ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1878/19

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С. дослідивши заяву Фізичної особи-підприємця Котенок Володимира Григоровича про забезпечення позову до подання позовної заяви

Учасники судового процесу не викликались

ВСТАНОВИВ:

26.07.2019 Фізична особа-підприємець Котенок Володимир Григорович (далі - заявник, ФОП Котенок В.Г. ) звернувся до Господарського суду Київської області (далі - суд) із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд: «Забезпечити позов ФОП Котенок В.Г про скасування рішення про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки та продовження (пролонгацію) договору оренди землі, заборонивши відповідачу - Броварській міській раді вчиняти дії щодо звільнення земельної ділянки, площею 0,0020га для обслуговування кіоску для здійснення торгівлі фасованими товарами з тривалим терміном зберігання… - землі комерційного використання по вул. Воз`єднання в м.Бровари. Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 та по демонтажу розміщеного на ній належного заявнику торгівельного кіоску до розгляду та вирішення спору по суті».

Дослідивши заяву щодо забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Водночас, вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені ст. 139 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Проте, у своїй заяві ФОП Котенок В.Г. не було зазначено відповідних пропозицій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

У своїй заяві заявник посилається на те, що Броварська міська рада буде вчиняти дії щодо звільнення спірної земельної ділянки та знесення належного ФОП Котенок В.Г. на праві власності торгового кіоску по АДРЕСА_1 .

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Так, п. 2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 передбачено, що підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки ТС.

Згідно абз. 5 п. 1.4 вказаного Порядку, паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території.

Проте, заявником не було надано суду зазначеного документа на підтвердження викладених у заяві обставин.

Разом з цим, суд зазначає, що сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 у справі №924/790/18).

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.ч. 1,2 ст. 91 ГПК України).

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. Відповідно до умов якого, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Так, проаналізувавши надані заявником докази, судом встановлено, що останні не засвідчені належним чином у встановленому законом порядку, а відтак, у суду відсутні підстави вважати, що подані документи є належними доказами у розумінні ст. 76-79, 91 ГПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2018 №904/8549/17).

Таким чином, суд вважає, що ФОП Котенок В.Г. подано заяву без дотримання вимог п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 ГПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 73-74, 77-79, 136, 139, 140, 234-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ФОП Котенок В .Г. про забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 255-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 26.07.2019.