ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2019м. ДніпроСправа № 904/271/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Спільного підприємства "ЮЖТЕХСЕРВІС" (у формі товариства з обмеженою відповідальністю), м.Чорноморськ Одеська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДНЕПР", м.Дніпро

про стягнення 62 912,40 грн.

Представники:

Від Позивача: представник не з`явився

Від Відповідача: представник не з`явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Спільне підприємство "ЮЖТЕХСЕРВІС" (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) (далі-Позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДНЕПР" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь 62912,40 грн. безпідставно отриманих грошових коштів, з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач поставив товар неналежного асортименту, тому цей товар йому був повернутий, однак, Відповідач кошти не повернув.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2019р. (суддя Юзіков С.Г.) прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

За повторним розпорядженням керівника апарату від 10.04.2019 року №429 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи", відповідно до пункту 7 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у зв`язку з перебуванням судді Юзікова С.Г, на лікарняному, згідно з протоколом про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) для розгляду даної справи призначено суддю - Кеся Н.Б.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 прийнято справу №904/271/19 до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.05.2019р.. о 10:30год.

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2019р. та від 28.05.2019р. відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2019р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче судове засідання відкладено на 16.07.2019р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019р. підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 01.08.2019.

Відповідач в судові засідання, призначені на 08.05.2019р., 28.05.2019р., 11.06.2019р., 16.07.2019р. та 01.08.2019, явку свого представника не забезпечив. Сповіщення Відповідача про слухання справи підтверджується реєстрами поштових відправлень господарського суду Дніпропетровської області (арк.с. 120, 147). Крім того, згідно з довідкою поштової установи поштове відправлення на адресу Відповідача поштовою установою повернуто до суду з позначкою "організація не розшукана" (арк.с. 130-133).

27.05.2019 року Відповідач подав пояснення (арк.с.77-79), в яких просить розглядати дану справу без його участі.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку представників Відповідача та Позивача, належним чином сповіщених про судове засідання, без повідомлення причин неявки, враховуючи відсутність у справі даних про мирне врегулювання між сторонами спору, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників Позивача та Відповідача.

В судовому засіданні 01.08.2019 року прийнято рішення в порядку ст. 240 ГПК України з оформленням вступної та резолютивної частини рішення.

3. Позиції інших учасників справи

27.05.2019 року Відповідач подав пояснення (арк.с.77-79), в яких вказує про те, що Позивач прийняв за пропозицією Відповідача характеристики товару до поставки, але в подальшому в односторонньому порядку, незаконно, відмовився від зобов`язання та повернув товар. Відповідач вказує на те, що несе витрати по зберіганню повернутого Позивачем товару. Крім того, Відповідач вважає, що Позивач пропустив строки позовної давності для пред`явлення позову у зв`язку із недоліками товару. Відповідач просить суд відмовити у позові.

05.06.2019 року Позивач подав додаткові пояснення (арк.с. 107-109), в яких вказує про те, що замовив у Відповідача шини безкамерні, для перевантажувальної техніки, а отримав від нього шини під камеру, для сільськогосподарської техніки. При цьому Позивач зазначає, що отримав рахунок від Відповідача, в якому не були зазначені спірні характеристики товару, договір між ними не міг бути укладеним внаслідок різного тлумачення ними замовлення Позивача. Позивач допускає, що має місце помилка. Мали місце тривалі телефоні перемовини та електрона переписка з Відповідачем, під час якої Позивачеві був запропонований потрібний йому товар, але за вищою ціною. Позивач також вважає, що відсутні правові підстави для застосування строків позовної давності.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті.

19 вересня 2017 року Відповідач виставив для оплати рахунок на оплату №280 за поставку товару шина 18,00-25, в кількості 2 шт на загальну суму 61080,00 грн. з ПДВ (арк.с. 14).

Зі змісту електронного листування між сторонами 09.08.2017, яке надано до справи Позивачем, вбачається, що останнім було замовлено шини 18,00R25L, в той час як рахунок був виставлений на оплату шин за №18,00-25.

Зазначені обставини не заперечуються Відповідачем. При цьому, чому на замовлення Позивача йому Відповідачем запропонована інша продукція, останнім не пояснюється причина. В свою чергу Позивач пояснює це можливою помилкою і різним тлумаченням ними замовлення Позивача.

Позивач на підставі отриманого від Відповідача рахунку №280 перерахував на користь Відповідача 61080,00 грн., що підтверджується банківською випискою (арк.с. 15-16).

22.09.2017р товар був відправлений на адресу Позивача "Новою поштою" за експрес-накладною №5 (арк.с. 11), який був отриманий Позивачем 25.09.2017р.

При прийомі на складі Покупця виявилось, що поставлена продукція іншого асортименту, ніж потрібна Позивачеві. Зокрема, Позивачу необхідні шини безкамерні, для перевантажувальної техніки, а отримав він шини під камеру, для сільськогосподарської техніки.

Відповідно до письмових пояснень Позивача до справи шини за №18,00-25 мають такі характеристики: під камеру, для сільськогосподарської техніки, в той час як за №18,00R25L передбачені шини безкамерні, для перевантажувальної техніки.

27.09.2017 електронним листом Позивач запитав у Відповідача дані для повернення шин та порушив питання для повернення оплати.

29.09.2017 року Позивач "Новою поштою" за експрес-накладною №2267 (арк.с. 11) повернув шини Відповідачу.

Обставини справи свідчать про те, що Відповідач від їхнього отримання не відмовився, хоча така можливість у нього була.

Водночас кошти за шини Відповідач не повернув.

27.11.2018 року Позивач звернувся з вимогою вих.№5-11/173 (арк.с. 10) до Відповідача, в якій просив повернути на поточний рахунок грошові кошти в розмірі 61080,00 грн., які були сплачені за товар в асортименті, що не відповідають умовам договору купівлі-продажу. Дана вимога вручена Відповідачу 29.11.18р., що підтверджується актом №369 від 30.11.18р. приймання-здачі наданих послуг кур`єрського зв`язку (арк.с.20).

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 1832,40 грн. 3% річних.

У зв`язку з незадоволенням Відповідачем вимог Позивача про повернення коштів за шини, останнім подано позов до суду.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

З огляду на характер та суть спору між сторонами, спірні правовідносини в даному випадку регулюються відповідними положеннями виключно Цивільного кодексу України:

Стаття 655:

1. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 671:

1. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

2. Якщо договором купівлі-продажу асортимент товару не встановлений або асортимент не був визначений у порядку, встановленому договором, але із суті зобов`язання випливає, що товар підлягає переданню покупцеві в асортименті, продавець має право передати покупцеві товар в асортименті виходячи з потреб покупця, які були відомі продавцеві на момент укладення договору, або відмовитися від договору.

Стаття 672:

1. Якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

2. Якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір:

1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару;

2) відмовитися від усього товару;

3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором;

4) прийняти весь товар.

3. У разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, або пред`явлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

4. Товар, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, є прийнятим, якщо покупець у розумний строк після його одержання не повідомив продавця про свою відмову від нього.

5. Якщо покупець не відмовився від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити його за ціною, погодженою з продавцем.

Якщо продавець не вжив необхідних заходів щодо погодження ціни в розумний строк, покупець оплачує товар за ціною, яка на момент укладення договору купівлі-продажу застосовувалася щодо аналогічного товару.

Стаття 689:

1. Покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

2. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Стаття 690:

1. Якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товару, переданого продавцем, він зобов`язаний забезпечити схоронність цього товару, негайно повідомивши про це продавця.

2. Продавець зобов`язаний забрати (вивезти) товар, не прийнятий покупцем (одержувачем), або розпорядитися ним в розумний строк.

Якщо продавець у цей строк не розпорядиться товаром, покупець має право реалізувати товар або повернути його продавцеві.

3. Витрати покупця у зв`язку із зберіганням товару, його реалізацією або поверненням продавцеві підлягають відшкодуванню продавцем. При цьому суми, одержані від реалізації товару, передаються продавцеві за вирахуванням сум, що належать покупцеві.

4. Якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

З наведених норм права вбачається, що асортимент товару є факультативною ознакою договору купівлі-продажу, при узгодженні якого умова про нього є обов`язковою до виконання. У випадку неузгодження сторонами асортименту договір купівлі-продажу залишається укладеним, але з певними правами сторін та правовими наслідками.

Так, обставини справи свідчать про те, що Позивач замовляв товар за товарним номером, який має певну технічну характеристику, що не заперечується Відповідачем. Отже, останній був обізнаний про потребу Позивача як покупця шин.

В той же час сторони шляхом обміну письмовими документами та вчиненням певних дій фактично узгодили і уклали правочин купівлі-продажу товару за іншим товарним номером, який має суттєво іншу технічну характеристику.

Позивач вказує на помилку та різне тлумачення сторонами замовлення Позивача. В свою чергу Відповідач ніяк не коментує ці обставини, а посилається лише на акцептування Позивачем пропозиції Відповідача за виставленим рахунком.

Зазначені обставини розцінюються судом як необачність з боку обох сторін: Позивач неуважно віднісся до змісту рахунку, а Відповідач таким же чином у відповідь на замовлення чомусь запропонував товар, який в нього не запитувався. Але формально правочин між сторонами відбувся і Позивач отримав товар, який не відповідав його справжнім потребам.

Подальші події свідчать про те, що Позивач у найкоротшій термін відправив товар Відповідачеві, який від його отримання не відмовився, хоча мав таке право і таку можливість.

Отже, сторонами вчинені дії, спрямовані на зміну в зобов`язаннях, водночас, згоди щодо заміни товару сторони не досягли.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що правовідносини між сторонами перейшли у площину позадоговірних зобов`язань, оскільки правова підстава, за якою Відповідач отримав кошти від Позивача, відпала внаслідок повернення товару Позивачем і добровільного прийняття цього товару Відповідачем.

Статтею 1212 ЦК України встановлені загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, а саме:

1.Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, судом застосовуються положення Цивільного кодексу України, згідно з якими особа зобов`язана повернути майно тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Посилання Відповідача на незаконну відмову Позивача від договірних зобов`язань, судом відхилюється з огляду на те, що Відповідач вчинив дії, які свідчать про його згоду з цією відмовою. При цьому обставини справи свідчать про те, що до активів Відповідача надійшли як кошти, так й товар, що призвело до порушення балансу інтересів сторін не на користь Позивача. Посилання Відповідача на те, що він несе втрати по збереженню товару, суд вважає таким, що не підтверджується матеріалами справи, за якими обставини отримання Відповідачем повернутого Позивачем товару на умовах договору зберігання у справі не вбачаються.

Також, додатково до вимог про стягнення коштів Позивач просить стягнути з Відповідача 3% річних на суму 1832,40грн., які передбачені статтею 625 ЦК України.

Зазначеною статтею передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання:

Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, цією нормою права встановлена відповідальність боржника за порушення грошових зобов`язань, в той час як по суті спору йдеться про безпідставне користування чужими грошовими коштами, що не є одним і тим же.

Вказаної правової позиції дотримується й Верховний Суд у постанові від 26.10.2018р. у справі № 910/1775/18.

Отже, правові підстави для стягнення у справі 3% річних за статтею 625 ЦК України у справі відсутні.

6. Про застосування строків позовної давності

Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності, встановленого статтею 681 ЦК України. Позивач вважає, що він не пропустив ці строки.

Так, зазначена стаття 681 ЦК України встановлює:

1. До вимог у зв`язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності).

Зі змісту наведених положень вбачається про відсутність підстав для їх застосування, оскільки це стосується недоліків товару, що передбачає його невідповідність умовам договору або законодавства щодо якості товару, в той час як спір між сторонами стосується асортименту товару.

Отже, до позовних вимог Позивача підлягають застосуванню положення про загальну позовну давність, яка згідно зі ст 257 ЦК України складає три роки і яка Позивачем дотримана.

7. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлені судом обставини і правовідносини між сторонами, що склалися, суд задовольняє позов в частині стягнення 61 080,00 грн., оскільки правова підстава, за якою Відповідач їх отримав, відпала. В частині позову про стягнення 3% річних - правові підстави для стягнення у справі відсутні, тому в цій частині вимог суд відмовляє. Водночас, у справі відсутні обставини пропуску Позивачем строків позовної давності.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Спільного підприємства "ЮЖТЕХСЕРВІС" (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДНЕПР" про стягнення 62 912,40 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДНЕПР" (49019, м. Дніпро, вул. Краснозаводська, буд.25; ) на користь Спільного підприємства "ЮЖТЕХСЕРВІС" (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) (68004, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня, 15-В; ) суму 61 080,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1865,04 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду в двадцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 02.08.2019.

Суддя Н.Б. Кеся