СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"29" липня 2019 р. Справа № 905/335/19

Суддя Медуниця О.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги позивача (вх.2269) на рішення господарського суду Донецької області від 03.06.2019 (суддя Матюхін В.І., повний текст складено 10.06.2019) у справі №905/335/19

за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейч Ар Гарант", м.Маріуполь

про визнання кредиторських вимог,

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейч Ар Гарант" про:

- визнання неправомірними дій голови ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейч Ар Гарант " щодо невизнання кредиторських вимог та

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейч Ар Гарант " визнати кредиторські вимоги позивача в сумі 119 922,47грн. та у повному обсязі включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.06.2019 у справі №905/335/19 в позові відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет відповідності її форми та змісту вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплаті підлягає судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно підпунктів 1.2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», розмір одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1921 грн.

Позивачем заявлено дві вимоги:

-визнання неправомірними дій голови ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейч Ар Гарант " щодо невизнання кредиторських (вимога немайнового характеру);

-зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейч Ар Гарант " визнати кредиторські вимоги позивача в сумі 119 922,47грн. та у повному обсязі включити їх до реєстру вимог кредиторів (вимога майнового характеру).

Отже, за подання позову у цій справі сплаті підлягав судовий збір за немайнову вимогу в розмірі 1921 грн.

За майнову вимогу сплаті підлягав судовий збір в розмірі 1921 грн., оскільки 1,5 від ціни цього позову є менше встановленої законом мінімальної ставки судового збору за подання позовної вимоги майнового характеру.

Таким чином, за подання позову сплаті підлягав судовий збір в загальному розмірі 3842 грн.

За подання апеляційної скарги на рішення суду позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 5763 грн. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Позивачем, в порушенням вимог п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, не надано суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 256 ГПК України: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч.2 ст.256 ГПК України).

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом 03.06.2019, повний текст якого складений 10.06.2019.

Отже, строк на подання апеляційної скарги сплинув 01.07.2019.

Позивач направив апеляційну скаргу до господарського суду Донецької області лише 04.07.2019, що вбачається зі штампу ПАТ «Укрпошта» на поштовому конверті.

Отже, позивачем пропущено строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі заявником не порушується питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішення суду першої інстанції.

В матеріалах апеляційної скарги також відсутнє письмове клопотання про поновлення такого строку.

Відповідно до частини 3 статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки позивачем не виконано вимог пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України та не надано суду мотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху в порядку статті 174 та у відповідності з приписами частин 2, 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що позивачу слід надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 5763 грн. та мотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

За викладеного, апеляційна скарга залишається без руху, а позивачу надається час для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без руху.

2. Апелянту - усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити, що відповідно до ч.4 ст.260 ГПК України, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач О.Є. Медуниця