ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.08.2019 Справа № 908/1818/19

м. Запоріжжя

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун Віталій Леонідович розглянувши матеріали заяви від 17.07.19 № 32 про видачу судового наказу

від заявника (стягувача): комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради, 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29а

до боржника: фізичної особи-підприємця Гук Андрія Вікторовича, АДРЕСА_1

про стягнення 5 739,31 грн. заборгованості за договором від 30.12.16 № 685/2017/02/нж та 192,10 грн. судового збору.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулось комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради (далі КП «Наше місто» ЗМР) з заявою від 17.07.19 № 32 про видачу судового наказу про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Гук Андрія Вікторовича (далі ФОП Гук А.В. ) 5 739,31 грн. заборгованості за договором від 30.12.16 № 685/2017/02/нж, а також та 192,10 грн. судового збору.

Заяву обґрунтовано положеннями ст.ст. 4, 12, 80, 91, 147, 148, 150, 152, 175 ГПК України, ст.ст. 175, 193 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 629, 631, 901, 903 ЦК України, а також неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором від 30.12.16 № 685/2017/02/нж щодо оплати наданих КП «Наше місто» ЗМР (стягувачу) послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період у розмірі 5 739,31 грн. за період з лютого по жовтень 2017 р., а також та 192,10 грн. судового збору.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/1818/19 між суддями, вказану заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Відповідно до приписів ч.ч. 1-3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

За ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Отже, як вимогу, за якою може бути видано наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором.

Згідно із ст. 150 ГПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються (ч.3 ст. 150 ГПК України):

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Статтею 152 ГПК України визначено підстави для відмови у видачі судового наказу, а саме, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 148 цього Кодексу;

4) наявні обставини, зазначені у частині першій ст. 175 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст. 152 ГПК України).

При подачі суду заяви від 17.07.19 за вих. 32 про видачу судового наказу заявником вказано наступне місцезнаходження боржника: АДРЕСА_2 .

Статтею 27 ГПК України унормовано, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо ін. не встановлено цим Кодексом (ч. 1). Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2).

Згідно з вимогами ст. 29 ГПК України (Підсудність справ за вибором позивача), право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 1) … Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. 5). Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійної його діяльності (ч. 6). … Позови до відповідача, який не має в Україні місцезнаходження чи місця проживання, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна (ч. 10).

Статтею 30 ГПК України визначено виключну підсудність справ. Так, зокрема, спори, що виникають з договору перевезення, у разі, коли одним з відповідачів є перевізник, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням перевізника (ч. 1). … Спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою (ч. 3)…

Згідно із п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 4 ст. 10 вищезазначеного Закону передбачено, що відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у т.ч. під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Як вбачається з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отримано на запит суду у цій справі станом на дату надходження заяви до суду (23.07.19), місцем проживання фізичної особи-підприємця Гук Андрія Вікторовича (іпн НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_3 .

Зі змісту наданого до матеріалів справи договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових території від 30.12.16 № 38972016/01/нж (укладеного між КП «Наше місто» ЗМР та ФОП Гук А.В. , а також наданих документів не вбачається, що:

- у договорі від 30.12.16 № 38972016/01/нж сторонами визначено, що разі виникнення спору між цими сторонами місцем виконання договору є м. Запоріжжя, а тому позов (заяву про судовий наказ) має бути подано до господарського суду Запорізької області за місцем виконання такого договору;

- станом на час подачі заяви про видачу судового наказу до боржника (ФОП Гук А.В. ) місце реєстрації його проживання або перебування невідоме, а тому заява подається за місцезнаходженням майна чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійної його діяльності;

- що боржник (ФОП Гук А.Б. ) не має в Україні місцезнаходження чи місця проживання, а тому заява (позов) можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна;

- предметом позову (заяви про видачу судового наказу) є матеріально-правова вимога стягувача до боржника щодо нерухомого майна і вказаний спір виник з приводу такого нерухомого майна.

З урахуванням наведеного вище у тексті цієї ухвали суд дійшов висновку, що заявником (стягувачем) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам п. 9 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

А тому, як наслідок, судом відмовляється у задоволенні заяви КП «Наше місто» ЗМР від 17.07.19 № 32 про видачу судового наказу.

Судом роз`яснюється, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою (ч.1 ст. 153 ГПК України) в порядку встановленому цим розділом після усунення недоліків.

Крім того, що заявник не позбавлений права звернутись із заявою про видачу судового наказу з вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій з ФОП Гук А.В. за договором від 30.12.16 № 38972016/01/нж в порядку господарського судочинства за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника (відповідача).

Керуючись ст.ст. 27, 29, 30. 147, 148, 150, 152 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради від 17.07.19 № 32 про видачу судового наказу.

Копію цієї ухвали разом з матеріалами заяви від 17.07.19 № 32 надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає апеляційному оскарженню в порядку визначеному розділом IV ГПК України.

Додаток: матеріали заяви від 17.07.19 № 32 в 2-х екземплярах.

Суддя В.Л. Корсун