статтею 116 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов`язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона її на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.

Згідно з ст. 117 Кодексу торговельного мореплавства України, морський агент виконує формальності та дії, пов`язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов`язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

Морський агент зобов`язаний:

а) здійснювати добросовісно свою діяльність відповідно до інтересів судновласника або іншого довірителя і звичайної практики морського агентування;

б) діяти в межах своїх повноважень;

в) не передавати здійснення своїх функцій іншій особі (суб`єкту), якщо тільки він не був уповноважений на це своїм довірителем.

ДП «Адміністрація морських портів України () визнано суб`єктом природної монополії на ринку надання спеціалізованих послуг морських портів на території Одеської, Миколаївської, херсонської, Донецької, запорізької областей та АРК.

З урахуванням вищезазначеного, з метою створення рівних і конкурентних умов ведення господарської діяльності та отримання послуг у морському порту для Договору №367-П-АМПУ-18 була обрана форма договору приєднання, яка забезпечує рівність вимог для усіх контрагентів ДП «АМПУ».

ДТТ «АМПУ» створило всім морським агентам рівні умови здійснення своєї діяльність шляхом укладання договору приєднання про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, надавши морським агентам можливість замовляти та отримувати послуги на території будь-якого морського порту України.

«Укррічфлот» зазначає, що є підприємством річкового транспорту, яке здійснює діяльність з надання широкого спектру послуг в галузі річкових та морських вантажних перевезень із залученням потужностей власних річкових портів України, в тому числі і Філії «Миколаївський річковий порт» «Укррічфлот».

Відповідно до п.2.2.1 Статуту «Укррічфлот» предметом діяльності компанії є внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів всіма видами транспорту, агентування та фрахтування морського та торгового флотів; агентування та фрахтування повітряних, морських і річкових суден; надання послуг з внутрішніх і міжнародних перевезень пасажирів, вантажів повітряним транспортом; надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів річковим, морським транспортом та змішаним транспортом «річка - море»; надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; надання послуг з перевезення пасажирів, вантажів залізничним транспортом; надання маневрових та буксир овальних послуг.

Пунктом 2.3. Положення про Філію ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Миколаївський річковий порт» предметом діяльності Філії є здійснення внутрішніх та міжнародних перевезень пасажирів та вантажів всіма видами транспорту, агентування та фрахтування морського та торгового флотів; агентування та фрахтування повітряних, морських і річкових суден; надання послуг з внутрішніх і міжнародних перевезень пасажирів, вантажів повітряним транспортом; надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів річковим, морським транспортом та змішаним транспортом «річка - море», надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; надання послуг з перевезення пасажирів, вантажів залізничним транспортом.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що «Укррічфлот» здійснює агентування та фрахтування морського та торгового флотів; агентування та фрахтування повітряних, морських і річкових суден.

Як було зазначено раніше, відповідно до умов п.1.1- 1.1.3 визначено, що предметом Договору №44-П-АМПУ-16 є надання послуг суднам на підходах і безпосередньо в акваторії морського порту для їх безпечного судноплавства, маневрування та стоянки. Порядок надання (виконання) адміністрацією порту суднозаходу за плату послуг (робіт) при обслуговуванні суден Морським агентом в морських портах України, а також врегулювання порядку нарахування та оплати портових зборів та інших послуг (робіт), наданих (виконаних) адміністрацією порту суднозаходу та організація інформаційного забезпечення під час приходу, перебування та виходу судна із морського порту.

Перелік послуг не є вичерпним, адміністрація порту суднозаходу за можливості може надавати Морському агенту інші послуги (перелік яких зазначається в додатках, які є невід`ємною частиною цього Договору), за його письмовою заявкою з оплатою згідно з діючими та затвердженими вільними цінами (тарифами) адміністрації порту суднозаходу. і.2. При виконанні даного Договору Сторони керуються та зобов`язані виконувати вимоги чинного законодавства та нормативно-правових актів України, режимних та розпорядчих документів Адміністрації; Обов`язкових, постанов по морському порту та Зводу звичаїв морського порту, які діють у відповідному морському порту; Положення про забезпечення пропускного та внутрІшньо-об`єктового режиму.

Матеріали справи не містять доказів звернення Позивача під час дії Договору № 44-П-АМПУ-16 від 09.03.2016 до відповідача щодо наявності зауважень до умов зазначеного вище Договору, зокрема щодо переліку послуг.

Відтак, твердження Позивача, що умови Договору № 367-П-АМПУ-18 від 03.12.2018 про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, розміщеного на сайті, неможливо застосувати до «Укррічфлот» є безпідставними.

Посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від укладання договору щодо надання послуг в морських портах України в значній мірі обмежує права та законні інтереси «Укррічфлот», суд визнає також необґрунтованим, в силу наступного.

Відповідно до пункту 2.1 Договору № 367-П-АМПУ-18 предметом договору є врегулювання взаємовідносин Адміністрації та Морського агента під час агентування суден у морських портах, зокрема, щодо порядку нарахування та оплати за заявками Морського агента портових зборів, спеціалізованої послуги та інших послуг (робіт), що надаються у морських портах України, перелік яких розміщений на веб-сайті Адміністрації за адресою http://www.uspa.gov.ua/morski-agenti/perelik-poslug-shcho-nadavutsya-u-morskikh-portakh-ukraiini (надалі - Послуги).

Відповідно до ст.21 Закону України «Про морські порти України» тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, та послуги , які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту. Перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України.

Частиною 3 ст. 21 Закону України «Про морські порти України» передбачено, що тарифи на інші послуги, крім визначених у частині першій цієї статті, є вільними та визначаються договором між суб`єктом господарювання, який надає відповідні послуги, та їх замовником.

Постановою КМУ «Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню» від 13.06.2013 № 405 затверджений перелік спеціалізованих послуг, що надаються в морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню:

- забезпечення лоцманського проведення (тарифи визначені у наказі Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення лоцманського проведення суден» від 03.12.2013 № 965);

- регулювання руху суден (тарифи визначені у наказі Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Тарифів на послуги з регулювання руху суден» від 03.12.2013 № 966);

- забезпечення проведення криголамних робіт (тарифи визначені у наказі Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт» від 26.12.2013 № 1059);

- забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства (тарифи визначені у наказі Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України» від 18.12.2015 №541).

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в Україні встановлені Порядком справляння та розмірів ставок портових зборів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 № 316.

Таким чином, тарифи на спеціалізовані послуги та розмір портових зборів визначено державою, в відтак такі тарифи не повинні бути узгодженні при укладанні договорів.

При цьому, перелік послуг, які надаються Миколаївською філією ДП «АМПУ» за вільними тарифами, розміщений на веб-сайті Адміністрації за адресою http://www.uspa.gov.ua/images/marine agents/Mvkolaiv.pdf, повністю охоплює перелічені Позивачем послуги, потреба у отримані яких існує у «Укррічфлот» та не обмежує права та законні інтереси «Укррічфлот».

Порядок укладання господарських договорів встановлений ст.181 ГК України. Відповідно до ч.ч. 2-6 цієї статті проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі, якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі , та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Частина 7 зазначеної статті встановлює, що якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Статтею 187 ГК України визначено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Таким чином, із вищенаведених норм законодавства вбачається:

- переддоговірний спір може передатися на розгляд суду у разі недосягнення згоди щодо умов договору, у разі згоди обох сторін;

- переддоговірний спір передається на розгляд суду у разі коли сторона - виконавець за договором є монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг) отримала протокол розбіжностей і не згодна з його умовами;

- переддоговірний спір підлягає вирішенню в судовому порядку у разі, якщо договір є обов`язковим на підставі закону.

Позивачем не доведено та із матеріалів справи не вбачається згоди на переддоговірне врегулювання спору між ДП «АМПУ» та «Укррічфлот», при цьому, ДП «АМПУ» як монополіст в сфері надання послуг в морських портах не отримував протоколу розбіжностей від «Укррічфлот». Зворотного матеріали справи не містять, а суду не доведено. Вказаний договір не є обов`язковим для сторін. Портові збори та спеціалізовані послуги, що надаються в морських портах сплачуються відповідно до законодавства, а послуги в морських портах, що надаються за вільними тарифами надаються ДП «АМПУ» у разі їх необхідності отримання морськими агентами або судновласниками.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вищенаведене в «Укррічфлот» відсутні підстави переддоговірного врегулювання спору щодо укладання договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України.

Згідно з ч. 3 ст. 184 ГК України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Частиною 1 ст.19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відтак, оскільки договір, визнання укладеним якого є предметом даної справи не є обов`язковим для укладання сторонами в силу прямої норми закону; жодних попередніх домовленостей та/або угод щодо укладання договору сторони не заключали, по суті договір про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України є договором приєднання, який розміщено на офіційному сайті, та який не акцептований позивачем, у зв`язку з чим відсутні підстави переддоговірного врегулювання спору щодо укладання договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, а відтак відсутні законні підстави зобов`язувати ДП «Адміністрація морських портів України» укладати спірний договір у відповідній редакції та у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у зв`язку з відмовою в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Миколаївський річковий порт» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.07.2019

Суддя І.І. Борисенко