ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.07.2019р. Справа № 914/954/19
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ВВ», м. Чернігів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція-Трейд», м.Городок Львівської області
про стягнення 3' 471,51 грн. заборгованості за невиконання умов договору,
Суддя Яворський Б.І.
Без виклику представників сторін.
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/954/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ВВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція-Трейд» про стягнення 3' 471,51 грн. заборгованості за невиконання умов договору, з яких: 3' 358,08 грн. основна заборгованість, 32,84 грн. 3% річних та 80,59 грн. інфляційних втрат.
Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про стягнення з відповідача 1' 500,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу та повідомлено про неможливість подання станом на момент вирішення спору по суті доказів понесення відповідних витрат. Таке клопотання позивачем заявлено в зв`язку з тим, що станом на момент розгляду справи у суді надання професійної правничої допомоги адвокатом ще не завершено та документи, які підтверджують факт надання даної допомоги, її обсяг, ще не складені і розрахунки за надання правової допомоги ще не проведені.
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами, суд 09.07.2019 р. прийняв рішення, яким позовні вимоги ТзОВ «ВКФ «ВВ» задоволено частково, стягнуто з ТзОВ «Галіція-Трейд» на користь ТзОВ «ВКФ «ВВ» 80,59 грн. втрат від інфляції, 32,84 грн. 3% річних та 1' 921,00 грн. судового збору; вирішено розмір судових витрат, які ТзОВ «Виробничо-комерційна фірма «ВВ» повинно сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановити на підставі поданих протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, доказів.
19.07.2019 р. від позивача надійшла заява про встановлення розміру судових витрат. Обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем до матеріалів справи долучено акт приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг від 16.07.2019 р. з детальним описом наданих адвокатом послуг, рахунок та докази оплати таких послуг. На підтвердження наявності підстав для покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу позивачем до позовної заяви долучались наступні документи: договір № 6/2019 про надання правової допомоги від 01.03.2019 р. (копія); додаткова угода №3 до договору про надання правової допомоги № 6/2019 (копія); акт приймання-передачі документів від 02.05.2019 р. (копія); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000095 від 13.01.2017 р. (копія) та ордер на надання правової допомоги серія ЧН № 062120 від 02.05.2019 р. (оригінал).
Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд не вбачає підстав для призначення судового засідання, оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження і судове рішення приймалося без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст. 126 ГПК України).
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України).
Судові витрати, крім судового збору, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ВВ» (замовник) та Адвокатським бюро «Коверзнев та партнери» (виконавець) укладено договір № 6/2019 про надання правової допомоги, за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах визначених цим договором за плату надавати правову допомогу, професійну правничу допомогу, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити фактично надану правову допомогу.
Повноваження Коверзнева Д.В. як адвоката підтверджені копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЧН №000095, виданого Радою адвокатів Чернігівської області 13.01.2017 р.
Відповідно до п. 4.1.2 договору сторони визначили, що під час представництва виконавцем інтересів замовника в суді (п. 1.3.4 договору), сторони окремо погоджують порядок та розмір оплати правничої допомоги. У такому разі сторони укладають додаткову угоду до договору. Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 3 до договору про надання правової допомоги від 02.05.2019 р. сторони погодили розмір гонорару за підготовку позовної заяви, документів з процесуальних питань та участь адвоката у справі в суді першої та апеляційної інстранції - у розмірі 1' 500,00 грн.
У пункті 4 додаткової угоди № 3 до договору сторони погодили, що сплата гонорару та відшкодування витрат на надання правової допомоги здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту виставлення виконавцем рахунку.
Згідно із п. 2.4 договору № 6/2019 від 01.03.2019 р. сторони визначили, що приймання-передачі наданої правової допомоги проводиться щомісяця, на підставі відповідного акта приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг, які підписуються уповноваженими представниками замовника та виконавця.
Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
До матеріалів справи долучено копію акту №1 приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг за договором про надання правової №6/2019 та додаткової угоди з яких вбачається, що адвокатом були надані наступні послуги: надання усної консультації; складання позовної заяви, підготовка доказів та направлення копій відповідачу, складання клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, складання заяви про відстрочення подачі доказів, направлення позовної заяви з додатками, клопотань та заяв з процесуальних питань до господарського суду; складання та направлення заяви про уточнення позовних вимог, а також понесені адвокатом поштові витрати у розмірі 65,70 грн. Загальна вартість наданих послуг за вказаним актом становить 1'565,70 грн.
Позовна заява, а також інші заяви та клопотання, які подавались до суду від імені позивача, підписані адвокатом Коверзневим Д.В.
У матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не подані клопотання, передбачені ст. 126 ГПК України, а також докази неспівмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката.
Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, суд, згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України, поклав судовий збір на відповідача, незважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково. При вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд також вважає за необхідне застосувати положення ч. 9 ст.129 ГПК України.
З огляду на викладені обставини, враховуючи подання заявником доказів на підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката та відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру цих витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1' 500,00 грн.
Щодо стягнення з відповідача понесених адвокатом витрат на поштові відправлення у розмірі 65,70 грн., суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Позивачем витрати на пересилання поштової кореспонденції не були включені у попередній орієнтований розрахунок судових витрат та у подальшому не заявлялись у порядку статей 124, 221 ГПК України, хоча такі були відомі заявнику до початку розгляду справи по суті.
Суд зауважує, що додаткове рішення ухвалюється для виправлення недоліків судового рішення та з урахуванням доказів, які існували та були долучені до матеріалів справи станом на час ухвалення такого рішення.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у відшкодуванні витрат на поштові відправлення.
Керуючись ст.ст. 86, 126, 129, 130, 221, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ВВ» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція-Трейд» витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Суддя Яворський Б.І.