ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" липня 2019 р. Справа № 1/30-28/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Зварич О.В.

Плотніцький Б.Д.

секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Строймаш плюс (надалі ТзОВ «Строймаш плюс») б/н від 16.04.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/1436/19 від 17.04.2019)

на рішення Господарського суду Львівської області від 23.02.2007 (суддя Морозюк А.Я.)

у справі №1/30-28/19

за позовом: відкритого акціонерного товариства Райффазен Банк Аваль, м. Київ, в особі Львівської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль, м. Львів (надалі ВАТ Райффазен Банк Аваль в особі Львівської обласної дирекції ВАТ Райффайзен Банк Аваль)

до відповідача: закритого акціонерного товариства Завод комунального транспорту (надалі ЗАТ Завод комунального транспорту), м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Форінт (надалі ТзОВ Фінансова компанія Форінт) м. Київ

про стягнення заборгованості в сумі: 1 239 159,79 грн, 60 181,23 євро, 56002,42 дол США

за участю учасників справи:

від скаржника: Поліковський Г.М. адвокат (свідоцтво №4980/10 від 30.08.2012, ордер ЛВ № 115154 від 27.03.2019, договір про надання правової допомоги від 26.03.2019)

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: Петришин П.М. адвокат (свідоцтво № 996 від 02.06.2004, довіреність б/н від 10.06.2019)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.02.2007 у справі №1/30-28/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з ЗАТ "Завод комунального транспорту" на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 1 652 213 грн 05 коп, 80 241 євро 64 євроценти, 74 669 доларів США 89 центів; державного мита - 16 522 грн. 12 коп., 802 євро 41 євроцент, 746 доларів США 69 центів та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с. 151-153 том І).

17.04.2019 на адресу Західного апеляційного господарського суду від ТзОВ «Строймаш плюс» надійшла апеляційна скарга на вищевказане рішення суду.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт - ТзОВ «Строймаш плюс» не був учасником справи та не брав участі в розгляді Господарським судом Львівської області справи №1/30-28/19, проте рішенням суду було порушеного права та інтереси товариства. Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції, прийнявши рішення про стягнення процентів за користування кредитними коштами поза межами строку, поза межами справи про банкрутство боржника, без залучення усіх осіб прав та інтересів яких таке рішення стосується, порушив норми цивільного законодавства України, а саме: ст.ст.509, 631, 1048 ЦК України. Оскільки ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.08.2006 у справі №31/160 (29/170 (6/77-5/100)) про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту» визнано кредиторські вимоги АППБ «Аваль» у сумі 22 831 541,23 грн та 125 грн судових витрат, а також цією ухвалою визнано кредиторські вимоги 4 черги ТзОВ «Строймаш плюс» на суму 5 025 923,95 грн, то, відповідно, на думку апелянта, приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд першої інстанції безумовно вирішив питання про права та законні інтереси скаржника, так як будь-яке безпідставне збільшення кількості кредиторів боржника - банкрута або збільшення розміру їх кредиторських вимог стосується права скаржника як кредитора в межах справи про банкрутство на задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника - банкрута пропорційно до вимог інших кредиторів, як це передбачено Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відтак, скаржник просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким в позові відмовити повністю.

Представник ТзОВ «Строймаш плюс» в судовому засіданні 23.07.2019 доводи апеляційної скарги підтримав повністю. Також представником було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що в дане судове засідання не з`явилися представники від позивача та відповідача.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що учасники справи, в т.ч. позивач та відповідач, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а також виклали свою позицію щодо розгляду справи №1/30-28/19 у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів відхиляє клопотання скаржника про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Позивач явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив. У відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апеляційної скарги заперечив (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/3170/19 від 20.05.2019), просить суд закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ «Строймаш плюс» на рішення суду першої інстанції. Зокрема, вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, оскільки скаржником не доведено належними та допустимими доказами порушення його реальних прав та інтересів оскаржуваним рішенням. Звертає увагу, що твердження апелянта про те, що йому стало відомо про оскаржуване рішення суду лише 09.04.2019, не відповідає дійсності, оскільки в межах розгляду справи № 31/160 (29/170 96/77-5/100)), учасником якої також є ТзОВ «Строймаш плюс», ухвалою суду ще 2014 році було визнано грошові вимоги Банку, стягнутих по справі № 1/30-28/19, та які в подальшому були включені в четверту чергу реєстру вимог кредиторів ЗАТ «Завод комунального транспорту».

27.06.2019 на адресу суду від представника ЗАТ «Завод комунального транспорту» адвоката Швець Д.Ю. надійшли письмові пояснення щодо апеляційної скарги (зареєстровані в канцелярії суду за вх№01-04/4108/19), в яких представник підтримує доводи апеляційної скарги та просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким в позові відмовити повністю. На підтвердження своїх повноважень, як представника відповідача, адвокатом було надано суду лише ордер серії ЛД №058299 від 25.06.2019 про надання правової допомогти ЗАТ «Завод комунального транспорту» в якому зазначено, що таке представництво здійснюється на підставі договору б/н від 24.06.2019 (а.с. 133 том VII).

Проте, 27.06.2019 на адресу суду від арбітражного керуючого (ліквідатора ЗАТ «Завод комунального транспорту») Надлонок А.І. надійшло клопотання № 01-21/02/17/34 від 27.06.2019 (зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01-04/4141/19), в якому відповідач просить розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності представника ЗАТ «Завод комунального транспорту». Крім того, в даному клопотанні арбітражний керуючий (ліквідатор ЗАТ «Завод комунального транспорту») Надлонок А.І. повідомив суд, що станом на 27.06.2019 жодних договорів про надання правової допомоги (в т.ч. і з адвокатським об`єднанням «Пилипенко і партнери», адвокатом Швецем Дмитром Юрійовичем) у господарській справі № 1/30-28/19 не укладав, довіреностей на представництво інтересів товариства у цій справі не видавав.

Арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, зазначає, що як вбачається зі змісту ухвал суду по справі Господарського суду Львівської області №31/160 (29/170 (6/77-5/100)) про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту», арбітражний керуючий Надлонок А.І. ухвалою суду від 20.02.2014 призначений ліквідатором банкрута ЗАТ «Завод комунального транспорту» (а.с. 49-59 том VІІ).

Відповідно до ч.1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (ч.4 ст. 60 ГПК України).

За приписами ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Тобто, виходячи зі змісту ч. 1, 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору.

Норма ч.1 ст. 61 ГПК України визначає, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що однією із підстав відкладення розгляду справи в судовому засіданні 27.06.2019 було з`ясування повноважень адвоката Швець Д.Я. як представника ЗАТ «Завод комунального транспорту» у даній справі.

Станом на 23.07.2019 адвокатом Швець Д.Ю. не надано суду документів, які б підтверджували волевиявлення довірителя ЗАТ «Завод комунального транспорту» на надання повноважень адвокату Швецю Д.Ю. як представнику в господарській справі №1/30-28/19, та які могли б надати можливість суду перевірити обсяг та межі наданих повноважень.

Натомість, 23.07.2019 на адресу суду надійшло клопотання за підписом ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи №1/30-2819, в зв`язку із зайнятістю його в інших судових засіданнях (зареєстроване в канцелярії суду за вх№01/04/4661/19), без підтверджуючих доказів повноважень представництва інтересів учасника справи.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів залишає без розгляду письмові пояснення щодо апеляційної скарги за підписом адвоката Швець Д.Ю., поданих в інтересах ЗАТ «Завод комунального транспорту» (зареєстровані в канцелярії суду № 01-04/4108/19 від 27.06.2019), а також клопотання про відкладення розгляду справи за підписом ОСОБА_1 (зареєстроване в канцелярії суду за вх№01/04/4661/19).

Представник третьої особи в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/3195/19 від 20.05.2019). Зокрема, вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, оскільки скаржником не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав та інтересів оскаржуваним рішенням. Звертає увагу на те, що ТзОВ «Строймаш плюс», як кредитор у справі №31/160 (29/170 96/77-5/100)) про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту» мало право висловити свої заперечення проти вимог Банку до боржника, оскаржувати відповідну ухвалу про визнання таких вимог саме в межах справи №31/160 (29/170 96/77-5/100)) про банкрутство. Оскільки закон про банкрутство в редакції чинній до 19.01.2013 не визначав особливої процедури розгляду позовних вимог конкурсних кредиторів до боржника, відповідно оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм процесуального та матеріального права чинних на час розгляду справи № 1/30-28/19.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участь у справі ТзОВ «Строймаш плюс» на рішення Господарського суду Львівської області від 23.02.2007 у справі №1/30-28/19 слід закрити, виходячи з наступного.

Згідно з п.13 ч.1 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України (у редакції від 03.10.2017 №2147-VIII) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскарженні в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.91 ГПК України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) сторони у справі мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Слід зазначити, що в 2010 році до ГПК України внесено зміни щодо кола осіб, які можуть оскаржити рішення суду першої інстанції.

Так, згідно з ч.1 ст. 91 ГПК України (в редакції від 03.08.2010) сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Отже, відповідно до вимог ст.91 ГПК України особи, яких не було залучено до участі у справі, вправі оскаржити не будь-яке рішення суду, а лише те, яке безпосередньо стосується прав та обов`язків цієї особи.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення сторонами у справі, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції повинен з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, першочергово необхідно з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника ТзОВ «Строймаш плюс», та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Судом з`ясовано, що предметом позову у справі №1/30-28/19 було стягнення з ЗАТ «Завод комунального транспорту» на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 1 652 213,05 грн., 80 241,64 євро та 74 669,89 доларів США (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), що становить заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами за кредитними договорами, укладеними в межах генеральної кредитної угоди №9 від 29.10.2003.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.02.2007 у справі №1/30-28/19 позов задоволено та присуджено до стягнення вказані вище кошти.

ТзОВ «Строймаш плюс» наголошував, що приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд першої інстанції безумовно вирішив питання про права та законні інтереси скаржника, оскільки, будь-яке безпідставне збільшення кількості кредиторів боржника - банкрута або збільшення розміру їх кредиторських вимог стосується права скаржника як кредитора в межах справи про банкрутство на задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника - банкрута пропорційно до вимог інших кредиторів, як це передбачено Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Проте, колегія суддів зазначає, що у випадку незгоди з кредиторськими вимогами ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ЗАТ "Завод комунального транспорту" скаржник ТзОВ «Строймаш плюс» не був позбавлений можливості захистити свої права як кредитора боржника в межах справи про банкрутство ЗАТ "Завод комунального транспорту".

Разом з тим, судом встановлено, що ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення Господарського суду Львівської області від 23.02.2007 у справі №1/30-28/19 не містять жодних суджень чи висновків суду саме про права та обов`язки скаржника - ТзОВ «Строймаш плюс». При цьому вказана справа не стосується процесу банкрутства ЗАТ «Завод комунального транспорту», кредитором вимог до якого є апелянт, а оскаржуване рішення щодо кредитних правовідносин ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ЗАТ «Завод комунального транспорту» не стосується прав чи обов`язків скаржника - ТзОВ «Строймаш плюс».

Тобто, скаржником при зверненні з апеляційною скаргою, не було доведено, що суд ухвалив рішення про його права, інтереси та (або) обов`язки.

При розгляді даної справи, апеляційний господарський суд керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 р. у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Згідно п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження у даній справі за апеляційною скаргою ТзОВ «Строймаш плюс» поданої на рішення Господарського суду Львівської області від 23.02.2007 у справі №1/30-28/19, оскільки таким судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки вказаного товариства не вирішувалися.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись, ст.ст. 234, 235, 264, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

1. Закрити апеляційне провадження у справі № 1/30-28/19 по перегляду апеляційної скарги ТзОВ «Строймаш плюс» б/н від 16.04.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/1436/19 від 17.05.2019) на рішення Господарського суду Львівської області від 23.02.2007 у справі № 1/30-28/19.

1. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки передбаченні ст.288 ГПК України.

2. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді О.В. Зварич

Б.Д. Плотніцький