ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

01.08.2019м. ДніпроСправа № 40/5005/5477/2011

За скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на бездіяльність начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області

у справі

за позовом Прокурора Центрально-Міського району м.Кривого Рогу в інтересах держави в особі позивача 1 Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг в особі позивача 2 Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м.Кривий Ріг

до Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Новікової Тетяни Юріївни , м.Кривий Ріг

про стягнення 4422 грн. 12 коп.

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В.

Представники:

від прокуратури Трубіціна В.Д., посвідчення №050741 від 04.09.2019р., прокурор відділу

від Позивача-1 не з`явився

від Позивача-2 Демченко А.Г., Довіреність №9 від 24.01.2019р., представник

від Відповідача не з`явився

від ДВС не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2011р. позов задоволено повністю та вирішено:

стягнути з Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Новікової Тетяни Юріївни на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтеполомережа", 3 991 грн. 58 коп. - боргу, 91 грн. 48 коп. - пені, 238 грн. 86 коп. - інфляційних витрат, 100 грн. 20 коп. - 3% річних;

стягнути з Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Новікової Тетяни Юріївни в доход Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління державного казначейства України у Дніпропетровській області суму 102 грн. 00 коп. - державного мита;

стягнути з Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Новікової Тетяни Юріївни в доход Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління державного казначейства України у Дніпропетровській області 236 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

30.06.2011р. на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.11р. видано накази.

Поставною Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2019р. апеляційну скаргу Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Новікової Тетяни Юріївни залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2011 року у справі №40/5005/5477/12011 - залишено без задоволення.

18.07.2019р. Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" подало скаргу на бездіяльність начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області і просить суд визнати бездіяльність начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області щодо невжиття заходів для примусового виконання рішення суду, а саме наказу №40/5005/5477/2011 від 30.06.2011р. та залишення без розгляду запиту стягувача від 24.06.2019р.

Зобов`язати начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області вжити заходи з метою встановлення місця перебування судового наказу №40/5005/5477/2011 від 30.06.2011р. виданого господарським судом Дніпропетровської області та відкриття виконавчого провадження, а також надати письмову відповідь про вжиття заходів державними виконавцями щодо примусового стягнення боргу на користь КПТМ «Криворіжтепломережа».

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2019р. призначено розгляд скарги у судовому засіданні на 01.08.19 о 10:00год.

В судовому засіданні 01.08.2019р. представник прокуратури скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Позивач - 1 в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду скарги не заявляв.

В судовому засіданні представник Позивача - 2 скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду скарги не заявляв, письмових пояснень не надав.

Представник ДВС в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду скарги не заявляв, письмових пояснень не надав.

Розглянувши матеріали скарги та заслухавши пояснення представників Прокурора та Стягувача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Скарга Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" мотивована наступними підставами.

06.06.2016р. старшим державним виконавцем Центрально-Міського районного відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №50603725 з примусового виконання судового наказу №40/5005/5477/2011 від 30.06.2011р., на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» 1999р. - направлення виконавчого документа за належністю до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області.

24.06.2019 року на адресу начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області було направлено запит про хід виконання виконавчого документа №40/5005/5477/2011 від 30.06.2011р. однак відповіді на даний запит до теперішнього часу на адресу підприємства не надходило.

Вказаний запит надійшов до Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області 06.07.2019 року, однак будь-якої відповіді та належної реакції від виконавчої служби не надійшло. Про порушення свого права Стягувачу стало відомо лише 15.07.2019 року, після відстеження трек-номеру поштового відправлення.

Скаржник зазначає, що інформації про відкриття вказаного виконавчого провадження в Києво-Святошинському РВДВС ГТУЮ у Київській області в АСВП не знайдено, стягувачем не отримано жодного процесуального документу або повідомлення щодо вчинення державним виконавцем по вище вказаному виконавчому документу будь-яких виконавчих дій.

Враховуючи вищевикладені обставини, Скаржник вважає бездіяльність державного виконавця неправомірною та такою, що порушує інтереси Стягувача, оскільки згідно приписів ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний розглядати в установлені Законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Отже, Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" не погоджується з бездіяльністю посадових осіб виконавчої служби, що і стало причиною звернення до суду зі скаргою.

Розглядаючи вказану скаргу, необхідно вказати на наступне.

Стадія виконання рішення господарського суду є завершальною стадією господарського процесу, тому питання оскарження дій приватного виконавця (якщо такі дії були вчинені останнім під час виконання рішення господарського суду) вирішується в порядку господарського судочинства відповідно до Розділу VI ГПК України і таке оскарження реалізується шляхом звернення до господарського суду із скаргою на дії приватного виконавця.

Вимогами ст.ст.339-343 ГПК України встановлено, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

2. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Вимогами ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі-Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 вказаного Закону зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 36 та ч.1 ст.37 вказаного вище Закону визначено що, рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом.

Згідно ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 26 Закону врегульований початок примусового виконання рішення.

Так, згідно п.1 ч.1 вказаної статті, Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України)

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вказувалось вище, Скаржник посилається на відсутність інформації про відкриття виконавчого провадження в Києво-Святошинському РВДВС ГТУЮ у Київській області, а також на відсутність процесуального документу або повідомлення щодо вчинення державним виконавцем по виконавчому документу будь-яких виконавчих дій.

Проте, Скаржником будь-яких доказів існування виконавчого провадження в Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, а також доказів отримання останнім наказу господарського суду Дніпропетровської області не надано.

Отже, встановлені вище обставини, фактично вказують про недоведеність вимог Скаржника при розгляді вказаної скарги з приведених в неї підстав.

На підставі викладеного, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд доходить висновку, що скарга Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на бездіяльність начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на бездіяльність начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.І. Красота