РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2019Справа № 910/6725/19
за позовом Дочірнього підприємства "ОЙЛ ЕКСПОРТЕРЗ ЛІМІТЕД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОТЕЙ СТОУН"

про стягнення 50000,00 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

Обставини справи:

Дочірнє підприємство "Ойл Експортерз Лімітед" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотей Стоун" про стягнення 50000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення безпідставно набутих коштів, однак відповідачем зазначені кошти повернуті не були. З огляду на наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 50000,00 грн.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач просив суд здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Водночас, з огляду на те, що у справі № 910/6725/19 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд доходить висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи, а тому в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження судом відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2019 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; подати суду докази надіслання (надання) її іншим учасникам справи, встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

16.04.2018 між Дочірнім підприємством «Ойл Експортерз Лімітед» (замовник; позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хотей Стоун» (підрядник; відповідач) було укладено договір № 16/04-01 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується своїми силами поставити матеріали та виконати передбачені цим договором будівельні роботи згідно робочої документації П-004/2014 у відповідності з додатками до даного договору за адресою: об`єкт: Свято-Миколаївський храмовий комплекс в с. Дейманівка, вул. Набережна, 80-А, Пирятинського району, Полтавської області (далі - Об`єкт).

Вартість договору визначається кошторисом, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1). Номера додатків відповідають кошторисам в порядку хронології підписання, відповідно «Додаток 1/1», «Додаток 1/2», «Додаток 1/3» і так далі. Загальна вартість робіт за цим договором складає суму всіх Додатків 1 до даного договору і є невід`ємною частиною договору. Замовник оплачує взаємоузгоджену договірну вартість виконаних будівельних робіт та матеріалів у вказаному нижче порядку і терміни. Розрахунок за виконані роботи та матеріали від загальної суми договору, визначеної в окремому додатку здійснюється замовником протягом трьох банківських днів після підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт. Остаточні розрахунки здійснюються після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт в обумовлений строк протягом трьох банківських днів після підписання акту прийому-здачі виконаних робіт (п. п. 2.1, 2.2, 2.8 Договору).

Як передбачено положеннями Договору, а саме п. 4.2 договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

За порушення прийнятих на себе зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором (п. 5.1 Договору).

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 Договору сторони регулюють свої відносини шляхом переговорів. У випадку недосягнення згоди спір вирішується у судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України. Цей договір може бути достроково розірваний лише за погодженням сторін, про що укладається відповідна додаткова угода або за рішенням господарського суду.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ст. 839 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивачем на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти у розмірі 50000,00 грн., призначення платежу: передплата за будівельні роботи згідно дог. № 16/04-01 від 16.04.2018 (відповідно до платіжного доручення № 209 від 18.04.2018).

Судом встановлено, що позивачем засобами поштового зв`язку, а також наручно було спрямовано відповідачу вимогу вих. № 12-1/11/18 від 12.11.2018 та вимогу вих. № 03-06/19 від 06.03.2019 щодо повернення помилково сплачених (перерахованих) грошових коштів у розмірі 50000,00 грн.

У відповіді на вимогу позивача вих. № 03-06/19 від 06.03.2019 відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 15.03.2019, однак, як зазначає позивач, станом на 24.05.2019 зазначені кошти повернуті не були.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що, оскільки ТОВ «Хотей Стоун» та ДП «Ойл Експортерз Лімітед» не змогли погодити кошторис та термін виконання робіт (Додаток № 1) до договору № 16/04-01 від 16.04.2018, підрядник не приступив до виконання робіт, тому кошти, які було перераховано позивачем на рахунок відповідача як авансовий платіж є такими, які було помилково сплачено (перераховано). Враховуючи, що кошти у розмірі 50000,00 грн. набуті відповідачем безпідставно, позивач просить суд їх стягнути.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 16.04.2018 між Дочірнім підприємством «Ойл Експортерз Лімітед» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хотей Стоун» було укладено договір підряду № 16/04-01.

Як встановлено судом, відповідно до п. 1 Договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується своїми силами поставити матеріали та виконати передбачені цим договором будівельні роботи згідно робочої документації П-004/2014 у відповідності з додатками до даного договору за адресою: об`єкт: Свято-Миколаївський храмовий комплекс в с. Дейманівка, вул. Набережна, 80-А, Пирятинського району, Полтавської області.

Вартість договору визначається кошторисом, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1). Номера додатків відповідають кошторисам в порядку хронології підписання, відповідно «Додаток 1/1», «Додаток 1/2», «Додаток 1/3» і так далі. Загальна вартість робіт за цим договором складає суму всіх Додатків 1 до даного договору і є невід`ємною частиною договору. Замовник оплачує взаємоузгоджену договірну вартість виконаних будівельних робіт та матеріалів у вказаному нижче порядку і терміни. Розрахунок за виконані роботи та матеріали від загальної суми договору, визначеної в окремому додатку здійснюється замовником протягом трьох банківських днів після підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт. Остаточні розрахунки здійснюються після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт в обумовлений строк протягом трьох банківських днів після підписання акту прийому-здачі виконаних робіт (п. п. 2.1, 2.2, 2.8 Договору).

Як зазначає позивач, в процесі погодження кошторису та терміну виконання робіт (Додаток № 1) до договору № 16/04-01 від 16.04.2018 між ТОВ «Хотей Стоун» та ДП «Ойл Експортерз Лімітед» не було досягнуто згоди, відтак, підрядник не приступив до виконання робіт, акти прийому-передачі робіт не підписувалися.

Судом було встановлено, що позивачем на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти у розмірі 50000,00 грн., призначення платежу: передплата за будівельні роботи згідно дог. № 16/04-01 від 16.04.2018 (відповідно до платіжного доручення № 209 від 18.04.2018).

При цьому, як вбачається зі змісту позовних вимог, а також письмових вимог позивача до відповідача про повернення помилково сплачених (перерахованих) грошових коштів вих. № 12-1/11/18 від 12.11.2018 та вих. № 03-06/19 від 06.03.2019, позивач вважає, що грошові кошти у розмірі 50000,00 грн. є набуті відповідачем без достатньої правової підстави.

За змістом статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття 174 Господарського кодексу України встановлює, що господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Під відсутністю правової підстави слід розуміти такий перехід майна від однієї особи до іншої, який не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення та його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок іншої особи поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Аналіз чинних норм законодавства дає можливість дійти висновку, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не може вважатися безпідставним.

Враховуючи зазначене, зважаючи, що 50000,00 грн. були перераховані позивачем на рахунок відповідача як авансовий платіж за договором № 16/04-01 від 16.04.2018 (відповідно до платіжного доручення № 209 від 18.04.2018), враховуючи , що зазначений договір набув чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним, грошові кошти у розмірі 50000,00 грн. не можуть вважатися такими, які набуті відповідачем безпідставно, відтак, посилання позивача на обов`язок повернення йому коштів на підставі приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України є неправомірним.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на наступне.

Згідно зі статтями 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 631 ЦК України та частиною сьомою статті 180 ГК України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Таким чином, непогодження кошторису за Договором, зобов`язання по якому були виконані лише однією зі сторін шляхом, наприклад, здійснення попередньої оплати, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін за таким договором та не звільняє іншу сторону, що порушила умови договору, від виконання своїх зобов`язань на умовах, погоджених у Договорі, який підписаний сторонами у відповідній редакції.

Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, позивач не позбавлений права відмовитись від Договору з підстав та в порядку ст. 849 Цивільного кодексу України, за наслідками чого зобов`язання, яке складає предмет Договору, буде в силу ст. 653 ЦК України припиненим, після чого у позивача, відповідно, виникне право вимагати відшкодування збитків у вигляді сплати відповідачем грошових коштів, перерахованих позивачем як аванс за Договором.

З огляду на наведене, позовні вимоги Дочірнього підприємства "Ойл Експортерз Лімітед" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОТЕЙ СТОУН" помилково перерахованих грошових коштів у розмірі 50000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева