ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2019 р. Справа№ 912/1374/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 (повний текст ухвали складено 20.06.2019)

про повернення позовної заяви

у справі №912/1374/19 (суддя Пукшин Л.Г.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС"

до:

1. Генеральної прокуратури України

2. Прокуратури Кіровоградської області

3. Національної поліції України

4. Головного управління національної поліції в Кіровоградській області

5. Державної казначейської служби України

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 році до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Кіровоградської області, Національної поліції України, Головного управління національної поліції в Кіровоградській області та Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що суд не має можливості пересвідчитися щодо обсягу повноважень наданих адвокату клієнтом (позивачем), зокрема, наявності права в ОСОБА_1 на підписання та подачу до суду позовної заяви від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС", оскільки на підтвердження вказаних повноважень було долучено лише ордер на надання правової допомоги серія КР №141344 від 19.04.2019, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги №23 від 10.04.2019, без встановленої відмітки щодо наявності чи відсутності обмеження правомочності адвоката, які адвокат або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані були вказати на звороті ордера.

Також судом встановлено, що договір про надання правової допомоги №23 від 10.04.2019, посилання на який міститься у вищезгаданому ордері, в додатках до позовної заяви не зазначений та до позову не доданий, при цьому суд звернув увагу, що позовна заява підписана "представником позивача за договором від 10.04.2019".

Господарський суд міста Києва вказав, що до матеріалів позовної заяви також не було надано жодних документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", зокрема, не надано належним чином завіреної копії чинного свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000048 від 26.02.2016, на яке міститься посилання в ордері.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконної ухвали. На думку апелянта, підстави для повернення позовної заяви є такими, що не відповідають нормам ГПК України, а дії суду першої інстанції з повернення позовної заяви - є незаконною відмовою в доступі до правосуддя.

Так, апелянт вказує, що в ордері зазначається лише обмеження повноважень представника, зазначення в ордері інформації про надані права та відсутність обмежень ГПК України не передбачає.

Також скаржник звертає увагу на те, що ордер, який видано відповідно до Закону №5076-VІ, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката, а надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом з ордером чинна редакція ГПК України не вимагає.

Апелянт зазначає, що ГПК України не передбачає також надання копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Крім того, відповідні відомості містяться в Єдиному реєстрі адвокатів України та є відкритими.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 у справі №912/1374/19, визначено здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 у справі №912/1374/19 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вже було зазначено вище, у червні 2019 році до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Кіровоградської області, Національної поліції України, Головного управління національної поліції в Кіровоградській області та Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії.

Місцевий господарський суд в свою чергу, повернув позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС", вказавши, що Позивачем на підтвердження повноважень ОСОБА_1 було долучено лише ордер на надання правової допомоги серія КР №141344 від 19.04.2019, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги №23 від 10.04.2019, без встановленої відмітки щодо наявності чи відсутності обмеження правомочності адвоката, які адвокат або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані були вказати на звороті ордера.

Також судом встановлено, що договір про надання правової допомоги №23 від 10.04.2019, посилання на який міститься у вищезгаданому ордері, в додатках до позовної заяви не зазначений та до позову не доданий, при цьому суд звернув увагу, що позовна заява підписана "представником позивача за договором від 10.04.2019".

Господарський суд міста Києва вказав, що до матеріалів позовної заяви також не було надано жодних документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", зокрема, не надано належним чином завіреної копії чинного свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000048 від 26.02.2016, на яке міститься посилання в ордері.

Відтак, за висновком суду першої інстанції останній не має можливості пересвідчитися щодо обсягу повноважень наданих адвокату клієнтом (позивачем), зокрема, наявності права в ОСОБА_1 на підписання та подачу до суду позовної заяви від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС".

Відповідно до п.1 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За змістом ч.4 ст.60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 Господарського процесуального кодексу України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала позовну заяву, або скаргу, є виключно довіреність або ордер й надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція ГПК України не вимагає. Аналогічна позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №П/9901/736/18 (провадження К/9901/55943/18).

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ч.2 ст.3 Конституції України).

Виходячи зі змісту ст.131-2 Конституції України, обов`язковою вимогою для здійснення представництва іншої особи у суді є те, що таке представництво може здійснювати виключно адвокат (за винятком випадків, встановлених законом).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: - договір про надання правової допомоги; - довіреність; - ордер; - доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 3 ст.26 Закону встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36 (далі - Положення) ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Реквізити ордеру встановлені пунктом 15 Положення №36 й в переліку останніх відсутні вказівки на необхідність вчинення безпосередньо особою, якій надається правова допомога, будь-яких застережень й відміток про обмеження правомочності адвоката та їх скріплення особистим підписом. (Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №822/1734/18 (провадження №11-989заі18).

Тобто про обмеження правомочності адвоката в ордері зазначаються тільки тоді, коли вони встановлені угодою про надання правової допомоги, а відсутність такої відмітки в ордері, виданому 20 квітня 2019 року адвокатом Усатенко В.Ю., свідчить про відсутність таких обмежень, а тому висновки місцевого суду в цій частині, є необґрунтованими.

Також Господарський суд міста Києва вказав, що до матеріалів позовної заяви також не було надано жодних документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", зокрема, не надано належним чином завіреної копії чинного свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000048 від 26.02.2016, на яке міститься посилання в ордері.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що нормами ГПК України не передбачено також надання копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Крім того, відповідні відомості містяться в Єдиному реєстрі адвокатів України є загальнодоступними та відкритими. Частиною 4 ст.60 ГПК України встановлено виключний перелік документів, що підтверджують повноваження адвоката (довіреність або ордер).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку стосовно того, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 у справі №912/1374/19 є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а відтак, підлягає скасуванню.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі Beellet v. France Європейським судом з прав людини зазначено, що стаття 6 § Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Отже, повернення позовної заяви через відсутність відмітки щодо наявності чи відсутності обмеження правомочності адвоката, не подання позивачем до суду належним чином завіреної копії чинного свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000048 від 26.02.2016 та договору про надання правової допомоги №23 від 10.04.2019, є створенням перешкод, що обмежують заявника у праві на справедливий суд, яке передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом ч.3 ст.271 ГПК України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Порядок розподілу судових витрат встановлено ст. 129 ГПК України, положеннями якої не визначено можливості розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції у випадках скасування судового рішення з передачею справи на розгляд, з огляду на що розподіл судових витрат за подання апеляційної скарги у даному випадку колегією суддів не здійснюється та має бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 60, 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 у справі №912/1374/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 у справі №912/1374/19 скасувати.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №912/1374/19 для подальшого розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз