ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019м. ДніпроСправа № 904/2141/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-технічного підприємства "БІТ", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 275 685,34 грн.

Представники:

від позивача не з`явився;

від відповідача Бобошко О.А.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-технічного підприємства "БІТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 229 342,00 грн., що складають суму заборгованості за договором підряду № 09/10-2018 від 09.10.2018, 3 393,00 грн. - річних, 40 558,97 грн. - пені, 2 391,36 грн. - інфляції грошових коштів.

Крім того, разом з позовною заявою ТОВ НТП "БІТ" подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та доповненні до нього не заперечує факт вказаної у позові заборгованості. Щодо порядку здійснених позивачем нарахувань інфляції, річних та пені останній також не заперечує, проте просить в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити з огляду на відсутність можливості здійснювати погашення кредиторської заборгованості зважаючи на те, що основний та єдиний замовник послуг АТ «Українська залізниця» несвоєчасно здійснює розрахунки за надані АТ "Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів" послуги та має перед ним заборгованість в розмірі 24 140 000 грн., яка і на даний момент не погашена.

Відтак, вказує відповідач, він з об`єктивних причин не має змоги погасити суму заборгованості.

Відносно суми основного боргу, то останній просить затвердити мирову угоду, зміст якої передбачає стягнення основного богу за графіком без додаткової сплати пені, інфляції, 3% річних та витрат на правничу допомогу.

10.06.2019 до господарського суду сторонами подано заяву про затвердження мирової угоди.

Ухвалою від 29.05.2019 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2141/19, за клопотанням позивача вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.06.2019.

Ухвалою від 12.06.2019 господарським судом відкладено розгляд справи до 16.07.2019 та зобов`язано позивача надати письмові пояснення відносно пред`явлених до стягнення сум річних, пені та інфляції грошових коштів, щодо яких не зазначено в умовах поданої сторонами мирової угоди.

16.07.2019 господарським судом відкладено розгляд справи до 22.07.2019, про що постановлено відповідну ухвалу.

Представник позивача в судове засідання 22.07.2019 не з`явився, подавши заяву про відмову від мирової угоди та розгляд справи без його участі.

Крім того, у поданій заяві ТОВ "БІТ" повідомило суд про здійснення відповідачем часткової оплати за спірним договором в сумі 50 000,00 грн., в підтвердження чого позивачем надано платіжні доручення.

22.07.2019 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 Акціонерним товариством "Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-технічного підприємства "БІТ" (Підрядник) укладено договір підряду № 09/10-2018 (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. вказаного вище Договору Підрядник (Позивач у даній справі) зобов`язується на свій ризик та за завданням Замовника (Відповідача у даній справі) виконати зі своїх матеріалів власними або залученими силами та засобами ремонтні роботи, а саме: Ремонт покрівлі вагонно-збирального цеху, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Універсальна, 10 (Роботи) в обсягах та за ціною (вартістю), що наводяться в Додатках до даного Договору, які підписуються та скріплюються печатками обох Сторін та є невід`ємною частиною даного Договору (Додатки), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи в обсягах та за ціною (вартістю), що наводяться в Додатках до даного Договору.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до пункту 3.1. Договору загальна ціна (вартість) Робіт не обмежується і визначається в Додатках до Договору.

Згідно з пунктом 2.5. Договору факт передачі виконаних Робіт (їхнього результату) Замовнику оформлюється Сторонами шляхом підписання двостороннього Акту виконаних робіт, який підписується в момент приймання виконаних Робіт (їхніх результатів) та становить невід`ємну частину даного Договору.

Договір набирає юридичної сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 (пункт 6.1. Договору).

На виконання умов Договору ТОВ НТП "БІТ" було виконано ремонтні роботи на загальну суму 458 684,00 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2018, які підписані сторонами без заперечень та скріплені печатками підприємств (а.с. 58-62).

У пункті 3.2. Договору сторони узгодили, що оплата ціни (вартість) Робіт здійснюється Замовником в національній валюті України безготівково шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Генпідрядника з моменту отримання відповідних рахунків, які виставляє Генпідрядник після підписання Сторонами двостороннього Акту виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2018 позивачем сформовано та виставлено для оплати відповідачеві рахунок-фактуру № СФ-0000001 на суму 458 684,00 грн. (а.с. 67).

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав зобов`язання з оплати за виконані ремонтні роботи, здійснивши розрахунки частково в сумі 279 342,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2534 від 22.11.2018, № 1776 від 24.06.2019 та № 1894 від 02.07.2019, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 68, 153- 154).

До того ж, слід зазначити про те, що розрахунки в сумі 50 000,00 грн. відповідачем здійснені вже після звернення з даним позовом до суду.

З огляду на викладене, провадження у справі в частині вимог щодо стягнення основного боргу в сумі 50 000,00 грн. підлягає закриттю з покладенням витрат в цій частині на відповідача.

Доказів виконання зобов`язань щодо оплати вартості виконаних ремонтних робіт в сумі 179 342,00 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене вимоги позивача щодо примусового стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданому позивачем розрахунку сума річних за загальний період прострочення з 22.11.2018 по 21.05.2019 складає 3 393,00 грн.; інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з грудня 2018 по квітень 2019 склала 2 391,36 грн., які підлягають до примусового стягнення.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строків виконання грошових зобов`язань сторони встановили відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 5.3. Договору).

Згідно наданого позивачем розрахунку пеня за загальний період прострочення з 22.11.2018 по 21.05.2019 складає 40 558,97 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Заперечення відповідача до уваги господарським судом не приймаються з огляду на таке.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до статтей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на те, що жодних доказів, які б підтверджували тяжкий фінансовий стан підприємства відповідача, останнім суду не надано, а тому господарський суд не вбачає підстав для зменшення суми пені.

Також, слід зазначити про те, що відповідно до приписів статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, надані відповідачем відзив та додатковий відзив на позовну заяву містить лише посилання на законодавство, яке передбачає можливість зменшення розміру неустойки, проте не містить відповідного клопотання в прохальній частині.

До того ж, посилання АТ "Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів" на положення статті 233 Господарського кодексу України не є підставою для відмови у задоволенні вимог щодо стягнення пені, інфляції грошових коштів та річних.

Прохання відповідача відносно затвердження мирової угоди задоволенню не підлягають з огляду на відмову позивача від її умов.

Не заслуговують на увагу і заперечення відповідача в частині покладення на нього витрат на правничу допомогу з огляду на те, що позивачем таких вимог заявлено не було.

Керуючись статтею 526, 610, 611, 625, 837 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів" (49000, м. Дніпро, вул. Універсальна, 10, , п/р НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-технічного підприємства "БІТ" (49000, м. Дніпро, вул. Лісопильна, 3, , п/р НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299) 179 342,00 грн. (сто сімдесят дев`ять тисяч триста сорок дві гривні 00 коп.) основного боргу, 3 393,00 грн. (три тисячі триста дев`яносто три гривні 00 коп.) річних, 2 391,36 грн. (дві тисячі триста дев`яносто одну гривню 36 коп.) інфляції грошових коштів, 40 558,97 грн. (сорок тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень 97 коп.) пені, 4 135,28 грн. (чотири тисячі сто тридцять п`ять гривень 28 коп.) судового збору.

Закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 50 000,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 26.07.2019.

Суддя І.Ф. Мельниченко