РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2019Справа № 910/6117/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Виконавчого комітету Полтавської міської ради

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК"

про стягнення 198 659,52 грн.

за участю представників:

позивача:. Паскевич Ю.О.

відповідача: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Виконавчий комітет Полтавської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК" про стягнення 198 659, 52 грн., у тому числі 117 458, 40 грн. - основного боргу, 73 558, 88 грн. - інфляційні втрати, 5 872, 92 грн. - штрафу та 1 769, 32 грн. - 3 % річних.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за договором № 55 від 29.05.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6117/19. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 18.06.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 у зв`язку з тим, що відомості про направлення відповідачу ухвали з повідомленням про дату, час і місце підготовчого судового засідання відсутні, підготовче засідання відкладено до 02.07.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 26.06.2019 представник позивача подав додаткові письмові пояснення.

У судовому засіданні 02.07.2019 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/6117/19 до судового розгляду по суті на 23.07.2019.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, оскільки ухвали були відправлені за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та яка відповідає місцезнаходженню відповідача відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, однак повернута на адресу суду з відміткою пошти про неможливість вручення.

Відповідно до частини сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень частини дев`ятої статті 165 названого Кодексу.

У судовому засіданні 23.07.2019 представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити.

У судовому засіданні 23.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Виконавчим комітетом Полтавської міської ради (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК" (відповідач) 29.05.2018 укладено договір № 55, відповідно до якого останній зобов`язався поставити позивачу бензин (А-95) в кількості 30 000 літрів по Україні.

Судом встановлено, що укладений сторонами договір № 55 від 29.05.2019 за своєю правовою природою є змішаним договором, який поєднує елементи договору поставки та договору зберігання.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договорів та визначенні їх умов.

Частиною третьою статті 6 Цивільного кодексу України встановлено право сторін договору при його укладенні відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд (за виключенням законодавчих приписів імперативного характеру).

Договір, в якому поєднуються елементи договорів різних типів, що визначені законодавством, є змішаним. В результаті укладення змішаного договору утворюється єдине зобов`язання (у широкому розумінні), яке спрямоване на досягнення єдиної мети, оскільки сторони, поєднуючи умови різних цивільно-правових договорів, пов`язують здійснення своїх прав і обов`язків, передбачених одним із цих договорів, зі здійсненням прав і обов`язків, передбачених іншим договором.

Частиною другою статті 628 Цивільного кодексу України визначено право сторін на укладення договорів, в яких містяться елементи різних договорів. До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо іншого не встановлено цим договором.

Відповідно до пункту 3.1 договору № 55 від 29.05.2018 сума договору становить 808 200, 00 грн. Ціна за одиницю товару склала 26, 94 грн. за один літр бензину марки А-95 (пункт 3.2 договору) та може бути зменшена.

Позивачем та відповідачем 14 грудня 2018 року укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди зменшити кількість та вартість бензину. Згідно означеної угоди кількість бензину А-95 становить 20 000 літрів по Україні, вартість склала 538 800, 00 грн.

Строк дії договору № 55 відповідно до пункту 10.1 сторони погодили з дати підписання до 31.12.2018, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

У розділі 5 договору № 55 сторонами погоджено строки поставки відповідачем бензину та визначено червень - грудень 2018 року. Товар повинен бути поставлений по талонах через мережу АЗС по усій території України.

Згідно пункту 5.3 договору № 55 від 29.05.2018 бензин поставляється позивачу шляхом передачі уповноваженою особою відповідача бланків - дозволів внутрішнього обігу, емітованих останнім.

За умовами договору № 55 від 29.05.2018 бланк це документ одноразового використання, встановленого зразка та форми, що посвідчує право позивача або уповноваженої ним особи на одержання певної кількості та певної марки пального на АЗС. Бланк має певний ступінь захисту та обов`язкові реквізити: товарний знак, марка та кількість пального, бланк діє у всіх областях України, серія, номер бланка та інші реквізити, термін дії бланка до 31.12.2018, в частині передачі палива діє у 2019 році до моменту повного виконання умов договору № 55 від 29.05.2018.

Право власності на бензин відповідно до пункту 5.4 договору № 55 переходить до позивача в момент передачі бланків відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Основні зобов`язання, що виникли внаслідок укладення договору у відповідача - це поставка і передача товару, у позивача - прийняття товару та оплата його вартості.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідач поставив, а позивач прийняв бензин марки А-95 в кількості 20 000 літрів на суму 538 800, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № НКТ-001265 від 30.05.2018, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Розділом 4 договору № 55 від 29.05.2018 передбачено, що розрахунки за поставлений бензин здійснюються відповідно до вимог Бюджетного кодексу України на умовах можливої відстрочки платежу до тридцяти календарних днів. До рахунка додаються акт приймання-передачі бензину або накладна. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за товари здійснюватиметься на протязі п`яти банківських днів з дати отримання бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Як свідчать матеріали справи, позивач 31.05.2018 сплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 538 800, 00 грн., що підтверджується банківською випискою від 31.05.2018 та платіжним дорученням № 403 від 30.05.2018 на суму 538 800, 00 грн., копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Положеннями пункту 5.5 договору № 55 сторони передбачили, що з моменту переходу до відповідача права власності на бензин та до моменту його фактичного отримання, з урахуванням пункту 10.3 договору, на АЗС бензин перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні відповідача. Фактичне отримання бензину на АЗС здійснюється по факту пред`явлення бланків (пункт 5.6 договору).

Згідно пункту 10.3 договору в частині виконання зобов`язань відповідача щодо передачі позивачу бензину, право власності на який відповідно до умов означеного договору перейшло до останнього, договір діє у 2019 році до моменту повного виконання зазначених зобов`язань відповідачем.

За твердженням позовної заяви, відповідач порушив умови договору та фактично у повному обсязі не передав оплачений позивачем товар через АЗС, оскільки за фактом пред`явлення бланків на автозаправних станціях відмовлено у передачі належного на праві власності позивачу бензину.

Відповідно до частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач до позовної заяви долучив копії актів від 26.11.2018, від 16.11.2018 про відмову АЗС у фактичній передачі Виконавчому комітету Полтавської міської ради бензину за договором № 55 від 29.05.2018.

Дослідивши наявні в матеріалах справи копії актів від 16.11.2018 та від 26.11.2018, судом встановлено, що означені акти складені в односторонньому порядку лише представниками позивача, без участі представника постачальника або працівника АЗС. Належних доказів того, що представник відповідача запрошувався 16.11.2018 та 26.11.2018 до участі в складанні актів чи відмовився від підписання зазначених актів матеріали справи не містять.

Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, саме на Виконавчий комітет Полтавської міської ради як позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що відповідач порушив умови договору № 55 та фактично не передав оплачений замовником товар через АЗС.

В якості доказів, що підтверджують заявлені позовні вимоги, позивач долучив до позовної заяви копії актів від 25.04.2019 про відмову від передачі бензину на АЗС.

Дослідивши зміст долучених актів не можливо встановити підстави, що слугували для відмови у передачі бензину позивачу за договором № 55. Крім того, означені акти складені невідомими особами. Доказів, що підтверджують повноваження осіб, які підписували акти матеріали справи не містять та суду не надано. Крім того, на означених актах відсутні підписи працівників АЗС, причини відмови передачі товару не вказано.

Таким чином, долучені до позовної заяви копії актів від 25.04.2019 жодним чином не підтверджують відсутність передачі бензину за видатковою накладною № НКТ-001265.

Як встановлено судом, термін дії бланків відповідно до пункту 5.3 договору № 55 сторони узгодили до 31.12.2018. У разі закінчення строку дії бланків, відповідач зобов`язаний провести заміну бланків та передати позивачу бланки строк дії яких не закінчився і які дають можливість отримати таку ж кількість бензину (пункт 6.3.10 договору.).

Проаналізувавши матеріали справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогами про забезпечення фактичної передачі бензину. Доказів, що підтверджують звернення до ТОВ "ТЕХОЙЛ НК" з проханням здійснити заміну бланків відповідно до пункту 5.3 договору № 55 суду не надано.

В матеріалах справи містяться належні докази (копія видаткової накладної № НКТ-001265) отримання позивачем бензину на суму 538 800, 00 грн. та у кількості 20 000 літрів у відповідності до пункту 5.4 договору.

Будь-яких інших доказів, що підтверджують не в повному обсязі виконання відповідачем зобов`язань за договором № 55 матеріали справи не містять та суду не надано.

Враховуючи викладене вище, а також ту обставину, що позивач належними та допустимими доказами не довів суду факт невиконання відповідачем умов договору № 55 від 29.05.2018, підстави для задоволення вимоги про стягнення 117 458, 40 грн. відсутні.

Встановивши відсутність правових підстав для надання примусового захисту вимогам позивача про стягнення з відповідача 117 458, 40 грн. суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Враховуючи відмову у задоволенні вимоги про стягнення боргу за основним зобов`язанням, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу, інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові Виконавчого комітету Полтавської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК" про стягнення 198 659,52 грн. відмовити повністю.

2. Судовий збір у розмірі 2 979, 90 грн. покласти на Виконавчий комітет Полтавської міської ради.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.07.2019.

Суддя Т.Ю. Кирилюк