ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р. Справа№ 911/2788/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Кириленко О. П.;

від відповідача: Михайлов Т. М.;

від третьої особи 1: Андрієнко Є.Л.

від третьої особи 2: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019

у справі № 911/2788/18 (Суддя Грабець С. Ю.)

за позовом Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

до Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІМЕКС-ТЕХНО"

про визнання недійсними договорів,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІМЕКС-ТЕХНО" про визнання недійсними договорів підряду.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на порушення публічного порядку, у зв`язку з укладенням договорів підряду №749 від 11.07.2012 року та №1308 від 29.11.2012 року.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.04.2019 у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач не довів порушення публічного порядку, у зв`язку з укладенням спірних договорів підряду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/2788/18 від 03.04.2019 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи. Апелянт зазначає, що адміністративним судом було встановлено факт укладення між ПрАТ «Укргазбуд» та ТОВ «Промімекс-Техно» договору субпідряду на виконання будівельних робіт за договорами підряду від 11.07.2012 № 749 та від 29.11.2012 за № 1308, та встановлено факт фіктивності ТОВ «Промімекс-Техно». Також апелянт зазначив, що судом першої інстанції було залишено поза увагою те, що технічне завдання за спірним договором № 749 від 11.07.2012 повністю повторює технічне завдання за договором підряду від 07.07.2012 з укладання підводного трубопроводу від БК-1 Одеського ГР до МСП-4 Голіцинського ГКР довжиною 76,0 км. з трубоукладальної баржі, що укладений між позивачем, як замовником, та Компанією «Flexglade Limited», як підрядником. Як зазначає апелянт, станом на 05.09.2012 року роботи за спірними договорами були завершені іншою підрядною організацією, а саме компанією «Flexglade Limited». Оскаржуваним рішенням залишено без уваги обставини відсутності доказів належного виконання (реальності) робіт за спірними правочинами як відповідачем, так і ТОВ «Промімекс-Техно». Також апелянт зазначив на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, визначеної ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/2788/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019 у справі № 911/2788/18, призначено до розгляду на 03.07.2019.

07.06.2019 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшла заява про відвід судді Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 у справі № 911/2788/18 визнано заяву акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відвід судді Дідиченко М.А. (головуюча суддя) від участі у розгляді апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 у справі № 911/2788/18 - необґрунтованою; передано справу для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2019 заяву акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відвід судді Дідиченко М.А. та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І. судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Разіна Т.І. судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б. було відмовлено акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморонафгаз" у задоволенні заяви про відвід судді Дідиченко М.А. від розгляду справи № 911/2788/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2019 відкладено розгляд справи до 10.07.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 оголошено перерву до 23.07.2019.

Заявлені клопотання сторін та результати їх розгляду

08.07.2019 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшла заява, в якій останній просить постановити ухвалу за фактами виявлення у діяннях посадових осіб ПрАТ «Укргазбуд» ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.

Подана заява обґрунтована тим, що вся виконавча документація за договором підряду № 749 від 11.07.2012 та договором підряду № 1308 від 29.11.212 не відображає проведення ПрАТ «Укргазбуд» реальних господарських операцій та містить ознаки службового підроблення, яке було вчинене службовими особами ПрАТ «Укргазбуд» та окремими службовими особами ДАТ «Чорноморнафтогаз» з метою заволодіння державними (публічними коштами).

Відповідно до ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Колегія суддів, дослідивши доводи позивача, дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про винесення окремої ухвали з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

Позиції учасників справи

01.07.2019 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідач, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, зазначив, що вона є необґрунтованою, безпідставною, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

11.07. 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", яке змінило своє найменування на акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (замовник), та Публічним акціонерним товариством "Укргазбуд", яке змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство "Укргазбуд" (підрядник) був укладений договір підряду №749 (далі - договір №1), згідно з умовами якого Публічне акціонерне товариство "Укргазбуд" зобов`язувалось виконати комплекс робіт по виготовленню та перевезенню плетей підводного трубопроводу (далі - роботи), а публічне акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" зобов`язувалось прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Згідно з п. 3.1 договору №1, ціна предмету договору є приблизною (динамічною), визначена договірною ціною (додаток №3) і становить 78 830 290,00 грн., крім цього ПДВ - 15 766 058,00 грн., всього 94 596 348,00 (дев`яносто чотири мільйони п`ятсот дев`яносто шість тисяч триста сорок вісім гривень) без урахування вартості матеріалів позивача.

Відповідно до п. 4.1 договору №1, протягом 10 днів після підписання договору позивач перераховує відповідачу аванс у розмірі 30% від вартості робіт згідно з договором (п. 3.1).

Розрахунки за виконані роботи (Ф№КБ - 2в) і довідки про вартість виконаних робіт/і витрати/(Ф №КБ-3), затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №554.

Позивач щомісяця протягом двадцяти календарних днів від дати підписання актів приймання виконаних робіт (Ф№КБ - 2в) і довідки про вартість виконаних робіт/і витрати/(Ф №КБ-3), сплачує відповідачу 70% від вартості виконаних робіт без урахування вартості матеріалів позивача, а 30% вартості виконаних за звітний період робіт оплачується в рахунок авансу.

Пунктом 4.5 договору №1 встановлено, що вартість роботи плавзасобів при транспортуванні трубопроводу оплачується позивачем на підставі поданих відповідачем документів, підтверджуючих зазначені витрати.

Згідно з п. 4.6 договору №1, вартість послуг морського регістра судноплавства включаються відповідачем у довідку про вартість виконаних робіт/і витрати/ (Ф№КБ-3) на підставі підтверджуючих документів із наданням копії договору та актів виконаних робіт.

Пунктом 5.1 договору №1 встановлено, що за результатами виконаних за поточний місяць робіт, відповідач складає акт приймання виконаних будівельно-монтажних робіт (Ф№КБ - 2в), довідку про вартість виконаних робіт/і витрати/(Ф№КБ-3) з урахуванням вартості матеріалів позивача. Відповідач оформлює повний комплект виконавчої документації на увесь пред`явлений обсяг робіт, звіт про використання матеріалів позивача і документи згідно з п.п. 4.3, 4.4, 4.5 договору та передає на підпис позивачу.

Згідно з п. 5.2 договору №1, позивач протягом десяти робочих днів розглядає акти та підписує їх або пред`являє мотивовану відмову у вигляді зауважень.

Відповідно до п. 5.4 договору №1, у випадку не пред`явлення позивачем мотивованої відмови у термін, встановлений п. 5.2 договору, роботи вважаються прийнятими позивачем у повному обсязі.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що датою початку виконання робіт є дата підписання договору. Відповідач зобов`язується приступити до виконання робіт з моменту підписання договору за умови передачі проектної та дозвільної документації та повністю виконати роботи, згідно з технічним завданням (додаток №1) та календарним графіком (додаток №2).

Згідно з п. 6.2 договору №1, відповідач зобов`язується письмово повідомляти позивача про кожний випадок затримки, призупинення або припинення виконання робіт, а також їх відновлення.

Відповідно до п. 6.3 договору №1, зміст, обсяг і терміни виконання робіт визначаються календарним графіком, що є невід`ємною частиною договору (додаток 2).

Пунктом 12.1 договору №1 встановлено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту (дати) його підписання сторонами і скріплення печатками сторін і поширює свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 14.06.2012 року.

29 грудня 2012 року сторонами укладено додаткову угоду №1/1480 до договору підряду №749 від 11.07.2012 року (далі - додаткова угода), відповідно до умов якої сторони дійшли згоди про внесення наступних змін до договору підряду №749 від 11.07.2012 року:

1. Пункт 12.2 договору викласти в наступній редакції:

"12.2. Термін закінчення дії цього договору визначається датою 31.03.2013 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання".

29 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем укладений договір підряду №1308 (далі - договір №2), згідно з умовами якого відповідач зобов`язувався виконати комплекс робіт по виготовленню та перевезенню плетей підводного трубопроводу (далі - роботи), а позивач зобов`язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Згідно з п. 3.1 договору №2, ціна предмету договору є приблизною (динамічною), визначена договірною ціною (додаток №3) і становить 24 804 783 грн., крім цього ПДВ - 4 960 956,60 грн., всього 29 765 739,60 грн. без урахування вартості матеріалів позивача.

Відповідно до п. 4.1 договору №2, протягом 10 днів після підписання договору позивач перераховує відповідачу аванс у розмірі 30% від вартості робіт згідно з договором (п. 3.1).

Розрахунки за виконані роботи проводяться щомісячно згідно з актами приймання виконаних підрядних робіт (Ф№КБ - 2в) і довідки про вартість виконаних робіт/і витрати/(Ф№КБ-3), затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №554.

Позивач щомісяця протягом двадцяти календарних днів від дати підписання актів приймання виконаних підрядних робіт (Ф№КБ - 2в) і довідки про вартість виконаних робіт/і витрати/ (Ф№КБ-3), оплачує відповідачу 70% від вартості виконаних робіт без урахування вартості матеріалів позивача, а 30% вартості виконаних за звітний період робіт оплачується у рахунок авансу.

Пунктом 5.1 договору №2 встановлено, що за результатами виконаних за поточний місяць робіт, відповідач складає акт приймання виконаних будівельно-монтажних робіт, довідку про вартість виконаних робіт/і витрати/ (Ф№КБ-3) з урахуванням вартості матеріалів позивача. Відповідач оформлює повний комплект виконавчої документації на весь пред`явлений обсяг робіт, звіт про використання матеріалів позивача і документи згідно з п.п. 4.3, 4.4, 4.5 договору та передає на підпис позивачу.

Згідно з п. 5.2 договору №2, позивач протягом десяти робочих днів розглядає акти і підписує їх або пред`являє мотивовану відмову у вигляді зауважень.

Відповідно до п. 5.4 договору №2, у випадку не пред`явлення позивачем мотивованої відмови у термін, встановлений п. 5.2 договору, роботи вважаються прийнятими позивачем у повному обсязі.

Пунктом 6.1 договору №2 встановлено, що датою початку виконання робіт є дата підписання договору. Відповідач зобов`язується приступити до виконання робіт з моменту підписання договору і повністю виконати роботи, згідно з технічним завданням (додаток №1) та календарним графіком (додаток №2).

Згідно з п. 6.2 договору, відповідач зобов`язується письмово повідомляти позивача про кожний випадок затримки, призупинення або припинення виконання робіт, а також їх відновлення.

Відповідно до п. 12.1 договору №2, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту (дати) його підписання сторонами і скріплення печатками сторін і поширює свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 31.10.2012 року.

Пунктом 12.2 договору №2 встановлено, що строк закінчення дії цього договору визначається датою 31.12.2013 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що укладена між сторонами додаткова угода №1/1480 до договору підряду №749 від 11.07.2012 року є незаконною, оскільки нею було змінено істотну умову договору №1, а саме збільшено строк його виконання, що, на його думку, порушує вимоги п. 4 ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель". Крім цього, позивач послався на те, що договори підряду №1 та №2 сторонами були підписані раніше строку, встановленого ч. 3 ст. 39 Закону України "Про здійснення державних закупівель". Також, на думку представника позивача, укладення сторонами договорів підряду №1 та №2 порушувало публічний порядок.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Згідно з ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).

Згідно з статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до приписів ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Так, необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків.

До господарських договорів, що підпадають під ознаки відповідної норми, слід відносити ті, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави і суспільства і спрямовані, зокрема, на: використання всупереч законові державної або комунальної власності; незаконне заволодіння, користування розпорядження (в тому числі відчуження) об`єктами права власності українського народу - землею, як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (статті 14, 15 Конституції України); відчуження викраденого майна; виробництво і відчуження певних об`єктів, вилучених або обмежених у цивільному обігу (відповідні види зброї, боєприпасів, наркотичних засобів, іншої продукції, що має властивості, небезпечні для життя та здоров`я громадян, тощо); виготовлення і поширення літератури та іншої продукції, що пропагує війну, національну, расову чи релігійну ворожнечу; приховування від оподаткування доходів, інше ухилення від сплати податків; виготовлення чи збут підробних документів і цінних паперів; незаконне вивезення за кордон валютних коштів, матеріальних чи культурних цінностей; використання власного майна на шкоду інтересам суспільства, правам, свободі й гідності громадян.

Тому, необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру у кожної із сторін.

Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладуваного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Правочинами, які порушують публічний порядок, є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами; правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за ст.228 Цивільного кодексу України потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

В той же час, позивачем не доведено обставин, яким чином договори підряду порушують публічний порядок, і, зокрема, доказів того, що укладення вказаних правочинів було спрямоване на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Так, посилання позивача на ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції станом на момент виникнення правовідносин) щодо визнання недійсним договорів підряду є необґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції станом на момент виникнення правовідносин) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Як зазначав відповідач та не спростував позивач, внесені додатковою угодою № 1 зміни до договору підряду № 749 в частині продовження строку дії договору виникли у зв`язку з відсутністю фінансування та складними погодними умовами.

Колегією суддів встановлено, що продовження строку виконання робіт не призвели до збільшення суми, визначеної у договорі, що узгоджується з п. 4 ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Таким чином, продовження строку дії договору № 749 укладенням додаткової угоди № 1 не порушило вимоги Закону України «Про здійснення державних закупівель».

В будь-якому випадку, позивачем з цієї підстави було заявлено вимогу про визнання недійсним усього договору підряду № 749 в цілому, а не додаткової угоди № 1, якою і було продовжено строк дії договору.

Посилання апелянта на те, що договори підряду були укладені з порушенням вимог ст. 39 Закону України «Про здійснення державних закупівель», є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України «Про здійснення державних закупівель» замовник має право укласти договір про закупівлю за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника у строк не раніше ніж через 14 днів (п`ять робочих днів у разі застосування процедури закупівлі з підстав, визначених пунктом 3 частини другої цієї статті, а також у разі закупівлі нафти, нафтопродуктів сирих, електричної енергії, послуг з її передачі та розподілу, централізованого постачання теплової енергії, послуг поштового зв`язку, поштових марок та маркованих конвертів, телекомунікаційних послуг, у тому числі з трансляції радіо- та телесигналів, послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та послуг з перевезення залізничним транспортом загального користування) з дня опублікування у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 39 Закону України «Про здійснення державних закупівель» процедура закупівлі в одного учасника застосовується замовником як виняток у разінагальної потреби у здійсненні закупівлі у зв`язку з виникненням особливих економічних чи соціальних обставин, які унеможливлюють дотримання замовниками строків для проведення процедур конкурсних торгів, зокрема пов`язаних з негайною ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, а також наданням у встановленому порядку Україною гуманітарної допомоги іншим державам;

Повідомлення, на підставі якого був укладений договір № 1308 від 29.11.2012 було опубліковане у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель 31.10.2012.

Повідомлення, на підставі якого був укладений договір № 749 від 11.07.2012 було опубліковане у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель 13.06.2012.

Як вбачається з матеріалів справи, це правило було дотримано при укладенні спірних договорів, оскільки договір № 1308 від 29.11.2012 повинен був бути укладений не раніше 07.11.2012, а договір № 749 від 11.07.2012 повинен був укладений не раніше 20.06.2012.

Посилання апелянта на те, окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 826/6911/14 було встановлено факт укладення між ПрАТ «Укргазбуд» та ТОВ «Промімекс-Техно» договору субпідряду на виконання будівельних робіт за договорами підряду від 11.07.2012 № 749 та від 29.11.2012 за № 1308, та встановлено факт фіктивності ТОВ «Промімекс-Техно», є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, в межах справи № 826/6911/14 розглядались позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промімекс-техно» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про: визнання незаконними дій щодо перевірки, зобов`язання відновити відомості у інформаційних базах даних податкової служби по звітності товариства та заборону використовувати інформацію.

В той же час, в межах даної адміністративної справи суди не перевіряли та не досліджували жодної обставини фіктивності або реальності правочинів, чи наявність або відсутність фактів розкрадання.

У даній постанові судом було встановлено, що до ДПІ у Дарницькому районі м. Києва надійшов лист управління МВС України на ПЗЗ від 07.08.2013р. №37/6-8268 з доданою до нього постановою слідчого СЧ СВ УМВС України на ПЗЗ старшого лейтенанта міліції Литвинова С.В. про призначення позапланової податкової документальної перевірки фінансово господарської діяльності ТОВ «Промімекс-Техно» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за весь період діяльності.

Зокрема, з постанови СЧ СВ УМВС України на ПЗЗ старшого лейтенанта міліції Литвинова С.В. про призначення позапланової податкової документальної перевірки вбачається, що відповідно до інформації інспекції ДАБК у м. Києві TOB «Промімекс-техно» має ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури. Ліцензію видано на підставі заяви на видачу ліцензії та доданих документів, до яких відноситься зокрема, відомості про суб`єкта господарювання, у яких зазначено, що на підприємстві наявна виробничо-технічна база. Разом з тим, за вказаними адресами, а саме: Київська область, Петропавловська Борщагівка, вул. Білоцерківська, 8, розташована база TOB «Доравтосервіс ПБ», яке в оренду ТОВ «Промімекс-техно» приміщення не здавало, за місцем реєстрації підприємство не перебуває.

Між ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» та ПАТ «Укргазбуд» укладено договір на виконання робіт з облаштування Одеського та Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря на загальну суму понад 90 млн. грн., які в подальшому з метою розкрадання шляхом завищення об`єму та вартості виконаних робіт доручено згідно договору субпідряду підприємству ТОВ «Промімекс-техно», яке за юридичною та фактичною адресою не знаходяться, не має у штаті жодного працівника, не має на балансі жодної одиниці техніки, та отримало будівельну ліцензію за підробленими документами, що свідчить про фіктивність вказаного підприємства та мнимість укладених угод.

При цьому, суд у даній справі зробив висновок, що оскільки у податкового органу виникли сумніви стосовно факту реальності здійснення операцій, вказані обставини стали підставою для вжиття ДПІ у Дарницькому районі м. Києва заходів для проведення зустрічної звірки ТОВ «Промімекс-техно».

Інших висновків щодо фіктивності ТОВ «Промімекс-Техно» або фіктивних правовідносин між третьою особою та відповідачем дана постанова не містить.

Тобто, враховуючи предмет позову у справі № 826/6911/14, в ній встановлювались факти правомірності або неправомірності вжиття ДПІ у Дарницькому районі м. Києва заходів для проведення зустрічної звірки ТОВ «Промімекс-техно», а не факти фіктивності правовідносин між відповідачем та третьою особою 2 чи фіктивності ТОВ «Промімекс-техно».

В той же час, позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів укладення між ТОВ «Промімекс-Техно» та відповідачем договору субпідряду на виконання оскаржуваних договорів підряду № 1 та № 2.

Як зазначав апелянт, роботи за спірними договорами були замовлені та виконані іншою компанією «Flexglade limited».

В той же час, позивачем не доведено факту укладення між ним та компанією «Flexglade limited» будь-яких договорів підряду та виконання за такими договорами певних робіт. Зокрема, матеріали справи не містять копій договору підряду, укладеного між позивачем та компанією «Flexglade limited», копій проекту технічної документації, актів виконаних робіт тощо для встановлення обставин, на які посилається апелянт.

В той же час, колегія суддів враховує, що відповідно до наведеної в тексті апеляційної скарги копії документації конкурсних торгів компанія «Flexglade limited» виграла тендер на роботи з укладання підводного трубопроводу БК-1 Одеського ГР-МСП-4 Голіцинського ГКР з трубоукладальної баржі по об`єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря. Пусковий комплекс».

Водночас, технічними завданням до договорів № 749 та № 1308 було передбачене виготовлення та транспортування плітей газопроводу, а не укладання. Відтак, у договорі з «Flexglade limited» мова йшло про зовсім інші роботи.

В будь-якому випадку, позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів, які підтверджують обставини виконання компанією «Flexglade limited» робіт по укладенню підводного трубопроводу БК-1 Одеського ГР-МСП-4 Голіцинського ГКР.

Стосовно посилання на те, що 05 вересня 2012 року за участі колишнього Президента України проходили заходи із введення у промислову експлуатацію Одеського газового родовища, які відбулись раніше виконання робіт, що підтверджується відеоматеріалами засобів масової інформації, колегія суддів зазначає, що данні обставини, в розумінні ч. 3 ст. 75 ГПК України, не можуть визнані судом загальновідомими та такими, що не потребують доказування.

Зокрема, вони не підтверджують обставин повного виконання робіт по спірними договорами підряду саме 05.09.2012.

Твердження позивача, що спірні договори не мають ознак реальних правочинів, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявні акти виконаних робіт, які підписані з боку позивача та відповідача. Також колегією суддів враховано, що за спірними договорами підряду позивачем проводились часткові оплати, чого останнім не заперечується.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка Держфінінспекції про результати перевірки, що також підтверджує реальність спірних договорів.

Посилання апелянта на певні неточності під час складання документів про їх виконання (довідки про вартість не містять витрат про транспортування, довідка не відповідає часу виконання робіт, підрядником не передана проектна документація тощо) колегія суддів відхиляє, оскільки дані документи укладаються під час виконання договору та не впливають і не можуть бути підставою для визнання спірних договорів підряду недійсними.

Крім того, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Таким чином, позивачем не доведено, що спірні договори підряду є нікчемними в розумінні ст. 228 ЦК України які такі, що порушують публічний порядок, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами вини та обставин, з якими закон пов`язує нікчемність правочину внаслідок порушення публічного порядку - спрямованості правочину на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки під час розгляду справи колегією суддів не було виявлено у діях відповідача порушень законодавства, які мають ознаки кримінального правопорушення, а тому заява позивача про винесення окремої ухвали підлягає залишенню без задоволення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Позивачем не доведено, що спірні договори підряду є нікчемними в розумінні ст. 228 ЦК України які такі, що порушують публічний порядок, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами вини та обставин, з якими закон пов`язує нікчемність правочину внаслідок порушення публічного порядку - спрямованості правочину на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду Київської області від 03.04.2019 року у справі № 911/2788/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019 року у справі № 911/2788/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019 року у справі № 911/2788/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 911/2788/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 29.07.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко