номер провадження справи 5/84/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019 Справа № 908/1298/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Рачук О.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (03131, м. Київ, Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, поверх 9, )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСС-СЕНАТ" (72310, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд. 172/3, )

про стягнення 9 557,10 грн.

Без виклику представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

28.05.2019 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" від 22.05.2019р. (вх. №1404/08-07/19 від 28.05.2019 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСС-СЕНАТ" про стягнення 9 557,10 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 р. справу №908/1298/19 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 30.05.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1298/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, присвоєно справі номер провадження - 5/84/19, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 01.07.2019р. Ухвалою суду від 14.06.19 р. Розгляд справи по суті перенесено на 02.07.2019р. Ухвалою суду від 02.07.2019р. №908/1289/19 оголошено перерву у судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Судом у судовому засіданні 29.07.2019р. підписано вступну та резолютивну частини рішення

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 14.11.2016р. між ТОВ "НОВА ПОШТА" та ТОВ "ДСС-СЕНАТ" укладено договір №128210 про надання послуг з організації перевезення відправлень. На виконання умов вказаного договору позивач надав послуги відповідачу на суму 6 230,50 грн., що підтверджується відповідними актами здачі-прийняття робіт, рахунками-фактурами, податковими накладними. Однак, відповідач оплату за надані позивачем послуги не здійснив. Також позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання нараховано пеню в розмірі 1 494,69 грн., 30 % річних в сумі 1 249,41 грн. та втрати від інфляції в сумі 582,50 грн. На підставі викладеного, посилаючись ст.ст. 525, 526, 527, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити.

Відповідач відзив на позовну заяву не надіслав, як і доказів повної або часткової оплати суми, заявленої позивачем до стягнення.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (далі - Експедитор) та відповідачем (далі - Замовник) було укладено договір № 128210 від 14.11.2016р. про надання послуг з організації перевезення відправлень, у відповідності до п.п. 2.1, 2.3 якого експедитор зобов`язувався доставляти вантаж, а Замовник сплачувати за надані послуги суму згідно з чинними тарифами позивача, розміщеними на офіційному сайті novaposta.ua.

Як стверджує позивач в подальшому між сторонами Договору підписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НП/30-006367 від 30.09.2017р., № НП-30-006730 від 10.10.2017р., № НП/30-006957 від 20.10.2017р., № НП/30-007261 від 31.10.2017р. відповідно до яких послуги за замовленнями станом на дату їх складання надані в повному обсязі на загальну суму 6230,50 грн.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання виконав, а відповідач в порушення умов договору не розрахувався з ним за надані послуги, а також відмовився підписувати вказані акти здачі-прийняття робіт.

Також Позивач зазначає, що відповідно до п. 5.1. Договору загальна ціна цього договору складається із вартості послуг, наданих Експедитором протягом строку дії договору. Оплата вартості наданих Експедитором послуг відбувається за чинними тарифами Експедитора на підставі акту наданих послуг, шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Експедитора коштів у розмірі 100 % вартості послуг упродовж 2 (двох) банківських днів після виконання замовлення на підставі актів наданих послуг Експедитора та рахунку-фактури.

Відповідно до п. 5.3. Договору Замовник упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від Експедитора підписує надані Експедитором 2 (два) примірники актів наданих послуг (далі за текстом - акт) та повертає Експедитору 1 (один) примірник підписаного акту або в той самий строк надає Експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання Замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від Експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання Замовником повного виконання Експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги Експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії Замовника відсутні й Замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та надав відповідачу акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунки-фактури направивши їх відповідачеві цінним листом з описом вкладення 05.09.2018. Згідно відомостей з сайту Укрпошти про відстеження поштового відправлення 21.09.2018 лист було повернуто за зворотною адресою у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Від відповідача письмової мотивованої відмови від підписання Акту не надходило, отже слід вважати що відповідач прийняв без зауважень надані послуги позивачем, що є фактом визнання відповідачем повного виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором відповідно до пункту 5.3.

Крім того, факт надання послуг позивачем підтверджується виписаними і зареєстрованими у встановленому законом порядку податковими накладними (копія витягу з Єдиного реєстру податкових накладних додається).

Оцінюючи подані позивачем докази, з урахуванням відсутності заперечень відповідача проти позову, суд зазначає наступне.

Зобов`язання в силу вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу й інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За змістом статей 599 та 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що позивач відповідно до умов кладеного договору надав відповідачу послуги з організації перевезення відправлень, належних відповідачу, про що склав одноособово акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НП/30-006367 від 30.09.2017р., № НП-30-006730 від 10.10.2017р., № НП/30-006957 від 20.10.2017р., № НП/30-007261 від 31.10.2017р. на загальну суму 6230,50 грн., та направив їх за юридичною адресою відповідача - 72310, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, б. 172/3, що підтверджується поштовим відправленням з описом вкладення у цінний лист від 05.09.2018р.

Проте, відповідач вказані акти не отримав, а поштове відправлення повернулося на адресу позивача з відміткою поштового відділення про закінчення строку зберігання.

Вказане свідчить про порушення відповідачем, який мав забезпечити отримання поштової кореспонденції, яка надходить на його юридичну адресу, умов договору, зокрема пункту 5.3, яким встановлено його обов`язок продовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від Експедитора підписати надані Експедитором 2 (два) примірники актів наданих послуг (далі за текстом - акт) та повернути Експедитору 1 (один) примірник підписаного акту або в той самий строк надає Експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання Замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від Експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання Замовником повного виконання Експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги Експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії Замовника відсутні й Замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, вартість наданих позивачем послуг на загальну суму 6230,50 грн. не оплатив, доказів зворотного суду не надав.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодекс України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до п. 6.3.1. Договору за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих Експедитором послуг Замовник сплачує Експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та 30% річних від суми заборгованості. Строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань є більшим, ніж це передбачено ч. 6 ст. 232 ГКУ, і становить 1 рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання", вбачається, що кредитор вправі вимагати, в т.ч. в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, як разом зі сплатою суми боргу, так і окремо від неї.

За змістом ч. 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція.

Таким чином, враховуючи несвоєчасну сплату за надані послуги, позивач згідно 6.3.1 Договору нарахував відповідачу пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 21.09.2018р. по 22.05.2019р. в розмірі 1 494.69 грн., суму в розмірі 30% річних від суми заборгованості за користування грошовими коштами за період з 21.09.2018 року по 22.05.2019 року в розмірі 1 249.41 грн. , а також інфляційні збитки в розмірі 582,50 грн.

Надані розрахунки судом перевірені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та встановлено, що суми пені та 30% річних розраховані вірно, вимоги щодо їх стягнення позивачем доведені та підлягають задоволенню. Щодо нарахування індексу інфляції, то судом встановлено що позивачем допущено помилку при його розрахунку і належний до стягнення з відповідача розмір інфляційних нарахувань становить 468,37 грн.

Контррозрахунку спірної суми відповідачем суду не надано, під час розгляду справи доказів повної або часткової оплати суми заборгованості відповідач до суду не надав.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості за договором у відповідача перед позивачем у вказаному вище розмірі належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований.

Згідно із ст.ст. 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими, належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСС-СЕНТАТ" (, 72310, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд. 172/3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (, 03131, м. Київ, Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, поверх 9) суму основного боргу у розмірі 6230 (шість тисяч двісті тридцять) грн. 50 коп., пеню у розмірі 1 494 (одна тисяча чотириста дев`яносто чотири) грн. 69 коп., 30% річних у розмірі 1 249 (одна тисяча двісті сорок дев`ять) грн. 41 коп., витрати від інфляції у розмірі 468 (чотириста шістдесят вісім) грн. 37 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1898 (одна тисяча вісімсот дев`яносто вісім) грн. 14 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Повне рішення складено: 30.07.2019р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.