ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2019 р. Справа№ 5011-15/2551-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Дідиченко М.А.

за участю секретаря судового засідання: Романова Ю.М.
за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 25.07.2019

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного науково-виробничого підприємства «Об`єднання Комунар»
на ухвалуГосподарського суду міста Києва від 06.06.2019
у справі№5011-15/2551-2012
за заявоюДержавного агентства резерву України
доДержавної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод"
пробанкрутсво

за участю представників сторін:
від позивача:не з`явилися;
від відповідача:не з`явилися;
від скаржника:Амірова Ю.В.
Арбітражний керуючийКирик В.К.
від прокуратуриЧумаченко А.А.

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2019 задоволено клопотання розпорядника майна боржника від 05.07.2018 в частині оплати послуг, встановлено розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Кирику В.К. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 774 від 18.04.13) оплату послуг у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним своїх обов`язків у справі та додаткову винагороду у розмірі десяти відсотків від вартості активів, повернутих до ліквідаційної (конкурсної) маси боржника.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду Державне науково-виробниче підприємство "Об`єднання Комунар" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2019 у справі № 5011-15/2551-2012 та ухвалити у справі нове судове рішення, яким в задоволенні клопотання розпорядника майна боржника від 05.07.2019, в частині оплати послуг - відмовити повністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2019, справу №5011-15/2551-2012 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

В зв`язку з відпусткою судді Остапенко О.М. розпорядженням Керівника аппарату від 24.07.2019 справу відправлено на автоматизований перозподіл судової справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2019, справу №5011-15/2551-2012 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Отрюх Б.В., Дідиченко М.А.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме суд першої інстанції не звернув уваги, що не вбачається можливості прийняття комітетом кредиторів рішення щодо погодження розпоряднику майна оплати послуг у розмірах двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконаних ним обовязків.

Одним із складових елементів права на справедливий розгляд згідно зі статтею 6 конвенції, є право бути присутнім на розгляду своєї справи (рішення суду у справах «Тьерс та інші проти Сан-маріно», «Романов проти Росії», «Бадер та інші проти Швеції». Вказане право може бути дотримано, зокрема, шляхом належного повідомлення сторонам про розгляд справи судом.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є, а часткова неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста києва від 06.06.2019 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про визнання боржника банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2012 порушено провадження у справі № 5011-15/2551-2012 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Тітова О.І.

05.07.2018 від розпорядника майна боржника надійшло клопотання про продовження строку розпорядження майном, відсторонення керівника та встановлення оплати послуг.

Задовольняючи клопотання розпорядника майна боржника від 05.07.2018 в частині оплати послуг, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, виходив з наступного.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі.

Згідно з частинами 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користуватися усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Згідно приписів Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Відповідно до п. 10 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв`язку з виконанням ним своїх обов`язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника. Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, здійснюється кредитором або боржником, за заявою якого порушено справу, у максимальному розмірі, визначеному цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2018 комітетом кредиторів погоджено розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Кирику В.К. оплату послуг у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним своїх обов`язків у справі та додаткові винагороду у розмірі десяти відсотків від вартості активів, повернутих до ліквідаційної (конкурсної) маси боржника

При цьому, відмова від оплати винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Отже, враховуючи викладене вище, подане клопотання правомірно було судом першої інстанції в частині оплати послуг - задоволено.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішень у справах "Пономарьов проти України", "Устименко проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження судових органів стосовно перегляду оскаржених рішень мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Скасування чи зміна оскаржуваних судових рішень мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

У рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" (заява № 8269/02) від 23.07.2009, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише з підстав порушення незначних правил при розгляді та задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного науково-виробничого підприємства «Об`єднання Комунар» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2019 - залишити без змін.

Матеріали справи №5011-15/2551-2012 направити до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

М.А. Дідиченко

повний текст виготовлено 26.07.2019