ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Справа № 902/347/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Саган І.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат" на рішення господарського суду Вінницької області від 28.02.19р. (повне рішення складено 06 березня 2019 року) у справі № 902/347/18

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат"

про стягнення 1629665,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся в Господарський суд Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат" про стягнення 1 253 588,70 грн. вартості цінних паперів, 376 076,61 грн. штрафу та 30000 грн. вартості витрат на правничу допомогу.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 28.02.19 року позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу про стягнення за цінні папери та нарахування штрафних санкцій за порушення строків сплати.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами понесені позивачем витрати на правову допомогу, тому, суд стягнув з відповідача на користь позивача 30000 грн. витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 28.02.19 року та

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що момент початку перебігу строку для виконання відповідачем своїх зобов`язань зумовлений фактом підписання Договору, однак, Договір не був підписаний сторонами. Оскільки, договір не набрав чинності, то не почався перебіг встановленого строку для здійснення відповідачем оплати за цінні папери.

Стверджує, що позивачем в односторонньому порядку змінені передбачені в договорі банківськи реквізити для оплати вартості цінних паперів, що на думку відповідача, позбавляє його можливості належним чином виконати умови Договору в частині сплати вартості цінних паперів.

Відповідач вважає, що обраний позивачем спосіб захисту неприпустимий у даному спорі, адже в разі задоволення позовних вимог та у випадку наступного виконання такого рішення суду, позивач одержить кошти, а відповідач позбавлений можливості одержати спірні акції.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, зазначив, що договір про обов`язковий викуп відповідачем акцій укладався через рішення суду, то і чинності він набирає в день набрання чинності рішенням суду, відповідно до ч. 2 ст. 187 ГК України. Тобто, зобов`язання зі сплати коштів позивачу виникло у відповідача з 02.04.18 р. на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду.

Стверджує, що позивач не змінив умови договору, а лише повідомив про зміну банківських реквізитів, що в свою чергу не є змінює умов договору.

Водночас, позивачем подано заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у апеляційному суді у розмірі 15000 грн.

В судове засідання представники сторін не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Водночас, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з зайнятістю представника відповідача в іншому судовому засіданні.

Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи відхилено судом з огляду на наступне.

Строк для розгляду апеляційної скарги, визначений ст. 273 ГПК України, складає шістдесят днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Ухвалу про відкриття апеляційного провадження за скаргою відповідача у даній справі постановлено 27.05.2019, отже, строк для розгляду апеляційної скарги закінчується 26.07.2019. Оскільки розгляд апляційної скароги призначено на 24.07.2019, відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ГПК України, є неможливим.

Також суд звертає увагу відповідача, що відкладення розгляду справи є правом суду. Основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Проте, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів неможливості направити в судове засідання іншого представника, а неявка представника відповідача у даному випадку, на думку апеляційного господарського суду, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників сторін, оскільки останні не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду від 14.12.2017 у справі № 902/790/16 в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання укладеним Договору про обов`язковий викуп простих іменних акцій, в редакції, наведеній в позовній заяві - відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.05.2018 у справі № 902/790/16 рішення Господарського суду Вінницької області від 14.12.2017 в справі скасовано. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити частково. Визнано укладеним Договір про обов`язковий викуп товариством належних акціонеру простих іменних акцій ПАТ «Барський птахокомбінат» ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Барський птахокомбінат».

Постановою Верховного суду від 18.07.2018 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 02.05.2018 у справі за № 902/790/16 залишено без змін.

Договором передбачено, що ОСОБА_1 зобов`язується передати у власність ПАТ «Барський птахокомбінат» (покупець), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступні цінні папери (далі - ЦП): Тип та/або клас акцій - акції іменні прості без документарні. Найменування емітента ЦП - ПРАТ «Барський птахокомбінат». Код за ЄДРПОУ емітента ЦП - 00443097. Номінальна вартість одного ЦП - 10 грн. 00 коп. (десять гривень 00 копійок). Ринкова вартість одного ЦП - 68 грн. 39 коп. (шістдесят вісім гривень 39 копійок). Код цінних паперів - UA. Кількість ЦП - штук 18330 (вісімнадцять тисяч триста тридцять).

Ринкова вартість (ціна викупу) ЦП становить 68 грн. 39 коп. за одну акцію, станом на 24 березня 2016 року - день, що передує опублікуванню в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів акціонерів покупця 27 квітня 2016 року (п. 3.1 Договору).

Загальна вартість цінних паперів, які є предметом цього Договору, становить 1 253 588 грн. 70 коп. (п. 3.2 Договору).

Продавець зобов`язаний протягом 2 (двох) робочих днів з дати укладання цього Договору надати Зберігачу цінних паперів, в якого у Продавця цінних паперів відкрито рахунок в цінних паперах, на якому зберігаються ЦП, що є предметом цього договору, розпорядження про списання ЦП на рахунок Покупця разом з відповідним екземпляром Договору (п. 3.3 Договору).

Покупець зобов`язаний протягом 2 (двох) робочих днів з дати підписання цього Договору надати Депозитарію цінних паперів, в якому обслуговується емісія ЦП, розпорядження на зарахування ЦП на рахунок Покупця разом з відповідним екземпляром Договору (п. 3.4 Договору).

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що покупець сплачує Продавцю загальну вартість цінних паперів, вказану в п. 3.2 цього Договору протягом 5-ти (п`яти) робочих днів з моменту укладання цього Договору.

У разі прострочення Покупцем виконання п. 3.5 цього Договору понад 10 днів, Покупець сплачує Продавцю додатково до пені штраф у розмірі 30% від загальної вартості цінних паперів, зазначеної в п.3.2 цього Договору (п. 4.4 Договору).

На виконання умов Договору 04.05.2018 Позивачем до ТОВ «Укрекобудінвест», яке є депозитарною установою, у якій відкрито рахунок в цінних паперах, надано розпорядження від 04.05.2018 про списання прав на цінні папери на користь ПрАТ «Барський Птахокомбінат».

Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором та не перерахував позивачу вартість цінних паперів, що стало підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду.

Аналізуючи встановлені обставини справи, апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.

Пунктом 1 ч. 2 Цивільного кодексу України унормовано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містять п.п. 1,7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 187 ГК України передбачено, що день набрання чинності рішенням суду вважається днем укладення відповідного господарського договору.

Враховуючи норми чинного законодавства України, колегія суддів дійшла висновку, що Договір про обов`язковий викуп товариством належних акціонеру простих іменних акцій ПАТ «Барський птахокомбінат» ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Барський птахокомбінат» визнано укладеним за рішення суду, а саме: Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.05.2018 р. у справі № 902/790/16. А тому, в силу вимог ч. 2 ст. 187 ГК України, Договір набирав чинності в день набрання чинності рішення суду - 02.05.18 р.

Таким чином, зобов`язання відповідача зі сплати позивачу вартості цінних паперів виникло на підставі п. 3.5 договору протягом 5 робочих днів з дня укладення останнього. Датою укладення договору слід вважати 02.05.18 - дата набрання постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.05.2018 у справі № 902/790/16 законної сили, а тому, колегія суддів оцінює критично твердження відповідача викладене в апеляційній скарзі, що строк виконання зобов`язання не настав.

За змістом п. 3.5. Договору відповідач мав сплатити позивачу протягом п`яти днів з дня підписання Договору за цінні папери 1253 588,70 грн., однак, зобов`язання у встановлений строк не виконав, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи норми чинного законодавства та обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 253 588,70 грн. вартості цінних паперів обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Водночас, за порушення строків сплати вартості цінних паперів позивачем просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 30% від загальної вартості цінних паперів у сумі 376 076,61 грн.

Згідно ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що покупець сплачує продавцю загальну вартість цінних паперів, вказану в п. 3.2 цього Договору протягом 5-ти (п`яти) робочих днів з моменту укладання цього Договору.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що у разі прострочення покупцем виконання п. 3.5 цього Договору понад 10 днів, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 30% від загальної вартості цінних паперів, зазначеної в п.3.2 цього Договору.

Здійснивши розрахунок штрафу, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 376 076,61 грн.

Крім того, апеляційний суд вважає безпідставними твердження відповідача, викладені в апеляційній скарзі про те, що позивачем змінено умови Договору, що позбавляє відповідача можливості розрахуватись за цінні папери, оскільки, позивачем не змінено умови договору, а лише повідомлено відповідача про зміну банківських реквізитів для оплати, що в свою чергу не впливає на виконання договірних зобов`язань сторін.

Також не заслуговують на увагу заперечення відповідача щодо неправильного способу захисту позивачем свого права, оскільки виконання рішення суду про стягнення вартості акцій призведе до неможливості одержати такі акції покупцем. На дані заперечення відповідача суд зазначає, що позивачем направлено розпорядження до депозитарної установи ТОВ "Укрекобудінвест" про списання прав на цінні папери на користь відповідача, копія даного розпорядження та докази його надіслання міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с.26-27).

А відтак доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не підтверджені належними та допустимими доказами, не спростовують висновку суду першої інстанції, а тому, не є підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 15 000,00 грн., колегія суддів враховує наступне.

Правова допомога за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Як вбачається із матеріалів справи 06.06.19 між адвокатом Земляковим Олексієм Анатолійовичем та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 06-06/2019.

Відповідно до п. 1.1 Договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.

Гонорар Адвоката при надання правової допомоги за даним Договором встановлюється у фіксованому розмірі та складає 15 000,00 грн. (п. 3.1. Договору)

Пунктом 3.2. Договору визначено, що Клієнт сплачує Адвокату гонорар, зазначений в п. 3.1. протягом двох місяців з моменту укладення цього Договору.

Згідно квитанції № 47 від 11.06.2019 позивач оплатив 15000 грн. ОСОБА_2 за надання правничої допомоги, що підтверджено поточною інформацією по рахунку (т. 2 а.с 112)

При цьому, частиною третьою ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Надання адвокатом позивачу адвокатських послуг в суді апеляційної інстанції при розгляді справи № 902/347/18 підтверджується: договором про надання професійної правничої допомоги № 06-06/2019 від 06.06.19 р., ордером № 249746 від 06.06.19 р., описом робіт по справі № 902/347/18, копією квитанції від 11.06.19 р., що підтверджує оплату наданих послуг у розмірі 15000 грн.

На підтвердження надання послуг, представником Позивача надано опис робіт (наданих послуг) адвокатом Земляковим О. А. по справі № 902/347/18 (станом на 28.02.2019), відповідно до якого загальна кількість витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції становить: вивчення рішення господарського суду Вінницької області від 28.02.19 р. - 1 год; вивчення апеляційної скарги - 3год.; складання відзиву на апеляційну скаргу - 6 год.; складання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - 4 год.

Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку розмір заявлених витрат на відшкодування адвокатських послуг не є співрозмірним із ступенем складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання цих робіт, вартістю послуг адвокатів, яка склалася в країні та Вінницькій області, у зв`язку з чим вказані витрати підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у розмірі 3000 грн.

Відповідно до ст.. 129 ГПК України, судові витрати слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат" на рішення Господарського суду Вінницької області від 28.02.19р. у справі № 902/347/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 28.02.19р. у справі № 902/347/18 залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат" (Кармелюка, 1, Бар Вокзал, Барський район, Вінницька область, 23007, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 .код НОМЕР_1 ) - 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/347/18 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "30" липня 2019 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Мельник О.В.