СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р. Справа № 922/516/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

апелянта - Здоровець С.В. на підставі довіреності від 17.12.2018 №01.01-14/7903-18, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000398 від 20.07.2018,

відповідача - Синьова Ю ОСОБА_1 на підставі довіреності від 20.11.2018 №01-26/6765, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №001438 від 28.09.2018,

1-ої третьої особи - не з`явився,

2-ої третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків, (вх.№1803Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.05.2019, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Бринцевим О.В., час проголошення ухвали - 10:33год., дата складання повного тексту ухвали - 31.05.2019, у справі №922/516/18

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків,

до Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, 1) Фонд державного майна України, м. Київ, 2) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, м. Київ,

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про внесення змін до договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 №4.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на даний час договір про постачання електричної енергії №4 не відповідає вимогам "Порядку визначення класів споживачів", що позивач вважає підставою для приведення положень договору у відповідність до вимог чинного законодавства. Як вказує позивач, КП "Харківводоканал" відповідає всім критеріям, наявність яких відповідно до підпункту 4 пункту 3.1 Порядку є підставою для віднесення позивача до споживачів І класу, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією, однак, в додатку №3.1 до договору №4 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовується при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" сторонами на момент його підписання було визначено ІІ клас напруги для кожної точки приєднання КП "Харківводоканал", що використовується АК "Харківобленерго" як підстава для розрахунку вартості електричної енергії за тарифом для ІІ класу споживача.

30.05.2019 від Акціонерного товариства "Харківобленерго" дійшло клопотання про призначення судової комплексної електротехнічної та економічної експертизи у справі, яке відповідач мотивує незгодою з висновком судової комісійної електротехнічної експертизи від 26.02.2018 №2021 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.05.2019 клопотання АТ "Харківобленерго" про призначення судової експертизи задоволено частково; призначено у справі №922/516/18 комплексну судову електротехнічну та економічну експертизу, на вирішення якої поставлені такі питання:

1) Який середньомісячний обсяг споживання електричної енергії КП "Харківводоканал" на технологічні потреби виробництва станом на дату звернення до суду (03.03.2018)?

2) Який місячний обсяг споживання електричної енергії використовується КП "Харківводоканал" на технологічні потреби виробництва, а який обсяг споживання направлений на інші потреби позивача?

3) Чи збільшено КП "Харківводоканал" станом на дату звернення до суду (03.03.2018) обсяг річного споживання електричної енергії більш ніж утричі, порівняно зі споживанням 2008 року за договором від 03.01.2008 №1.01 (КП "ВТП "Вода") та договором від 07.05.2004 №4 (КПКГ "Харківкомуночиствод") у сукупності?

4) В якому обсязі внаслідок реорганізації КП "ВТП "Вода" передано КПКГ "Харківкомуночиствод" виробничі потужності?

5) Чи використовуються передані виробничі потужності за своїм технологічним призначенням КП "Харківводоканал" на теперішній час?

Проведення судової експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Провадження у справі 922/516/18 зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що обставини, які входять до предмета доказування у даній справі, не можуть бути встановлені судом самостійно, оскільки потребують спеціальних знань в галузі електротехніки та економіки.

Разом з тим, судом зазначено, що матеріали справи та пояснення представників учасників справи з цього приводу носять неповний та суперечливий характер. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення експертизи у справі.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що обставини, які входять до предмета доказування у даній справі, вже були предметом дослідження господарських судів у спорах між тими самими сторонами, відтак, є преюдиційними. На думку апелянта, судовими рішеннями вже була встановлена відповідність КП "Харківводоканал" критеріям споживачів 1 класу у відповідності до підпункту 4 пункту 3.1. "Порядку визначення класів споживачів".

Апелянт вважає, що матеріали справи також містять коло доказів, на підставі яких суд взмозі самостійно оцінити відповідність позивача критеріям споживача 1 класу. Апелянт також посилається на те, що суд першої інстанції не конкретизував, в чому полягає неповність наданих сторонами пояснень, а також необхідність повторного дослідження питань, які вже були предметом дослідження експертних установ.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Харківводоканал" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.05.2019 у справі № 922/516/18; встановлено учасникам справи строк до 05.07.2019 для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; призначено справу до розгляду на 11.07.2019 о 10:45год.

04.07.2019 від АТ "Харківобленерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№6280), зазначає, що рішеннями судів встановлено відповідність позивача до споживачів І класу лише за певний період, у той час як вирішальним є встановлення факту належності позивача до 1 класу саме на час розгляду справи. Також відповідач зазначає, що матеріали справи містять два висновки судових експертиз, проведених по різним справам №922/4199/17 та №922/4198/17, які носять суперечливий характер. Крім того, відповідач зазначає, що позивач споживає електричну енергію за двома договорами, таким чином, на думку відповідача, порівняння даних за 2008 рік за одним договором не відображає обсяг спожитої електричної енергії позивачем. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.05.2019 без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.07.2019 у справі №922/516/18 задоволено клопотання апелянта про відкладення розгляду справи і відкладено розгляд апеляційної скарги на 23.07.2019 о 14:15год.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019, у зв`язку з відпусткою судді Бородіної Л.І., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Шутенко І.А.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 23.07.2019 представник апелянта оголосив доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.05.2019 без змін

Представники Фонду державного майна України і Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином у відповідності до положень статті 216 Господарського процесуального кодексу України повідомлені про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги (т.17 а.с.167).

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, представники позивача і відповідача висловили свої доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, а треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, а неявка їх представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, про що учасники справи повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши у судовому засіданні представників апелянта і відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, позивачем заявлено вимогу про внесення змін до договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 №4 у зв`язку з тим, що КП "Харківводоканал" відповідає всім критеріям, наявність яких відповідно до підпункту 4 пункту 3.1 Порядку є підставою для віднесення позивача до споживачів І класу, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією.

Направляючи дану справу на новий розгляд, Верховний Суд у своїй постанові від 30.01.2019 зазначив, що для правильного вирішення цього спору необхідно встановити такі обставини: чи є позивач промисловим підприємством і якщо так, то чи збільшив він обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком або ввів нові виробничі потужності після 2008 року, та чи складає місячне споживання такого промислового підприємства понад 20млн. кВт/год. на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією споживачу.

Проте, вищевказані обставини, які входять до предмета доказування у даній справі, не можуть бути встановлені судом самостійно, оскільки потребують спеціальних знань в галузі електротехніки та економіки.

Разом з тим, матеріали справи та пояснення представників учасників справи з цього приводу носять неповний та суперечливий характер. А саме:

- згідно з висновком судової комісійної електротехнічної експертизи від 26.02.2018 №2021 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса (т.1 а.с.63-75) КП "Харківводоканал" ввело нові виробничі потужності, які наразі використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб; споживало обсяги електричної енергії більш ніж у тричі в порівнянні з 2008 року; споживає електричну енергію в щомісячному обсязі понад 20 млн. кВт*год на технологічні потреби;

- висновком експертів Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 27.11.2018 №44/214/2018 спростовується обставина, що КП "Харківводоканал" збільшило обсяг річного споживання електричної енергії більш ніж утричі, вказується на відсутність доказів введення нових виробничих потужностей після 2008 року та зазначається, що споживання новими виробничими потужностями на технологічні потреби виробництва не складає понад 20млн. кВт*год.

Апеляційним господарським судом встановлено, що рішенням Господарського суду Харківської області від 11.06.2018 у даній справі позов КП "Харківводоканал" задоволено та ухвалено внести зміни до договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 №4 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору у редакції позивача.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що КП "Харківводоканал" є промисловим підприємством, яке набуло нових виробничих потужностей після 2008 року, збільшило обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком, та місячне споживання яких складає понад 20млн. кВт*год на технологічні потреби виробництва, що є безумовною підставою для приведення положень договору у відповідність до вимог чинного законодавства в частині встановлення класу споживача - КП "Харківводоканал", незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією, за тарифами для споживачів 1 класу у відповідності до підпункту 4 пункту 3.1 "Порядку визначення класів споживачів" затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 №1052 (із змінами та доповненнями внесеними Постановою від 30.06.2011 №1110).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 апеляційну скаргу АК "Харківобленерго" задоволено, рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2018 у справі №922/516/18 скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено, мотивуючи це, зокрема, тим, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження збільшення позивачем споживання електричної енергії у 2014-2017 роках у порівнянні з 2008 роком, оскільки для виведення таких показників необхідно брати інформацію щодо споживання позивачем у 2008 році електричної енергії за двома договорами разом; при вирішенні спірного питання в рамках заявлених позовних вимог у даній справі підлягають дослідженню та встановленню обставини щодо виконання сторонами договорів №4 так і №1,01, що виходить за межі позовних вимог у даній справі.

Дійсно, як зазначено Верховним Судом у постанові від 31.05.2019 у даній справі, для правильного вирішення цього спору необхідно встановити такі обставини: чи є позивач промисловим підприємством і якщо так, то чи збільшив він обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком або ввів нові виробничі потужності після 2008 року, та чи складає місячне споживання такого промислового підприємства понад 20млн. кВт/год. на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією споживачу.

Поряд з цим, Верховним Судом зазначено, що судом апеляційної інстанції не враховано та не надано оцінки постанові Харківського апеляційного господарського суду від 01.08.2018 у справі №922/4198/17 (яка набрала законної сили), якою суд встановив необхідність застосування 1 класу у розрахунках вартості електричної енергії для КП "Харківводоканал", за таких обставин, Верховний Суд вважає передчасним висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки він зроблений без врахування рішення у справі №922/4198/17.

Верховним Судом також зазначено, що судами не встановлено обставин щодо фактичного завершення реорганізації КП ВТП "Вода", з яких можливо б було зробити висновок про те, що внаслідок реорганізації КП ВТП "Вода" права і обов`язки (зобов`язання) за договором №1.01 від 03.01.2008 перейшли до позивача і в якому обсязі, тобто, що КП "Харківводоканал" стало єдиним споживачем електричної енергії за договором №1.01.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За положеннями статті 13 цього Кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Призначаючи судову експертизу у даній справі, суд першої інстанції посилається, що обставини, які входять до предмета доказування у даній справі, не можуть бути встановлені судом самостійно, оскільки потребують спеціальних знань в галузі електротехніки та економіки. Разом з тим, судом зазначено, що матеріали справи та пояснення представників учасників справи з цього приводу носять неповний та суперечливий характер.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, виходячи з такого.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватись лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, 21.03.2019 позивачем з урахуванням викладених у постанові від 31.05.2018 висновків Верховного Суду були подані до місцевого господарського суду пояснення, до яких додані копії судових рішень, що стосуються спірних правовідносин (т.16 а.с.17-63).

Зокрема, позивач наголосив на наявність судового рішення постанови Харківського апеляційного господарського суду від 01.08.2018 у справі №922/4198/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 28.11.2018, якою зобов`язано АК "Харківобленерго" здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії Комунальним підприємством "Харківводоканал" у період з жовтня 2014 року - по жовтень 2017 року у відповідності до договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4, шляхом застосування тарифів для I (першого) класу напруги за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити його в рахунках за спірний період.

Суд у справі №922/4198/17 встановив відповідність Комунального підприємства "Харківводоканал" визначеним пунктом 3.1 Порядку критеріям споживачів 1 класу.

У тому числі, судом у справі №922/4198/17 встановлено, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" є промисловим підприємством, з 31.12.2011 ввів нові виробничі потужності, які використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб, а саме - для надання послуг з централізованого водопостачання централізованого водовідведення; упродовж 2014-2017 років щорічно споживав обсяги електричної енергії більш ніж у тричі у порівнянні з 2008 роком у щомісячному обсязі понад 20млн. кВт.год. на технологічні потреби виробництва послуг з водопостачання та водовідведення.

Крім того, позивачем надано постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі №922/1545/18, якою скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 21.08.2018 про відмову у задоволенні позову КП "Харківводоканал" про внесення змін до договору про постачання електричної енергії і ухвалено нове рішення, яким внесено зміни до договору про постачання електричної енергії від 03.01.2008 №1.01 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору у редакції позивача.

Спірні правовідносини у справі №922/1545/18 є аналогічними правовідносинам у даній справі, в якій позивач просить внести аналогічні зміни, тільки до іншого договору - договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 №4.

Розглядаючи позовні вимоги у справі, суд апеляційної інстанції зазначив, що для встановлення підстав щодо внесення змін до договору №1.01 від 03.01.2008 необхідним є дослідження обставин, що пов`язані з визначенням позивача споживачем 1 класу напруги, насамперед, чи є позивач промисловим підприємством, і якщо так, то чи збільшив він обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком або ввів нові виробничі потужності після 2008 року, та чи складає місячне споживання такого промислового підприємства понад 20 млн кВт/год. на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією споживачу.

Задовольняючи позовні вимоги, апеляційний господарський суд у справі №922/1545/18 зазначив, що у справі №922/4198/17 судом встановлено обставини відповідності позивача критеріям для споживачів 1 класу напруги; суд дійшов висновку, що ці обставини є преюдиційними при розгляді справи №922/1545/18. Суд апеляційної інстанції також послався на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.05.2018 у справі №5023/6526/11, якою ухвалено рішення про заміну КП ВТП "Вода" у виконавчому провадженні його правонаступником КП "Харківводоканал" (залишена без змін постановою Верховного Суду від 04.06.2018).

У справі №5023/6526/11 судом апеляційної інстанції встановлено, що КП "ВТП "Вода" ще до завершення процедури реорганізації вибуло з правовідносин, які виникли між ним та АК "Харківобленерго" у зв`язку з завершенням господарської діяльності та передачею всіх своїх активів та пасивів КП КГ "Харківкомуночиствод" (назву якого змінено на КП "Харківводоканал") та зміною сторони у договорі про постачання електричної енергії від 03.01.2008 № 1.01 з передачею новому споживачу (КП КГ "Харківкомуночиствод") всіх прав та обов`язків без будь-яких застережень щодо їх передачі на майбутнє. Відтак, навіть за відсутності запису в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо припинення КП "ВТП "Вода" шляхом приєднання до КП "Харківводоканал", до останнього перейшли всі права та обов`язки КП ВТП Вода в результаті універсального правонаступництва.

У справі №922/1545/18 суд апеляційної інстанції визнав ці обставини преюдиційними.

Крім того, судом у справі №922/1545/18 встановлено, що єдиним споживачем електричної енергії за договорами №4 від 07.05.2004 та №1.01 від 03.01.2008 є КП Харківводоканал, якого перейменовано з КП КГ Харківкомуночиствод

У рішенні Європейського суду з прав людини "Христов проти України" від 19.02.2009 Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали про призначення судової експертизи від 31.05.2019, місцевий господарський суд цим судовим рішенням оцінки не надав.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що обставини, які входять до предмета доказування у даній справі, не можуть бути встановлені судом самостійно, а можуть бути встановлені виключно за результатом проведеної експертизи. Окрім зазначених вище судових рішень, матеріали справи №922/516/18 також містять договір про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004 року, додаткові угоди до нього, статут позивача, відповідні рішення Харківської міської ради, документи щодо реорганізації позивача, договір про постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2008, укладеного з КП ВТП "Вода" з додатковими угодами до нього, рахунки щодо оплати електричної енергії, звіти про обсяги спожитої електричної енергії КП "Харківводоканал" по договору №4, акти про використану електричну енергію по договору, рахунки за використану електричну енергію, звіти про обсяги спожитої електричної енергії КП "Харківводоканал" за договором про постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2008, акти про використану електричну енергію за договором про постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2008, рахунки за використану електричну енергію за договором про постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2008 та інші документи.

І в силу положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення ухвалюється судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що у матеріалах даної справи містяться два експертних висновки, зокрема згідно з висновком судової комісійної електротехнічної експертизи від 26.02.2018 №2021 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса, КП "Харківводоканал" ввело нові виробничі потужності, які наразі використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб; споживало обсяги електричної енергії більш ніж у тричі в порівнянні з 2008 року; споживає електричну енергію в щомісячному обсязі понад 20 млн. кВт*год на технологічні потреби; а висновком експертів Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 27.11.2018 №44/214/2018 спростовується обставина, що КП "Харківводоканал" збільшило обсяг річного споживання електричної енергії більш ніж утричі, вказується на відсутність доказів введення нових виробничих потужностей після 2008 року та зазначається, що споживання новими виробничими потужностями на технологічні потреби виробництва не складає понад 20 млн. кВт*год.

Однак, висновок експерта є лише одним із доказів, який в силу положень статей 86, 104 Господарського процесуального кодексу України, не має заздалегідь встановленої сили, і має оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами. І тому, навіть, за наявності третього висновку у справі, судом має бути надана належна оцінка усім наявним у матеріалам справи доказам.

Судова колегія зазначає, що статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, судова колегія вважає, що у даному випадку судом першої інстанції не було дотримано вимог статті 99 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку призначення експертизи, яка має призначатися судом лише за сукупності умов, а саме, не лише суперечливість у наданих сторонами доказах, які мають оцінюватись судом у їх сукупності, а і неможливість без спеціальних знань експерта встановити обставини у справі, чому місцевим господарським судом належної оцінки надано не було.

При цьому, порушення порядку призначення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Щодо доводів відповідача, що позивач споживає електричну енергію за двома договорами, таким чином, порівняння даних за 2008 рік за одним договором не відображає обсяг спожитої електричної енергії позивачем, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

По-перше, усі зазначені вище судові рішення містять посилання на обставини, з урахуванням споживання позивачем електричної енергії саме за двома договорами. У тому числі, і судова експертиза від 26.02.2018 №2021 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса (якій була надана оцінка судом у справі №922/4198/17) була проведена експертами з урахуванням двох договорів про постачання електричної енергії.

Поза увагою апеляційного господарського суду не може залишитись та обставина, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі №922/1545/18 (залишена без змін постановою Верховного Суду від 28.05.2019) внесено зміни до договору про постачання електричної енергії від 03.01.2008 №1.01 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору у редакції КП "Харківводоканал", у той час, як правовідносини у справі №922/1545/18 є аналогічними правовідносинам у даній справі: внесення аналогічних змін до договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 №4.

І по-друге, судова колегія звертає увагу, що звертаючись з клопотанням про призначення судової експертизи від 30.05.2019 (т.17 а.с.36-41), АК "Харківобленерго" у клопотанні зазначає, що "… документально підтверджено факт споживання електричної енергії позивачем за двома договорами №1.01 від 03.01.2008 та №4 від 07.05.2004. При вирішенні класу споживача вирішальним є дослідження фактів збільшення всього обсягу річного споживання промисловим підприємством електричної енергії більш ніж утричі у порівнянні з 2008 роком, тобто, за всіма договорами. Таким чином, порівняння даних за 2008 роком за одним договором не відображає обсяг спожитої електричної енергії позивачем, що унеможливлює встановлення обставин щодо збільшення обсягу споживання електричної енергії на час розгляду справи".

При цьому, у клопотанні про призначення судової експертизи від 09.08.2018 (т.16 а.с.10-13), АК "Харківобленерго" зазначала наступне: "… експерти у висновку (судової експертизи від 26.02.2018 №2021) зазначили загальне щомісячне споживання електричної енергії позивачем за період з січня 2014 року по жовтень 2017 року по двом договорам про постачання електричної енергії разом: по договору №4 та по договору №1.01. Визначення таким чином місячного обсягу спожитої електроенергії (без виділення обсягу електроенергії, яка використовується на технологічні потреби виробництва) суперечить вимогам …. та умовам договору №4, оскільки окрім електроенергії спожитої по цьому договору, експерти додали ще обсяг електроенергії, який спожитий за іншим договором від 03.01.2008 №1.01, який не є предметом цього позову. … Тому порівняння споживання обсягів електричної енергії у 2008 році та у наступних роках повинно здійснюватися лише по договору №4".

Із наведеного вбачається, що сам відповідач звертаючись з клопотаннями про призначення експертизи у справі надає пояснення суперечливого характеру, чому місцевим господарським судом оцінки надано не було.

Судова колегія відхиляє доводи відповідача, що рішеннями судів встановлено відповідність позивача до споживачів І класу лише за певний період (жовтень 2014 - листопад 2017 року), у той час, як на думку позивача, необхідно встановити відповідність позивача 1 класу споживача саме на час розгляду справи, оскільки, по-перше, відповідач не обґрунтовує жодним нормативним актом необхідність споживачу постійно підтверджувати обставини відповідності споживача 1 класу; по-друге, відповідач не надає суду пояснень і доказів хоча б імовірних змін з листопада 2017 року до звернення позивача з позовом до суду у даній справі щодо того, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" вже не є промисловим підприємством; щодо зміни встановлених судом обставин введення позивачем нових виробничих потужностей, які використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб, а саме - для надання послуг з централізованого водопостачання централізованого водовідведення; щодо зміни обсягів споживання позивачем електричної енергії на технологічні потреби виробництва послуг з водопостачання та водовідведення; і по-третє, суд не позбавлений права і можливості не лише дослідити матеріали справи і надати оцінку доказам щодо суті спору, а і проаналізувати судові рішення та з`ясувати, чи мають вони преюдиційний характер для розгляду цієї справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, необхідних для призначення судової експертизи, не надав належної оцінки клопотанню АК "Харківобленерго" про призначення судової експертизи, що у свою чергу, призвело до постановлення необґрунтованої ухвали про призначення судової експертизи і зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції, зокрема ухвали про зупинення провадження у справі, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" слід задовольнити, ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.05.2019 - скасувати, у задоволенні клопотання АК "Харківобленерго" про призначення судової експертизи у справі слід відмовити, а матеріали справи №922/516/18 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті.

Частиною 14 вказаної статті встановлено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції не розглядає справу по суті, матеріали справи №922/516/18 відповідно до положень статті 271, пункту 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України направляються для продовження розгляду до суду першої інстанції, відтак, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 129, 254-255, 269, ч. 3 ст. 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 1 ч. 1 ст. 280, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.05.2019 у справі №922/516/18 скасувати.

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Харківобленерго" про призначення судової комплексної електротехнічної та економічної експертизи відмовити.

Справу №922/516/18 направити для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 26.07.2019.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза

Суддя І.А. Шутенко