ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.07.2019 Справа № 917/1269/19

Суддя Кльопов І.Г., розглянувши заяву Карлівської міської ради Полтавської області, вул.Полтавський шлях,54, м.Карлівка, Полтавська область, 39500

про забезпечення позову в справі № 917/1269/19

встановив:

Карлівська міська рада звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Полтавської області Мущенко Оксани Олександрівни, Карлівської районної ради Полтавської області, Відділу управління комунальним майном, що належить до спільної власності територіальних громад Карлівського району про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права комунальної власності територіальної громади Карлівського району в особі Карлівської районної ради Полтавської області () на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,5758га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 26645479, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 216

Разом з позовом Карлівською міською радою подано заяву (вх. №7725) про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом:

Заборонити Карлівській районній раді Полтавської області () , юридична адреса: 39500, Полтавська обл., м.Карлівка, вул.Полтавський шлях,85) та Відділу управління комунальним майном, що належить до спільної власності територіальних громад Карлівського району, () юридична адреса: вул.Полтавський шлязх, 85, м.Карлівка, Полтавська область, 39500 вчиняти дії щодо визначення оцінки, організації аукціону та продажу земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,5778га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

В обґрунтування поданої заяви Карлівська міська рада Полтавської області вказує наступне.

17.07.2019 на розгляд позачергової двадцять четвертої сесії Карлівської районної ради Полтавської області сьомого скликання було винесене питання "Про внесення змін до плану приватизації обєктів спільної власності територіальних громад Карлівського району на 2019 рік".

Відповідно до вказаного рішення до продажу через аукціон підлягає земельна ділянка площею 0,5778га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

Заявник зазначає, що ним подано позов до господарського суду Полтавської області Державного реєстратора Реєстраційної служби Полтавської області Мущенко Оксани Олександрівни, Карлівської районної ради Полтавської області, Відділу управління комунальним майном, що належить до спільної власності територіальних громад Карлівського району про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права комунальної власності територіальної громади Карлівського району в особі Карлівської районної ради Полтавської області () на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,5758га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 26645479, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 216. Отже, дана земельна ділянка є предметом поданого позову

Так, через дії державного реєстратора Мущенко О.О., що оскаржені заявником, земельна ділянка протиправно (всупереч законодавству та законним правам громади міста Карлівка в особі Карлівської міської ради) зареєстрована та може бути відчужена на користь третіх осіб.

Заявник, на підтвердження намірів Карлівської районної ради Полтавської області відчужити земельну ділянку, посилається на попередньо ухвалені рішення у 2017 році, а саме: рішення десятої сесії Карлівської районної ради Полтавської області сьомого скликання від 09.06.2017 року "Про продаж майна спільної власності територіальних громад Карлівського району" та "Про затвердження звітів з оцінки майна". Дані рішення стосувалися земельної ділянки площею 0,5778га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 .

Заявник зазначає, що у разі продажу земельної ділянки з аукціону, Карлівська міська рада Полтавської області понесе прямі витрати у вигляді недоотримання доходів до бюджету.

При розгляді заяви суд виходить з наступного.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. В частині два даної норми зазначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 3 статті 150 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

При чому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна навести доводи адекватності засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Позивач має довести на підставі належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні статті 73 ГПК України наявність зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обґрунтувати яким чином заходи забезпечення позову забезпечать реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Згідно статей 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Керуючись статями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Карлівської міської ради Полтавської області від 24.07.2019 за вхід. №7725 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її прийняття шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 25.07.2019.

Суддя Кльопов І.Г.