УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

01.08.2019Справа № 910/10051/19

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (проїзд Індустріальний 1, м. Авдіївка, Ясинуватський район, Донецька область,86065 )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул.Тверська 5, м. Київ, 03150 )

про стягнення 18 147,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу у розмірі 18147,81 грн. за несвоєчасну доставку вагонів.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на несвоєчасну доставку відповідачем переданого йому позивачем для перевезення згідно залізничної накладної № 51650547 вантажу, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 18147,81 грн. штрафу.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1 та п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормами п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Отже, належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Тобто, звернувшись до суду в липні 2019 року із позовом з вимогами, що носять майновий характер, позивач мав сплатити з урахуванням змісту та суми заявлених вимог,1921,00 грн. судового збору.

Судом встановлено, що позивачем в якості доказів сплати судового збору надано платіжне доручення № від 24.04.2019 року на суму 1921,00 грн.

При цьому згідно відомостей комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що платіжне доручення № 4 від 24.04.2019 року на суму 1921,00 грн. також було використано Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" в якості доказу сплати судового збору за зверненням із позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 18 147,81 грн. збитків у вигляді нестачі вантажу, яка ухвалою Господарського суду міста Києва суду від 02.07.2019 року у справі № 910/5818/19 залишена без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України (суддя Ягічева Н.І.).

Вказані обставини зафіксовано в акті Господарського суду міста Києва від 29.07.2019 року №910/10051/19.

Окрім цього, як зазначено у вказаній ухвалі суду у справі № 910/5818/19, оскільки позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з неявкою позивача, судовий збір не повертається та покладається на позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти вказане платіжне доручення № № 4 від 24.04.2019 року на суму 1921,00 грн. як належний доказ, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому порядку, отже позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" без руху.

2. Встановити Приватному акціонерному товариству "Авдіївський коксохімічний завод" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Приватному акціонерному товариству "Авдіївський коксохімічний завод" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення позивачем сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі;

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набрала законної сили 01.08.2019 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон