ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05.08.2019 р. справа № 914/1510/19

Суддя Мороз Н. В.,

розглянувши матеріали позовної заяви: ОСОБА_1 , м. Львів

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Рудки Сервіс» в особі директора Пиртика Івана Михайловича, м. Рудки, Львівська область

про зобов`язання - вчинення дій з проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності ТзДВ «Рудки Сервіс» та стягнення коштів.

Встановив:

Позовну заяву подано ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Рудки Сервіс» в особі директора Пиртика Івана Михайловича про зобов`язання - вчинення дій з проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності ТзДВ «Рудки Сервіс» та стягнення коштів.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду, судом встановлено наявність підстав для залишення її без руху на підставі ст.174 ГПК України, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями Закону України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями) встановлено порядок сплати та розміри ставок судового збору за звернення до господарського суду з позовною заявою.

Згідно ч.3 ст. 6 зазначеного Закону, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено дві вимоги: вимогу немайнового характеру про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Рудки Сервіс» в особі директора Пиртика Івана Михайловича виконати вимогу учасника Товариства ОСОБА_1 про проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудки Сервіс» за 2018 рік з наданням доступу до необхідної документації представнику аудитора - ПП АФ «Соловій - Аудит» у 10-денний термін з моменту набрання законної сили рішення суду; та вимогу майнового характеру щодо стягнення з посадової особи - директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудки Сервіс» Пиртика Івана Михайловича за вчинення неправомірних дій згідно ст.26 ЗУ «Про Товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» відшкодування витрат на проведення аудиторської перевірки на користь ОСОБА_1 8 000, 00 грн. (згідно договору про проведення аудиту б/н від 2019р.).

Проте, всупереч законодавчим вимогам, суду не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, оскільки до позовної заяви позивачем додано лише квитанцію від 24.07.2019 про сплату судового збору у розмірі 1 921, 00 грн. за одну вимогу. При цьому, доказів сплати судового збору за іншу заявлену вимогу суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1 921,00 грн.

Згідно положень ст. 45 ГПК України, відповідачами у справі є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Як зазначено вище, у прохальній частині позовної заяви позивачем, посилаючись на ст. 26 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», заявлено вимогу майнового характеру щодо стягнення з посадової особи - директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудки Сервіс» Пиртика Івана Михайловича за вчинення неправомірних дій згідно ст.26 ЗУ «Про Товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» відшкодування витрат на проведення аудиторської перевірки на користь ОСОБА_1 8 000, 00 грн. (згідно договору про проведення аудиту б/н від 2019р.). Однак, суд звертає увагу позивача, що дана вимога заявлена до посадової особи, що не зазначена відповідачем у позовній заяві, оскільки, як вбачається з титульної сторінки позовної заяви, відповідачем у справі зазначено Товариство з додатковою відповідальністю «Рудки Сервіс» в особі директора Пиртика Івана Михайловича .

Згідно вимог п.2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зокрема офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти сторін та інших учасників справи.

Проте, в порушення зазначених вимог, позовна заява не містить інформацію про офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти позивача та відповідача або вказівку на те, що такі дані невідомі.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно вимог ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте позивачем обгрунтовано свої вимоги обставинами, які не підтверджені доказами. Зокрема, в додатках до позовної заяви відсутня відповідь директора товариства відповідача щодо підготовки та надання матеріалів для проведення аудиту, посилання на яку міститься у позовній заяві.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зазначено жодних відомостей щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, відтак останнім не дотримано вимог п.8 ч.3 ст.162 ГПК України.

Відповідно до п.10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в порушення вимог п.10 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Проте, у позовній заяві вимоги п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивачем не дотримано.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч.1 ст.172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем до позовної заяви долучено опис поштового відправлення, однак зазначений документ не може вважатись належним доказом відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 №270, документом, що підтверджує прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення є розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, а саме касовий чек, розрахункова квитанція.

Відповідно до п. 3.2.1.2 "Порядку пересилання поштових відправлень" затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12.05.2006 №211, при прийманні листа (бандеролі) з оголошеною цінністю з описом вкладення працівник зв`язку звіряє вкладення з описом ф. 107 (рис. 27), а також перевіряє відповідність місця призначення, найменування адресата та суми оголошеної цінності, зазначених на відправленні та примірнику опису, розписується на ньому і проставляє відбиток календарного штемпеля.

Таким чином, належним доказом відправлення іншій стороні копій позовної заяви та доданих до неї документів є належним чином оформлений оригінал опису вкладень в поштове відправлення та оригінал документу, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Однак, всупереч зазначеному, позивачем не подано до суду розрахункової квитанції, що підтверджує надання поштових послуг.

Відповідно до вимог процесуального Закону, належні та допустимі докази надіслання відповідачу у справі копій позовної заяви та доданих до неї документів мають бути подані до суду станом на момент подання заяви.

Крім того, під час перевірки копій документів, доданих позивачем до позовної заяви судом взято до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до п.8 р.10 зазначених Правил, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Проте, позивачем, в порушення зазначених вимог, подані неналежним чином завірені копії документів, доданих до позовної заяви.

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 08.05.2019 у справі №160/7887/18.

Суд також звертає увагу позивача, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманих судом в результаті пошуку за ідентифікаційним кодом юридичної особи відповідача (00905540), повне найменування та місцезнаходження юридичної особи відповідача зазначено - Товариство з додатковою відповідальністю «Рудки-Сервіс», 81440, Львівська обл., Самбірський район, місто Рудки, вул. Садова , будинок 32.

Проте, у тексті позовної заяви позивачем допущено неточності при зазначенні організаційно-правової форми товариства відповідача та його місцезнаходження.

Відповідно до ч.1ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 174 ГПК України та надання позивачу строку для усунення вищеперелічених недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Рудки Сервіс» в особі директора Пиртика Івана Михайловича про зобов`язання - вчинення дій з проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності ТзДВ «Рудки Сервіс» та стягнення коштів, залишити без руху, надавши позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення виявлених недоліків.

2. У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.