ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2019 р. Справа№ 910/17070/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Смірнової Л.Г.

Дідиченко М.А.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників згідно з протоколом судового засідання від 31.07.2019

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рамінтек ЛТД»

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 (повне рішення складено 25.04.2019)

у справі № 910/17070/18 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рамінтек ЛТД»

до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рамінтек ЛТД» (далі - ТОВ «Рамінтек ЛТД») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Київське обласного територіальне відділення АМК України) про визнання недійсним та скасування рішення.

Позовні вимоги про визнання недійсним та скасування рішення обґрунтовані тим, що під час розгляду справи № 69/9-р-02-2018 відповідачем було не повно та не об`єктивно досліджено матеріали справи, встановлені не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у задоволенні позовних вимог ТОВ «Рамінтек ЛТД» до Київського обласного територіального відділення АМК України відмовлено повністю.

Рішення обґрунтовано тим, що TOB «Рамінтек ЛТД» і Tовариство з обмеженою відповідальністю «ІВК «Рамінтек» (далі - ТОВ «ІВК «Рамінтек») здійснювали реалізацію аналогічної продукції, тобто діяли на одному ринку, що давало змогу потенційним споживачам вибирати між їх товарами. TOB «Рамінтек ЛТД» і TOB «ІВК «Рамінтек» є конкурентами на ринках виробництва та реалізації імуноферментних тестів для діагностики захворювань людини.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 не отримував дозволів (згоди) від TОВ «ІВК «Рамінтек» на використання комерційної назви «Рамінтек» і про наміри щодо створення суб`єкта господарювання з аналогічною назвою та видами діяльності не повідомляв.

Враховуючи те, що TOB «Рамінтек ЛТД» було зареєстровано 20.04.2017, в той час, як TOB «ІВК «Рамінтек» почав використовувати комерційне найменування «Рамінтек» на 8 років раніше, суд першої інстанції дійшов висновку, що TOB «ІВК «Рамінтек» має пріоритет щодо використання цього позначення.

Факти змішування в діях позивача з діяльністю TOB «ІВК «Рамінтек» підтверджуються тим, що до останнього звернулось TOB «Малікс-Мєд» щодо наявних розбіжностей в отриманій видатковій накладній № ТР-0001062 від 02.10.2017. При цьому, TOB «ІВК «Рамінтек» повідомило, що не виготовляло видаткову накладну № ТР-0001062 від 02.10.2017. таку продукцію було продано позивачем. А тому те, що TOB «Малікс-Мєд», купуючи продукцію у TOB «Рамінтек ЛТД», за умови виникнення питань щодо документації звернулося саме до TOB «ІВК «Рамінтек», підтверджує факт змішування діяльності TOB «Рамінтек ЛТД» з діяльністю TOB «ІВК «Рамінтек».

Також факти змішування з діяльністю TOB «ІВК «Рамінтек» підтверджуються опитуванням, проведеним відповідачем.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

У травні 2019 року TOB «Рамінтек ЛТД» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Рамінтек ЛТД» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019. Встановлено час для надання відзиву, заперечення на відзив, заяв, клопотань. Призначено до розгляду апеляційну скаргу на 01.07.2019.

Справа розглядалася різними складами суду.

25.06.2019 на адресу суду апеляційної інстанції від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу з доказами направлення іншому учаснику.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 01.07.2019 відзив на апеляційну скаргу залишено без розгляду на підставі ст. 118, 207 ГПК України, у зв`язку з пропуском строку для його подачі без клопотання про продовження строку для вчинення відповідної дії. Також в судовому засіданні оголошено перерву до 31.07.2019. Указаною ухвалою відкладено розгляд справи на 31.07.2019.

03.07.2019 на адресу суду апеляційної інстанції від відповідача надійшла заява про поновлення строку для подання відзиву на апеляційну скаргу. Ухвалою суду від 31.07.2019 у задоволенні клопотання Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про поновлення строку для подання відзиву на апеляційну скаргу відмовлено.

31.07.2019 у судове засідання з`явилися представники сторін - позивача та відповідача.

Скаржник у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

ТОВ «Рамінтек ЛТД» в апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що відповідачем фактично було взято окремі відповіді суб`єктів господарювання, без розгляду контексту, в якому були викладені наявні пояснення. Однак, на думку скаржника, жодного сплутування та змішування діяльності не було й не могло бути, враховуючи специфіку ринку, а також і те, що ТОВ «ІВК «Рамінтек» та позивач виробляли та реалізовували продукцію в різні проміжки часу.

Також скаржник зазначає, що відповідачем не досліджувалися обставини складання накладної від 02.10.2017 № TP-0001062, реальність звернення ТОВ «Малікас-Мєд», подання будь-яких звернень, скарг від ТОВ «Малікас-Мєд» стосовно сплутування діяльності позивача із діяльністю ТОВ «ІВК «Рамінтек». Скаржник також зазначає, що накладна ніким не завірена.

Скаржник зазначає, що має пріоритет на знак для товарів і послуг «Рамінтек» та знак «Ramintek», оскільки за висновками формальних експертиз на знак для товарів і послуг від 25.09.2018, вказані заяви відповідають вимогам ст. 7 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Крім того, скаржник звертає увагу на наявність корпоративного конфлікту між учасниками ТОВ «ІВК «Рамітек» та наявністю ряду судових спорів між учасниками товариства. До того ж, заявник зазначає про відсутність у ТОВ «ІВК «Рамітек» права звертатися до Київського територіального управління АМК України, оскільки у особи, що підписала скаргу, був відсутній необхідний обсяг повноважень.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

25.06.2019 на адресу суду апеляційної інстанції від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який ухвалою суду апеляційної інстанції від 01.07.2019 залишено без розгляду. У задоволенні заяви про поновлення строку ухвалою суду було відмовлено на підставі ст. 119 ГПК України.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вірно з`ясовано судом першої інстанції, до Київського обласного територіального відділення АМК України надійшла заява від ТОВ «Інноваційно-виробнича компанія «Рамінтек» від 28.08.2017 б/н про порушення ТОВ «Рамінтек ЛТД» законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченого ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

17.10.2018 Адміністративна колегія Київського обласного територіального відділення АМК України розглянула матеріали справи № 69/9-р-02-02-18, розпочатої за результатами розгляду заяви ТОВ «ІВК «Рамінтек» від 28.08.2017 б/н про порушення ТОВ «Рамінтек ЛТД» законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченого ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» та подання про попередні висновки у справі першого відділу досліджень і розслідувань від 20.09.2018 № 60-03/116п.

Рішенням Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення АМК України № 60/26-р/тк від 17.10.2018 (далі - рішення 60/26-р/тк) ухвалено:

- визнати, що ТОВ «Рамінтек ЛТД» вчинило порушення, передбачене ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді неправомірного використання частини комерційного (фірмового) найменування «Рамінтек» у власній назві, доменному імені сайту та електронній адресі без дозволу (згоди) ТОВ «ІВК «Рамінтек», яке раніше почало використовувати її у господарській діяльності, що призвело до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання;

- за порушення, викладене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», накласти на ТОВ «Рамінтек ЛТД» штраф в розмірі 68 000, 00 грн;

- зобов`язати ТОВ «Рамінтек ЛТД» припинити порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, зазначене в п.1 цього рішення, шляхом вилучення, протягом 30 календарних днів з дня отримання цього рішення, з власної назви, електронної адреси доменного імені сайту, в тому числі його наповнення, частини комерційного (фірмового) найменування «Рамінтек» та не використовувати його у власній господарській діяльності, про що проінформувати Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України з наданням підтверджуючих документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Так, скаржник, не погоджуючись з вказаним рішенням, звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення № 60/26-р/тк від 17.10.2018.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, застосовані ним положення законодавства та межі апеляційного перегляду рішення суду

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом розгляду є правовідносини в сфері захисту економічної конкуренції. Спір у справі стосується наявності або відсутності обставини щодо порушення законодавства про захист прав економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності врегульовано Законом України «Про захист економічної конкуренції».

Так, не погоджуючись з ухваленим територіальним відділенням АМК України рішенням та звертаючись до суду, скаржник, як у позовній заяві, так і в апеляційні скарзі, обґрунтовує свої доводи таким:

- відсутність змішування з діяльністю суб`єкта господарювання скаржника підтверджується відповідями суб`єктів господарювання, наданими в результаті опитування;

- відповідачем зроблено передчасний та помилковий висновок, що саме використання позивачем у своїй назві слова «Рамінтек» спонукало ТОВ «Малікас-Мєд» звернутися до ТОВ «ІВК «Рамінтек» з приводу накладної від 02.10.2017 № ТР-0001062;

- позивач має пріоритет на Знак для товарів і послуг «Рамінтек» та знак для товарів і послуг «Ramintek»;

- на день звернення ТОВ «ІВК «Рамінтек» до відповідача законним директором та підписантом ТОВ «ІВК «Рамінтек» був ОСОБА_1 , який не підписував ніяких скарг/заяв/звернень від імені ТОВ «ІВК «Рамінтек» до відповідача.

Окремі особливості порядку розгляду заяв, справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами Антимонопольного комітету України визначаються Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 (з наступними змінами) (далі - Правила розгляду заяв і справ).

Відповідно до п. 23 Правил розгляду заяв і справ службовцями Комітету, відділення, яким доручено збирання та аналіз доказів, проводяться дії, направлені на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін.

Статтею 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено коло доказів, видів засобів доказування та порядок збирання доказів органами Антимонопольного комітету України при розгляді справ про порушення, зокрема, і законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення, які встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. При цьому, Законом не визначено певної форми доказів. Збір доказів здійснюється Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями незалежно від місцезнаходження доказів.

Згідно з інформаційним листом Антимонопольного комітету України від 02.04.2012 № 60/01 для проведення дослідження ринку можуть бути використані дані вибіркових обстежень і опитувань населення або інших покупців (фізичних та юридичних осіб) про ситуацію на ринку, які може проводити Відділення самостійно.

Як вбачається з матеріалів справи, територіальним відділенням АМК України, з метою об`єктивного та всебічного розгляду справи, а також з метою аналізу сприйняття споживачами (покупцями) інформації на досліджуваному ринку було проведено опитування споживачів імуноферментних тестів для діагностики інфекційних, паразитарних та алергічних захворювань людини, серед яких комунальні підприємства, державні установи, суб`єкти господарювання (обласні та міські лікарні, диспансери, поліклініки, консультативно-діагностичні, клінічні центри, лабораторії тощо).

За результатами аналізу інформації, отриманої в ході опитування, відповідачем було встановлено, що більшість респондентів, які надали відповіді, зазначили, що комерційні найменування TOB «ІВК «Рамінтек» та TOB «Рамінтек ЛТД» в цілому є схожими. При цьому, деякі респонденти вказали, що, з огляду на зазначену схожість, існує можливість сплутування цих найменувань. Деякі респонденти повідомили, що вони б могли помилково придбати аналогічні товари у TOB «Рамінтек ЛТД», якщо раніше постачальником таких товарів було TOB «ІВК «Рамінтек».

Посилання скаржника на аналіз відповідей інших суб`єктів господарювання відхиляються судом як безпідставні з огляду на те, що такі відповіді у матеріалах даної судової справи відсутні. Водночас, наведені скаржником витяги з таких відповідей в апеляційні скарзі свідчать частково про те, що сплутування не можливі через те, що опитувані ніколи не вели діяльності з указаними товариствами, а тому і не могло бути помилок; частина ж зазначає, що помилки неможливі з огляду на проведення закупівель у відповідності до Закону України «Про публічні закупівлі» та через систему «Прозоро».

Наведене не спростовує обставин, викладених у вищенаведених листах інших суб`єктів господарювання, а тому такі доводи скаржника відхиляються як необґрунтовані.

За приписами ч. 3, 5 ст. 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється, зокрема, яка включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції.

Паризька конвенція про охорону промислової власності від 20.03.1883 набула чинності для України 25.12.1991.

Відповідно до ст. 1 вказаної Конвенції країни, до яких застосовується ця Конвенція, утворюють Союз по охороні промислової власності.

За приписами ст. l0bis Паризької конвенції про охорону промислової власності країни Союзу зобов`язані забезпечити ефективний захист від недобросовісної конкуренції; актом недобросовісної конкуренції вважається будь-який акт конкуренції, що суперечить чесним звичаям у промислових і торговельних справах; зокрема, підлягають забороні всі дії, здатні яким би то не було способом викликати змішування відносно підприємства, продуктів чи промислової або торговельної діяльності конкурента.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 33 Господарського кодексу України неправомірним використанням ділової репутації суб`єкта господарювання визнаються: неправомірне використання чужих позначень, рекламних матеріалів, упаковки; неправомірне використання товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу іншого виробника; порівняльна реклама. Неправомірним є використання без дозволу уповноваженої на те особи чужого імені, комерційного найменування, торговельної марки, інших позначень, а також належних іншій особі рекламних матеріалів тощо, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб`єкта господарювання, який має пріоритет на їх використання.

Нормою ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» встановлено, що недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання.

Тобто, опитування споживачів в рамках розгляду справи № 69/9-р-02-02-18 за ознаками вчинення позивачем порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, було власною ініціативою територіального відділення АМК України, метою якої було заслуховування думки споживачів на ринку виробництва та реалізації імуноферментних тестів для діагностики інфекційних, паразитарних та алергічних захворювань людини з приводу використання частини комерційного (фірмового) найменування «Рамінтек» у власній назві, доменному імені сайту та електронній адресі без дозволу (згоди) скаржника. Тому доводи скаржника щодо підписанта листа відхиляється судом апеляційної інстанції як безпідставні для скасування спірного рішення.

До того ж, суд апеляційної інстанції зазначає, що у листах ТОВ «Євролаб» від 10.08.2018 № 115/08/18, ПП «Колар-СВ» від 03.08.2018 № 03/08-01, ТОВ «Діасервіс» від 06.08.2018 № 89/ЮВ (підприємства, що спеціалізуються на фармацевтичних препаратах) вказали, що комерційні найменування ТОВ «ІВК «Рамінтек» та ТОВ «Рамінтек ЛТД» є в цілому схожими і їх можна сплутати (п. 5 листів).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповіді опитаних суб`єктів господарювання та інших споживачів для відповідача не були виключними підставами для кваліфікації дій TOB «Рамінтек ЛДТ», як порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

Так, відповідно до інформації, повідомленої TOB «Екомед» листом від 03.08.2018 № 261, TOB «ІВК «Рамінтек» здійснювало реалізацію своєї продукції TOB «Екомед» з 16.05.2013 по 05.05.2017.

З матеріалів справи вбачається, що дата реєстрації TOB «Рамінтек ЛТД» 20.04.2017. Отже, TOB «Рамінтек ЛТД» і TOB «ІВК «Рамінтек» здійснювали реалізацію аналогічної продукції, тобто діяли на одному ринку, що давало змогу потенційним споживачам вибирати між їх товарами; TOB «Рамінтек ЛТД» і TOB «ІВК «Рамінтек» є конкурентами на ринках виробництва та реалізації імуноферментних тестів для діагностики захворювань людини.

Листом від 11.12.2017 № 15 скаржник повідомив відповідача, що в жовтні 2017 року здійснював реалізацію своєї продукції, зокрема TOB «Малікс-Мєд», що підтверджується видатковими накладними. При цьому, як встановлено судом першої інстанції, серед покупців TOB «ІВК «Рамінтек» зазначений суб`єкт господарювання відсутній.

Так, у рішенні № 60/26-р/к встановлено, що до ТОВ «ІВК «Рамінтек» звернулося TOB «Малікс-Мєд» щодо наявних розбіжностей в отриманій видатковій накладній № ТР-0001062 від 02.10.2017. Так, TOB «Малікс-Мєд» звернулось саме до TOB «ІВК «Рамінтек», оскільки згідно з текстом листа від 04.10.2017, в зазначеній накладній у якості постачальника було вказано TOB «ІВК «Рамінтек». Після отримання ним копії цього документу було встановлено, що він засвідчений печаткою TOB «Рамінтек ЛТД», особою, що виписала накладну, вказано ОСОБА_1 , проте постачальником продукції в ньому зазначено TOB «ІВК «Рамінтек». Водночас, TOB «ІВК «Рамінтек» повідомило відповідача, що не виготовляло видаткову накладну № ТР-0001062 від 02.10.2017.

На підтвердження цього звернення TOB «Малікс-Мєд» TOB «ІВК «Рамінтек» надало копію електронного листа від 04.10.2017, який, згідно з реквізитами, був надісланий бухгалтером TOB «Малікс-Мєд», з електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка, відповідно до доменного ім`я maliksmed.com, належить TOB «Малікс-Мєд».

Посилання скаржника на неналежність доказу відхиляється судом апеляційної інстанції як необґрунтоване з огляду на таке.

Порядок розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції визначено Розділом VII Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Так, особами, які беруть участь у справі, визнаються: сторони, треті особи, їх представники. Сторонами у справі є відповідач і заявник (у разі якщо справу розпочато за відповідною заявою). Відповідачем є особа, щодо якої здійснюється розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (ст. 39 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особи, які беруть (брали) участь у справі, мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи (крім інформації з обмеженим доступом, а також інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть (брали) участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи); наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення), пропозиції щодо питань, які виносяться на експертизу.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм правами (ч. 1 ст. 40 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Як вбачається з оскаржуваного рішення територіального відділення АМК України, TOB «Рамінтек ЛТД» було належним чином повідомлено про розгляд справи. Жодних заперечень або зауважень від TOB «Рамінтек ЛТД» до відповідача не надійшло (п. 57 рішення № 60/26-р/к).

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі. Збір доказів здійснюється Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями незалежно від місцезнаходження доказів. Особи, які беруть участь у справі, мають право надавати докази та доводити їх достовірність (об`єктивність).

Враховуючи те, що територіальним відділенням АМК України було встановлено факт належності доказу (TOB «ІВК «Рамінтек» надало копію електронного листа від 04.10.2017, який був надісланий TOB «Малікс-Мєд», з електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка, відповідно до доменного ім`я maliksmed.com, належить TOB «Малікс-Мєд»), відсутність будь-яких заперечень та зауважень TOB «Рамінтек ЛТД» під час розгляду справи АМК України, відсутність доказів на спростування такого доказу під час розгляду справи в суді, доводи скаржника відхиляються як необґрунтовані.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що TOB «Малікс-Мєд», купуючи продукцію у TOB «Рамінтек ЛТД», за умови виникнення питань щодо документації звернулося саме до TOB «ІВК «Рамінтек», що підтверджує факт змішування діяльності TOB «Рамінтек ЛТД» з діяльністю TOB «ІВК «Рамінтек», яке раніше почало використовувати у своїй діяльності позначення «Рамінтек», що відповідає диспозиції ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Крім того, відповідно до ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму; юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування; юридична особа, що є підприємницьким товариством, може мати комерційне (фірмове) найменування; найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Статтею 8 Паризької конвенції про охорону промислової власності встановлено, що фірмове найменування охороняється в усіх країнах Союзу без обов`язкового подання заявки чи реєстрації і незалежно від того, чи є воно частиною товарного знака.

Положеннями ч. 1, 2, 4 ст. 489 Цивільного кодексу України визначено умови, за яких комерційному найменуванню надається правова охорона.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 159 Господарського кодексу України: суб`єкт господарювання - юридична особа або громадянин-підприємець може мати комерційне найменування; правовій охороні підлягає як повне, так і скорочене комерційне найменування суб`єкта господарювання, якщо воно фактично використовується ним у господарському обігу; особа, яка використовує чуже комерційне найменування, на вимогу його власника зобов`язана припинити таке використання і відшкодувати завдані збитки.

Комерційне (фірмове) найменування необхідно відрізняти від найменування юридичної особи (ч.1 ст. 90 Цивільного кодексу України); найменування юридичної особи не є об`єктом права інтелектуальної власності, оскільки пов`язані з його використанням правовідносини регулюються переважно нормами корпоративного законодавства.

У свою чергу, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» встановлено, що недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання.

Положення ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» визначають: встановлення відсутності дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, що уповноважений давати такий дозвіл, як підстави для кваліфікації використання позначень як акту недобросовісної конкуренції; постановку питання про доведення давності (пріоритету) використання позначення; визнання за цих умов факту використання позначення суб`єкта господарювання неправомірним; можливість застосування статті цього Закону до правопорушень, у яких використовуються не тільки тотожні, а й схожі на них позначення, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати такі позначення.

При цьому, необхідно зазначити, що відповідно до чинного законодавства порядок набуття прав на комерційне (фірмове) найменування не передбачає виконання формальних процедур реєстрації та набуття статусу об`єкта інтелектуальної власності для виникнення однойменного об`єкта правової охорони.

З огляду на наведене, можуть бути визнані актом недобросовісної конкуренції будь-які дії, здатні викликати змішування відносно підприємства, товарів чи промислової або торговельної діяльності конкурента, в тому числі й дії, пов`язані з використанням позначень, які у встановленому порядку належною особою не було зареєстровано як об`єкти інтелектуальної власності (торговельні марка: промислові зразки, тощо).

Крім того, поняття «пріоритет», яке в Законі України «Про захист від недобросовісної конкуренції» використовується в розумінні переважного права на користування результатами правомірної, добросовісної та чесної підприємницької діяльності, з огляду на відмінності в сферах регулювання за своїм правовим змістом не є тотожним поняттю «пріоритет» за Законами України «Про охорону прав на промислові зразки», «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», які визначають пріоритет як першість заявки про реєстрацію відповідних прав, про що зазначає скаржник.

Реалізація положень наведених законодавчих приписів не пов`язана з наявністю чи відсутністю у особи, яка вважає свої права порушеними, охоронного документа, оскільки останні забезпечують захист від недобросовісної конкуренції, виходячи з першості у використанні позначення, що сприяє індивідуалізації суб`єкта господарювання. А тому посилання скаржника на висновки формальних експертиз відхиляються як безпідставні.

Рішенням № 60/26-р/к встановлено, що ОСОБА_1 не отримував дозволів (згоди) від TOB «ІВК «Рамінтек» на використання комерційної назви «Рамінтек» і про наміри щодо створення суб`єкта господарювання з аналогічною назвою та видами діяльності не повідомляв. Наведене не спростовувалося скаржником.

За таких обставин, з огляду на те, що TOB «Рамінтек ЛТД» було зареєстровано 20.04.2017, а TOB «ІВК «Рамінтек» почав використовувати комерційне найменування «Рамінтек» на 8 років раніше (з моменту своєї реєстрації - з 06.07.2009) та, враховуючи відсутність у TOB «Рамінтек ЛТД» дозволу (згоди) TOB «ІВК «Рамінтек» на використання частини його комерційного (фірмового) найменування, TOB «ІВК «Рамінтек» має пріоритет щодо використання цього позначення.

А тому посилання скаржника на приписи Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» є необґрунтованими та недоцільними у випадку встановлення органами Антимонопольного комітету України ознак порушення, передбаченого ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Саме ця норма матеріального права підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Стосовно доводів позивача про наявність корпоративного конфлікту та відсутність у ОСОБА_2 на момент звернення TOB «ІВК «Рамінтек» права на подання скарги до відповідача, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, вказані твердження не спростовують факту встановлення ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної інформації.

Заява TOB «ІВК «Рамінтек» б/н була складена 28.08.2017.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно абзацу 3 п. 17 Правил розгляду заяв і справ особами, які мають право подавати заяву відповідно до абзацу другого частини першої статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції» або частини першої статті 28 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», є суб`єкти господарювання - конкуренти, постачальники чи покупці відповідача та інші фізичні та юридичні особи, які можуть підтвердити, що дії чи бездіяльність відповідача, визначені зазначеними законами як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть безпосередньо і негативно вплинути на їхні права. Такі заяви мають відповідати вимогам, викладеним у пункті 18 цих Правил.

Як встановлено судом першої інстанції, Територіальним відділенням АМК України була здійснена перевірка відповідності заяви приписам п. 17 та 18 Правил розгляду заяв і справ та відповідно до інформації, розміщеної на веб-сайті ДП «Інформаційно-ресурсний центр» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що станом на день подання заяви, керівником та підписантом TOB «ІВК «Рамінтек» з 01.06.2017 (згідно зі Статутом) є ОСОБА_2 . А тому територіальне відділення правомірного виходило з того, що подана заява підписана належною особою. Доказів протилежного (щодо керівника), на час звернення з указаною заявою, матеріали справи не містять.

Враховуючи приписи ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та інформацію, розміщену на веб-сайті ДП «Інформаційно-ресурсний центр» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, у відповідача були відсутні підстави вважати заяву від 28.08.2017 б/н, разом з іншими документами, поданою з порушенням п. 18 Правил, а саме за підписом особи, яка не мала на це прав і повноважень, та, відповідно, не здійснювати її розгляд.

За наявною у відповідача інформацією, ОСОБА_1 перебував на посаді директора TOB «ІВК «Рамінтек» з 2009 року. Рішенням загальних зборів учасників TOB «ІВК «Рамінтек» № 01/06/2017 від 01.06.2017 ОСОБА_1 було відсторонено від посади директора терміном на півроку, а відповідно до рішення № 23/10/17 від 23.10.2017 загальних зборів учасників TOB «ІВК «Рамінтек» ОСОБА_1 було звільнено та призначено на посаду директора ОСОБА_2 (співзасновник та теперішній директор TOB «ІВК «Рамінтек»). Крім того, ОСОБА_1 є єдиним засновником та директором TOB «Рамінтек ЛТД» (товариство, дата реєстрації - 20.04.2017).

Станом на день подання заяви TOB «ІВК «Рамінтек» б/н від 28.08.2017 та прийняття Рішення № 60/26-р/к були відсутні рішення у судових справах, що набрали законної сили і доводили протилежне.

Суд першої інстанції правомірно виходив з того, що наявність корпоративного конфлікту між засновниками TOB «ІВК «Рамінтек», а також подальше прийняття Господарським судом міста Києва рішення від 29.08.2018 та постанови Київським апеляційним господарським судом від 03.12.2018 року у справі № 910/2085/18, не відноситься до предмету розгляду заяви TOB «ІВК «Рамінтек» б/н від 28.08.2017 та розпочатої за результатами її розгляду справи № 69/9-р-02-02-18. До того ж, це не перешкоджало подальшому збору та дослідженню доказів у справі, оскільки відповідно до абзацу 4 п. 17 Правил розгляду заяв: справ заяви осіб, які не мають права їх подавати згідно з абзацом третім цього пункту, органами Комітету не розглядаються, що не є перешкодою для проведення разі необхідності за власною ініціативою органів Комітету розслідування щодо фактів, викладених у такій заяві.

Отже, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що встановлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції не перебуває у залежному зв`язку із наявністю або відсутністю заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції після розгляду останньої та винесення розпорядження про початок розгляду справи. Так, розгляд справи розпочинається за результатами розгляду заяви, під час якого було виявлено ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки згідно п. 20 Правил розгляду заяв і справ, у разі невиявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції державний уповноважений, голова відділення відмовляють у розгляді справи, про що письмово повідомляється заявнику.

Тобто станом на день прийняття заяви відповідачем та на день початку розгляду справи, за результатом якої було прийняте оскаржуване рішення № 60/26-р/к, останнє діяло у відповідності до ст. 19 Конституції України, а саме межах та у спосіб, передбачених законодавством України, з урахуванням всіх обставин та об`єктивним дослідженням всіх матеріалів справи. А тому посилання скаржника на неможливість розгляду заяви відхиляються як необґрунтовані.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Недодержання органом Антимонопольного комітету України інших процедурних правил у розгляді справ про порушення конкурентного законодавства може мати наслідком визнання господарським судом відповідного рішення такого органу недійсним лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з`ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття органом Антимонопольного комітету України правильного рішення у справі, наприклад, порушено право особи, яка бере участь у справі, на подання доказів, клопотань, усних і письмових пояснень (заперечень), пропозицій щодо питань, які виносяться на експертизу, тощо. Якщо порушення органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства не призвело до прийняття неправильного рішення по суті розглянутої ним справи, то у господарського суду з урахуванням положень ч. 2 ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» немає підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Господарського суду міста Києва про те, що оскаржуване рішення прийняте Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України з правильним застосуванням норм права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рамінтек ЛТД» про визнання недійсним та скасування рішення територіального відділення АМК України.

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рамінтек ЛТД» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі № 910/17070/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі № 910/17070/18- залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 01.08.2019

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Дідиченко