Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2019 р. Справа № 906/510/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Дембіцька Н.О. (довіреність від 02.01.19)

від відповідача: Оленюк В.Л. (адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Макарівської квартино-експлутаційної частини району

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергозбереження Львів"

про зобов`язання повернути нерухоме військове майно

Позивачем пред`явлено позов, в якому просить зобов`язати відповідача повернути нерухоме військове майно - технічний майданчик, площею 525,0 кв.м. військового містечка №6, що знаходиться на балансі Макарівської КЕЧ району, розташоване за адресою: Житомирська обл., Радомишльський р-н., смт. Городок, вул. Лісова алея,786 за договором оренди №384 д-с від 20.12.17; стягнути 32675,64грн. неустойки.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що після припинення дії договору оренди №384 д-с від 20.12.17 відповідач орендоване майно не повернув.

20.06.19 до суду надійшов відзив на позовну заяву №2010 (а.с.101), в якому відповідач позов не визнає з тих підстав, що договором оренди не передбачено процедури пролонгації чи відмови від пролонгації договору орендодавцем; позивачем не додержано процедури дострокового розірвання договору; процедура продовження строку дії договору оренди регулюється виключно договором; позивач безпідставно вважає договір припиненим; враховуючи належне виконання відповідачем умов договору та відсутність підстав для розірвання/припинення договору оренди, вимоги про стягнення пені та повернення майна є необгрунтованими та незаконними.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2017 Макарівська квартирно-експлуатаційна частина району (позивач) оголосила на веб- порталі Уповноваженого органу оголошення на закупівлю Теплової енергії Thermal energy (ДК 021:2015: 09323000-9- Централізоване опалення.) за ідентифікатором UA-2017-03-30-001993-b та розміщено Тендерну документацію на закупівлю Теплової енергії Thermal energy.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергозбереження Львів" (відповідач) визначено переможцем у процедурі закупівлі та 24.05.17 укладено Договір № 251 з постачання теплової енергії між ТОВ "Енергозбереження Львів" та Макарівською квартирно-експлуатаційною частиною району (а.с.22).

Для забезпечення виконання умов Договору № 251 від 24.05.2017 року , відповідач мав розмістити обладнання необхідне для виробництва теплової енергії, а тому виникла необхідність укладання договору оренди технічного майданчику для розміщення обладнання.

В подальшому між Позивачем та Відповідачем укладено Договір оренди №384 д-с від 20.12.2017року про надання нерухомого військового майна в оренду, яким передбачено, що Орендодавець (Позивач ) передає, а Орендар (Відповідач) приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно - технічний майданчик, площею 525,0 кв.м. військового містечка №6, що знаходиться на балансі Макарівської КЕЧ району, розташоване за адресою: Житомирська обл., АДРЕСА_1 р АДРЕСА_2 н АДРЕСА_3 алея,78б (далі - нерухоме майно) (а.с.30).

20.12.2017 року сторони підписали Акт приймання-передачі, за яким орендодавець (Позивач) передає, а орендар (Відповідач) приймає у тимчасове володіння та користування нерухоме майно.

Позивач зазначає, що відповідно до Додаткової угоди до Договору № 251 від 24.05.2017 року з постачання теплової енергії зобов`язання згідно Договору № 251 від 24.05.2017 року були виконані в повному обсязі обома сторонами та жодних зобов`язань між сторонами на даний час по вказаному договору не існує.

Разом з тим, після закінчення строку дії договору оренди №384 д-с відповідач орендоване майно не повернув, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з п. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін дії договору оренди визначається за погодженням сторін.

Пунктом 10.1 Договору визначено строк його дії до 31.12.2018 року.

Відповідно до статті 291 Господарського кодексу України, Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

В обумовлений у договорі строк відповідач нерухоме майно орендодавцю не повернув та продовжив ним користуватися, оскільки вважає, що дію договору продовжено на новий строк. При цьому відповідач посилається на пункт 10.4 Договору, в якому зазначено, що у разі відсутності заяви Орендаря про припинення чи укладання Договору оренди на новий строк протягом місяця до закінчення строку оренди, дія Договору оренди припиняється після закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідач констатує, що заявою №151 від 21.11.18 (а.с.47) відповідач (орендар), на підставі п.10.4 договору оренди, повідомив позивача про укладення договору оренди на новий строк.

Разом з тим, відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Таке ж положення має стаття 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

10.01.19, після закінчення строку договору оренди, позивач надіслав відповідачу лист №62 та Акт приймання передачі для підписання про повернення орендованого майна, який відповідач отримав 15.01.19 (а.с.48-50).

Таким чином, оскільки наймодавець протягом місяця після закінчення строку дії договору повідомив висловив наймачу свої заперечення щодо продовження його дії, договір не вважається поновленим.

Проаналізувавши зміст пункту 10.4 Договору (на який посилається відповідач) на предмет його відповідності статті 764 ЦК України, суд вважає, що положення цього пункту договору лише визначають додаткові умови для орендаря, за якими договір може бути укладений на новий строк. Водночас цей пункт договору не покладає на орендодавця жодного обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п.10.10 Договору оренди №384 д-с від 20.12.2017р майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акта приймання - передачі.

Суду не надано доказів повернення майна з оренди.

Враховуючи викладене, вимога позивача про спонукання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергозбереження Львів" до повернення майна підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 32675,64грн. неустойки за час безпідставного користування майном за період з січня по травень 2019 року.

За змістом ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Така ж норма передбачена сторонами у п. 10.11 договору, відповідно до якого, якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення. Нарахування неустойки здійснюється за весь період невиконання зобов`язань орендаря щодо повернення майна за актом приймання - передавання.

Відповідно до п.3.1. договору орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (серпень 2017 року) на рівні 2300.00 грн., за результатами конкурсу (домовленості) врахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.95 № 786 (із змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (серпень 2017 року) 2 155,64 грн.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за період з базового до першого місяця оренди, згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 3.3. договору оренди, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно довідки № 988 від 20.05.2019 року розмір орендної плати при умові продовження Договору оренди на 2019 рік складав би за місяць :

-січень- 3212,52 (з ПДВ) грн.;

-лютий- 3250.97(зПДВ) грн;

-березень-3251,29(з ПДВ) грн.;

-квітень-3293.44(з ПДВ) грн.;

-травень-3329,60(з ПДВ)грн.

Отже неустойка у розмірі подвійної орендної плати складає 32675,64грн. з розрахунку - 3212,52+3250,97+3251,29+3293,44+3329,60х2 (з ПДВ).

Таким чином, неустойка за порушення виконання умов договору, складає 32675,64грн.(з ПДВ) та підлягає стягненню.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Заперечення відповідача спростовуються викладеним вище.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергозбереження Львів" (79018, м.Львів, вул.Героїв УПА, буд.72; ) повернути Макарівській квартирно-експлуатаційній частині району (12265, Житомирська область, Радомишльський район, смт.Городок, вул.Поштова,23; ) військове майно - технічний майданчик, площею 525 кв.м., військового містечка №6, що знаходиться на балансі Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району, за адресою: Житомирська область, Радомишльський АДРЕСА_4 , смт. АДРЕСА_3 вул АДРЕСА_3 , №78б.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергозбереження Львів" (79018, м.Львів, вул.Героїв УПА, буд.72; ) на користь Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району (12265, Житомирська область, Радомишльський район, смт.Городок, вул.Поштова,23; ) - 32675,64 грн. неустойки, 3842,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.08.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)