ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Черкаси справа № 925/219/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Чевгуза О.В. із секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Підприємства з іноземними інвестиціями ВІП-Рент

до Товариства з обмеженою відповідальністю Разек Черкаси

про стягнення 209438,55 грн,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство з іноземними інвестиціями ВІП-Рент звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 209438,55 грн за угодою оперативного лізингу №9332 від 13 лютого 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов угоди в частині оплати предмету лізингу.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.02.2019 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, у судове зсідання представника не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Ухвала суду від 11.07.2019, якою справу призначено до розгляду після повернення з Верховного суду, була отримана уповноваженим представником відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, яке наявне у матеріалах справи.

Від позивача в матеріалах справи міститься клопотання, в якому він просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відмови позивачем від позову не подано, клопотання про відкладення розгляду справи від сторін суд не отримав, докази врегулювання спору відсутні, а тому суд вважає, що розгляд справи слід провести за відсутності представника відповідача за наявними документами у справі.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позов, а також необхідні докази, що обґрунтовують заперечення по суті позовних вимог, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних пав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні 26.07.2019 підписано вступну та резолютивну частини рішення без їх проголошення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

Між Підприємством з іноземними інвестиціями ВІП-Рент (наймодавець - позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Разек Черкаси (наймач - відповідач у справі) 13.02.2018 була укладена угода оперативного лізингу (найму) №9332 (далі Угода), за умовами якої наймодавець зобов`язувався передати наймачу у строкове, платне володіння та користування автомобіль, що належить наймодавцю на праві власності, строком на 24 місяці (а.с.13).

Наймач зобов`язувався прийняти автомобіль, користуватися ним відповідно до умов угоди та сплачувати орендну плату та інші платежі згідно з графіком платежів.

В Угоді також зазначено, що інші питання, які неврегульовані у ній регулюються Загальними умовами оперативного лізингу (найму), які підписані Товариством з обмеженою відповідальністю Разек Черкаси 12.11.2015 та іншими двосторонніми документами, що додаються до Угоди. Загальні умови є невід`ємною частиною Угоди (а.с. 18-24).

Згідно з Розділом 3 Загальних умов наймач зобов`язувався сплачувати орендну плату шляхом 100% передоплати не пізніше строків, встановлених графіком платежів на підставі рахунку-фактури наймодавця. Отримання оригіналів рахунків наймач зобов`язувався протягом п`яти днів до дати оплати, вказаної у графіку. Наймач зобов`язувався проводити поточні ремонти автомобіля, проводити регулярне технічне обслуговування автомобіля та самостійно за власні кошти проводити ремонт і роботи, які не підлягають під дію гарантії чи страхування. Обов`язок з повернення автомобіля наймачу встановлений у пункті 12.1 Загальних умов, відповідно до якого після закінчення строку найму, його дострокового припинення чи розірвання, наймач повертає автомобіль за актом приймання-передачі у строки встановлені угодою.

Відповідно до п. 8.12 Загальних умов наймодавець має право стягнути з наймача штраф в розмірі, що дорівнює сумі орендної плати за 5 (п`ять) місяців у випадку, окрім іншого, якщо наймач ініціює дострокове розірвання або розриває угоду достроково.

До Угоди між сторонами був укладений графік платежів, у якому визначені періоди та суми регулярних платежів, які відповідач зобов`язався сплачувати за користування автомобілем (а.с.15).

Згідно з актом приймання-передачі від 14.03.2018 наймодавець передав наймачу у тимчасове користування автомобіль Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 14).

Після закінчення строку дії Угоди 05.11.2018 за актом повернення автомобіля наймач повернув наймодавцю предмет лізингу (а.с. 25-26).

Згідно з пунктами 2.6-2.9 цього акту заборгованість наймача, яка складається із заборгованості з орендної плати, вартості відновлювальних та ремонтних робіт, штрафу за дострокове припинення угоди, становить 209438,55 грн. Відповідно до пункту 4 акту, вказану суму наймач зобов`язувався сплатити протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту. Акт передачі автомобіля підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печаткою позивача.

Судом також встановлено, що з метою оплати лізингових платежів за квітень-листопад 2018 року позивач направляв відповідачу рахунки-фактури № від 28.03.2018, № від 04.04.2018, № від 07.05.2018, № від 07.06.2018, № від 04.07.2018, № від 03.08.2018, № від 04.09.2018, № від 04.10.2018 на загальну суму 128831, 21 грн (а.с. 28-43).

Також позивачем на оплату компенсації вартості відновлювального ремонту та штрафу за дострокове припинення угоди відповідачу були виставлені рахунки-фактури № від 03.10.2018 та № від 07.11.2018 на суму 80607, 34 грн (а.с. 44-47).

Оскільки, у терміни визначені актом передачі автомобіля наймач кошти не сплатив, позивач направив відповідачу фінансову вимогу №337-17 від 05.12.2018, у якій вимагав потягом семи календарних днів з дати отримання вимоги сплатити заборгованість, у тому числі і за вказаною Угодою (а.с. 48-52).

На фінансову вимогу позивача відповідач не відповів, кошти не сплатив.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту статей 173, 174 Господарського кодексу України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до статті 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

У відповідності із статті 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з статтею 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем була укладена Угода оперативного лізингу, у якій сторони визначили усі істотні умови такого виду договору, зокрема, визначили об`єкт лізингу, порядок його передачі та повернення, строки та розмір плати за його використання та інші умови необхідні для урегулювання цих правовідносин. На виконання укладеної між сторонами позивач передав відповідачу предмет лізингу - автомобіль.

Водночас, відповідач порушив умови укладеної Угоди в частині виконання своїх зобов`язань з оплати визначених угодою платежів, заборгувавши позивачу плату за користування об`єктом лізингу за квітень-листопад 2018 року, вартість відновлювальних та ремонтних робіт автомобіля та штраф за за дострокове припинення угоди (209438, 55 грн, з яких 128831, 21 грн заборгованість з лізингових платежів, 1899, 34 грн вартість ремонтних та відновлювальних робіт, 78708 грн штраф за дострокове припинення угоди).

Вказана сума підтверджена відповідачем шляхом підписання акту про повернення автомобіля, у якому визначено, що відповідач зобов`язується сплатити вказану суму. На момент подання позову заборгованість відповідача перед позивачем не сплачена та становить 209438, 55 грн, що підтверджено належними доказами.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини та наведені правові норми позовні вимоги Підприємства з іноземними інвестиціями ВІП-Рент про стягнення заборгованості з відповідача є обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні повністю, сплачений позивачем судовий збір при поданні позову до суду підлягає до стягнення з відповідача у повному розмірі у сумі 3141,58 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Разек Черкаси (проспект Хіміків, буд. 74, м. Черкаси, 18018, ) на користь Підприємства з іноземними інвестиціями ВІП-Рент (вул. Госпітальна, 4, м.Київ, 01013, ) 209438,55 грн заборгованості та 3141,58 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 01.08.2019.

Суддя О.В. Чевгуз