ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.07.2019 Справа № 905/467/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

При секретарі судового засідання Доннік А.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації, м.Краматорськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-експрес", м.Волноваха

про врегулювання розбіжностей по договору

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 11.07.2019 по 17.07.2019

Суть спору: Позивач, Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації, м.Краматорськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-експрес», м.Волноваха про врегулювання розбіжностей по договору від 06.02.2019 №29-66/19 шляхом викладення спірних пунктів договору в редакції Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації.

Позовні вимоги позивачем мотивовані тим, що за результатами проведеного конкурсу з перевезення пасажирів на міських і міжміських (крім внутрішньорайонних) внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування в Донецькій області на 78 окремих об`єктах переможцем конкурсу визначено відповідача. Листом від 28.01.2019 №170/0/111-19 відповідача було попереджено про наслідки не підписання договору про організацію перевезення пасажирів, за яким його визнано переможцем конкурсу. 06.02.2019 відповідач ознайомившись із запропонованим позивачем проектом договору підписав його з протоколом розбіжностей від 08.02.2019, про що зроблено застереження в договорі. Позивач листом від 20.02.2019 №260/0/110-19 відповідачу запропонував надати згоду на передачу розбіжностей, що залишились неврегулюваними, до суду. Листом від 21.02.2019 №34/19 відповідач надав згоду на передачу розбіжностей за договором до суду.

Ухвалою суду від 11.03.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - десяти днів з вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

26.03.2019 через канцелярію суду від Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації надійшла заява за вих. №501/0/110-19 від 22.03.2019 про усунення недоліків позовної заяви з платіжним дорученням про оплату судового збору.

Ухвалою суду від 28.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/467/19; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження.

23.04.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач наполягає, що договір на перевезення пасажирів надає його сторонам право вільного волевиявлення, а тому твердження позивача, що жодним нормативним актом не передбачено укладання спірного договору на інших умовах, ніж ті, які було визначено організатором, а також про неможливість застосування процедури погодження умов правочину його сторонами на свій розсуд є хибним. Просив викласти спірні пункти договору, в редакції викладеній відповідачем в протоколі розбіжностей.

Через канцелярію суду 23.04.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. У відповіді на відзив позивач наполягав на викладенні судом спірних пунктів договору в редакції Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації.

10.05.2019 на електронну адресу суду та 11.05.2019на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення та додатки до заперечень.

Ухвалою суду від 14.05.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/467/19 на 30 (тридцять) днів; підготовче засідання відкладалось ухвалами суду.

29.05.2019 на електронну адресу суду від позивача надійшли пояснення по справі, просив розглядати справу без його участі.

Ухвалою суду від 18.06.2019 закрито підготовче провадження у справі № 905/467/19; призначено розгляд справи по суті на 11.07.2019.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 11.07.2019 по 17.07.2019

В судових засіданнях позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судових засіданнях проти задоволення позову заперечував, просив викласти спірні пункти договору, в редакції викладеній відповідачем в протоколі розбіжностей.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

27.07.2018 Донецькою обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження № 942/5-18 про визначення Департаменту розвитку базових галузей промисловості облдержадміністрації (позивача) організатором проведення конкурсів з перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування в Донецькій області.

Департаментом розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації 06.11.2018 прийнято рішення про оголошення відкритого конкурсу з перевезення пасажирів на міських і міжміських (крім внутрішньорайонних) внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування в Донецькій області на 78 окремих об`єктах (далі-конкурс) та затверджено умови Конкурсу, а 07.11.2018 розміщено в засобах масової інформації оголошення про проведення Конкурсу.

У відповідності до умов конкурсу, перевізників-претендентів зобов`язано з документами, які подаються для участі у конкурсі, надати згоду у формі заяви довільної форми щодо встановлення GPS-модулів на транспортні засоби, які заявлені на конкурс, у тому числі резервні, а також їх підключення після проведення конкурсу до системи GPS, моніторингу та диспетчерського контролю.

Також, для транспортних засобів, в тому числі резервних, які пропонуються для виконання договорів про перевезення та які заявляються з поданням заявки на участь у конкурсі встановлені вимоги щодо категорії, класу, комфортності, екологічній категорії, тощо.

Дане рішення Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації було предметом оскарження та судового розгляду в адміністративній справі №200/13682/18-а, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №200/13682/18-а у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Маріуполь - Авто» до Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації від 06.11.2018 щодо оголошення відкритого конкурсу з перевезення пасажирів на приміських і міжміських (крім внутрішньорайонних) внутрішньо обласних автобусних маршрутах загального користування в Донецькій області на 78 окремих об`єктах, проведення якого призначено на 27.12.2018, відмовлено.

Як свідчать відомості про автобуси, які відповідач запропонував як такі, що будуть використовуватися на автобусному маршруті, в якості основних транспортних засобів ним зазначено БАЗ А 079.45 д/н НОМЕР_1 та БАЗ А 079.19 д/н НОМЕР_2 , в якості резервного БАЗ А 079.14 д/н НОМЕР_3 .

Рішення про результати проведення конкурсу №66 з перевезення пасажирів на міських і міжміських (крім внутрішньорайонних) внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування в Донецькій області опубліковано 11.01.2019 на офіційному веб-сайті Донецької області державної адміністрації, відповідно до якого переможцем конкурсу за маршрутом 255 Волноваха (АС) - Вугледар (АС) через Володимирівку стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Експрес".

28.01.2019 Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації направив відповідачу лист-попередження №170/0/111-19 про наслідки не підписання договору про організацію перевезення пасажирів, за яким його визнано переможцем конкурсу.

Відповідач ознайомившись із запропонованим позивачем проектом договору про організацію перевезення пасажирів №29-66/19 від 08.02.2019, підписав його з протоколом розбіжностей від 08.02.2019, про що зроблено застереження в договорі.

Позивач листом від 20.02.2019 №260/0/110-19 відповідачу запропонував надати згоду на передачу розбіжностей, що залишились неврегулюваними, до суду.

Листом від 21.02.2019 №34/19 відповідач надав згоду на передачу розбіжностей за договором про організацію перевезення пасажирів №29-66/19 від 08.02.2019 до суду.

У зв`язку з чим, позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить суд врегулювати розбіжності між сторонами за договором про організацію перевезення пасажирів №29-66/19 від 08.02.2019, а саме неврегулюваними є пункти договору:

Редакція в договорі:

Пункт 1.2. Перевізник зобов`язується надавати безпечні та якісні транспортні послуги на умовах, передбачених Договором автобусами:

Тип рухомого складу, номери транспортних засобівVIN код
БАЗ А 079.45 д/н НОМЕР_1 НОМЕР_4
БАЗ А 079.19 д/н НОМЕР_2 НОМЕР_5
Резерв: БАЗ А 079.14 д/н НОМЕР_3 НОМЕР_6
Додаткові умови, запропоновані Перевізником та прийняті Організатором:
Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 1.2. договору: Перевізник зобов`язується надавати безпечні та якісні транспортні послуги на умовах, передбачених Договором автобусами, зазначеними нижче, або автобусами класу і комфортності не нижче, зазначених у таблиці.

Пункт 2.1.5. договору: Протягом 5 (п`яти) робочих днів надавати Перевізникові відповідь на його запит стосовно визначення Організатором видів та обсягів пільгових перевезень, порядку сплати компенсації та інформувати про розпорядника бюджетних коштів, який здійснює такі компенсації.

Редакція в договорі:

Пункт 2.3.1. договору: Не використовувати на автобусному маршруті (ах) інших транспортних засобів, крім тих, що зазначені в п. 1.2. Договору (тип рухомого складу, клас, державний номер, VIN код).

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 2.3.1. договору: Видалити

Редакція в договорі:

Пункт 2.3.6. договору: Перевозити пасажирів транспортними засобами, зазначеними у п. 1.2. Договору (крім резервних), тільки на визначному в п. 1.1. Договорі автобусному маршруті (ах) на умовах, передбачених цим Договором.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 2.3.6. договору: Видалити

Редакція в договорі:

Пункт 2.3.19. договору: На письмову вимогу Організатора надавати протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання вимоги, надавати письмові пояснення при надходженні скарг від пасажирів, актів, складених відповідними контролюючими органами.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 2.3.19. договору: На письмову вимогу Організатора надавати протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання такої вимоги, письмові пояснення при надходженні скарг від пасажирів.

Редакція в договорі:

Пункт 2.3.20. договору: Допускати уповноважених Організатором представників до перевірок роботи транспортних засобів у тому числі із залученням представників контролюючих органів.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 2.3.20. договору: Контроль за виконання умов договору (дозволу) здійснює Організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.

Редакція в договорі:

Пункт 2.3.22. договору: Встановити GPS - модулі на транспорті засоби, які використовуються для роботи на автобусному маршруті (ах), у тому числі на резервних, а також забезпечити їх підключення до системи GPS - моніторингу та диспетчерського контролю роботи транспортних засобів на автобусному маршруті (ах). Забезпечити постійне підключення та працездатність системи GPS.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 2.3.22. договору: Протягом 3 (трьох) місяців після впровадження Організатором системи GPS - диспетчеризації, Перевізник зобов`язаний за вимогою Організатора встановити GPS - модулі на транспорті засоби, які використовуються для роботи на автобусному маршруті (ах), у тому числі на резервних, а також забезпечити їх підключення до системи GPS - моніторингу та диспетчерського контролю роботи транспортних засобів на автобусному маршруті(ах). Забезпечити постійне підключення та працездатність системи GPS.

Редакція в договорі:

Пункт 2.3.26. договору: У разі виходу з ладу автобуса, водій повинен здійснити пересадку пасажирів в інший автобус, яким пасажири будуть доставлені до найближчої автостанції чи кінцевого пункту призначення з поверненням вартості квитка.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 2.3.26. договору: У разі виходу з ладу автобуса, водій повинен здійснити пересадку пасажирів в інший автобус, яким пасажири будуть доставлені до найближчої автостанції чи кінцевого пункту призначення з поверненням вартості квитка, відповідно до вимог п. 37 Постанови Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 року «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту».

Пункт 2.4.7. договору: Звернутись до Організатора із запитом про визначення Організатором видів та обсягів пільгових перевезень, порядку сплати компенсації та інформувати про розпорядника бюджетних коштів, який здійснює такі компенсації.

Редакція в договорі:

Пункт 4.2. договору: У разі виявлення порушення Перевізником умов цього Договору або вимог чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, Організатор повідомляє Перевізника про недопущення повторення порушення, або у разі потреби необхідність усунути виявлене порушення у встановлений організатором строк та інформувати Організатора про вжиті заходи.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 4.2. договору: У разі виявлення порушення Перевізником умов цього Договору або вимог чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, Організатор повідомляє Перевізника про недопущення повторення порушення, або у разі потреби необхідність усунути виявлене порушення, у тридцятиденний строк з дати скоєння такого порушення, шляхом надіслання Перевізникові листа з повідомленням про вручення. Перевізник зобов`язаний інформувати Організатора про вжиті заходи.

Редакція в договорі:

Пункт 6.2. договору: Організатор має право на одностороннє розірвання договору у наступних випадках:

4) виявлення факту надання послуг з перевезення пасажирів без договору про організацію перевезень пасажирів на інших приміських та міжміських (крім внутрішньорайонних) внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування в Донецькій області;

6) невиконання Перевізником зобов`язань, передбачених пунктами 2.3.1., 2.3,4., 2.3.5., 2.3.20, 2.3.30 договору;

7) незабезпечення доступу Організатора до системи GPS через ресурси Інтернет для моніторингу руху маршрутних автобусів;

9) порушення режиму праці і відпочинку водіїв.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 6.2. договору: Організатор має право на одностороннє розірвання договору у наступних випадках:

4) видалити;

6) невиконання Перевізником зобов`язань, передбачених пунктами 2.3.4., 2.3.5., 2.3.20, 2.3.30 договору;

7) незабезпечення доступу Організатора до системи GPS через ресурси Інтернет для моніторингу руху маршрутних автобусів, у разі запровадження Організатором системи GPS - диспетчеризації;

9) порушення режиму праці і відпочинку водіїв за маршрутами, наведеними у п. 1.2. Договору, що підтверджуються відповідними постановами органів Укртрансбезпеки, винесеними у встановленому законом порядку.

Редакція в договорі:

Пункт 9.2.1. договору: Якщо Перевізник протягом 10 (десяти) днів з дати після підписання Договору не розпочав роботу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті (ах);

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 9.2.1. договору: Якщо Перевізник протягом 10 (десяти) днів з дати після підписання Договору не розпочав роботу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті (ах), зазначених в п. 1.1. Договору.

Редакція в договорі:

Пункт 9.2.3. договору: Визнання недійсним чи скасування судом рішення засідання конкурсного комітету, а також рішення про результати проведення конкурсу, на підставі якого укладено цей Договір.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 9.2.3. договору: Визнання недійсним чи скасування судом рішення засідання конкурсного комітету, а також рішення про результати проведення конкурсу, на підставі якого укладено цей Договір, стосовно автобусних маршрутів, зазначених в п. 1.1. Договору.

Позивач вважає, що договір про організацію перевезення пасажирів має бути укладено на умовах, запропонованих організатором конкурсу, Департаментом розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду, відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-експрес" наполягає, що договір має бути укладено з урахуванням протоколу розбіжностей.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань перевезення, загальні положення про перевезення, як окремий вид зобов`язань, визначені главою 64 Цивільного кодексу України, про зобов`язання і договір розділом І і ІІ книги 5 Цивільного кодексу України, главою 20 Господарського кодексу України, загальні положення про правочини главою 16 розділу IV книги 1 Цивільного кодексу України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання главою 51 розділу I книги 5 Цивільного кодексу України, розділом V Господарського кодексу України.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порядок укладення договору встановлений статтями 638-649 Цивільного кодексу України, статтями 179-184 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1, 2 ст. 908 Цивільного кодексу України визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з Законом України «Про автомобільний транспорт»: цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст.3); забезпечення організації пасажирських перевезень покладається, зокрема, на міських автобусних маршрутах загального користування - на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту (ст. 7 ч. 1 абз. 6); соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства (ст. 11 ч. 2); відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування і дозволом органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування автобусних маршрутів (ст. 31 ч.ч. 1, 2); договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами (ст. 42 ч. 1); визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об`єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів) (ст. 43 ч.ч. 1, 2); організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на термін від трьох до п`яти років. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) у разі відсутності в нього автобусів, що відповідають умовам конкурсу, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на один рік. Для підготовки та проведення конкурсу органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування утворюють конкурсний комітет. Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України (ст. 44 ч.ч. 1, 5, 6, 9, 12); за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону (ст. 60 ч. 1 абз. 2).

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008р. N1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Згідно п.1 цей Порядок визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут), автобусному маршруті, що не виходить за межі території району (внутрішньорайонний маршрут), автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут), та автобусному маршруті, що проходить у межах об`єднаної територіальної громади (далі - конкурс), а також процедуру визначення автомобільного перевізника для роботи на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут).

Згідно з п. 10 Порядку, організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов`язкові, відповідно до статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно ст. 31 Закону України «Про автомобільний транспорт» відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Отже, Договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування є обов`язковим для сторін.

Так, згідно зі ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Типовий договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування Кабінетом Міністрів України не затверджений.

Позивач наполягає, що ані Законом України «Про автомобільний транспорт», ані Порядком не передбачено укладення Договору на будь-яких інших, ніж ті, що визначені Організатором умовах, тобто у даному випадку укладення Договору відбувається не на підставі вільного волевиявлення сторін, оскільки учасники Конкурсу не можуть надавати власні пропозиції щодо умов Договору, відмінні від тих, що затверджені Організатором конкурсу, а тому процедура погодження Сторонами на свій розсуд будь-яких умов Договору перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування не може бути застосована.

Однак, у відповідності до п. 53 Порядку № 1081 організатор перевезень на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному веб-сайті укладає з переможцем конкурсу договір згідно з обов`язковими та додатковими (за наявності) умовами конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.

В статті ст. 31 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначені обов`язкові умови договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, крім того, у договір можуть бути включені інші питання за згодою сторін.

Означене кореспондується з ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України, відповідно до якої зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що договір про перевезення пасажирів, в даному випадку надає його сторонам право вільного волевиявлення, отже твердження позивача про неможливість застосування процедури погодження умов договору його сторонами є помилковими.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивачем не доведено, що умови договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, як то зазначено в ст. 634 Цивільного кодексу України для договорів приєднання, встановлені у формулярах або інших стандартних формах, внаслідок чого договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, яка не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зміст договору про організацію перевезення пасажирів визначається сторонами на основі вільного волевиявлення з урахуванням вимог цього Кодексу, Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, суд не вбачає порушенням вимог антиконкурентного законодавства України внесення змін до умов договору, запропонованого позивачем, оскільки кожний із переможців конкурсу може скористатися своїм правом на складання протоколу розбіжностей у випадку наявності заперечень щодо окремих умов договору.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній форм досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення наведено у ст. 180 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України, якою визначено загальний порядок укладення господарських договорів, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Сторонами був дотриманий загальний порядок укладання господарських договорів, встановлений ст. 181 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Розглянувши проект договору про організацію перевезення пасажирів №29-66/19 від 08.02.2019 та протокол розбіжностей від 08.02.2019, суд зазначає наступне. Пункт 1.2. редакція в договорі: Перевізник зобов`язується надавати безпечні та якісні транспортні послуги на умовах, передбачених Договором автобусами:

Тип рухомого складу, номери транспортних засобів VIN код
БАЗ А 079.45 д/н НОМЕР_1 НОМЕР_4
БАЗ А 079.19 д/н НОМЕР_2 НОМЕР_5
Резерв: БАЗ А 079.14 д/н НОМЕР_3 НОМЕР_6
Додаткові умови, запропоновані Перевізником та прийняті Організатором:

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 1.2. Перевізник зобов`язується надавати безпечні та якісні транспортні послуги на умовах, передбачених Договором автобусами, зазначеними нижче, або автобусами класу і комфортності не нижче, зазначених у таблиці.

Редакція пункту 2.3.1. в договорі: «Не використовувати на автобусному маршруті (ах) інших транспортних засобів, крім тих, що зазначені в п. 1.2. Договору (тип рухомого складу, клас, державний номер, VIN код)».

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 2.3.1. Видалити.

У відповідності до п. 2 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081 визначено, що конкурсна пропозиція - умови обслуговування пасажирів, що пропонуються перевізником-претендентом, які зазначені у поданих на конкурс документах; умови конкурсу - встановлені організатором (обов`язкові та додаткові) умови перевезень пасажирів, які повинні виконувати автомобільні перевізники, визначені на відповідному об`єкті конкурсу.

Згідно ст. 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» до обов`язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками.

У відповідності до ст. 46 Закону України «Про автомобільний транспорт» для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник подає конкурсному комітету зокрема відомості за підписом суб`єкта господарювання про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті з зазначенням підстав для їх використання перевізником.

Згідно п. 29 Порядку для участі у конкурсі перевізник-претендент подає окремо щодо кожного об`єкта конкурсу документи, визначені статтею 46 Закону України «Про автомобільний транспорт», за формою згідно з додатками 1-4.

Відповідно до додатку 2 Порядку, у відомостях про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті перевізником зазначаються: марка і модель автобуса; державний реєстраційний номер; рік випуску/дата першої реєстрації (за наявності такої відмітки у свідоцтві про реєстрацію); пасажиромісткість (загальна пасажиромісткість/ кількість місць для сидіння пасажирів); підтвердження права використання автобуса (серія та номер свідоцтва про реєстрацію автобуса); відповідність екологічним нормам транспортного засобу; перелік елементів доступності автобуса для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (зазначається за умови подання таких автобусів на конкурс).

На виконання цієї вимоги відповідач подав до організатора конкурсу відомості по формі додатку № 2 до Порядку.

Порядком передбачено, що організатор перевезень приймає рішення про недопущення участі в конкурсі учасника конкурсу, транспортні засоби які не підпадають під кількісні та якісні характеристики. Претендент самостійно визначає транспортні засоби, якими він буде виконувати перевезення у відомостях про автобуси.

Таким чином, у відповідності до Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, Умов відкритого конкурсу № 66 з перевезення пасажирів на приміських і міжміських (крім внутрішньорайонних) внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування в Донецькій області на 78 окремих об`єктах, однією з обов`язкових умов перемоги у конкурсі є саме використання у майбутньому переможцем конкурсу тих транспортних засобів, відомості про які було зазначено у документах, долучених останнім до заяви про участь у конкурсі та згоду на використання яких надав організатор, визнавши відповідача переможцем.

Враховуючи викладене, суд вважає правомірними умови, встановлені позивачем у пунктах 1.2, 2.3.1 договору та вважає за необхідне залишити зазначені пункти в редакції позивача, а саме:

Пункт 1.2. договору в наступній редакції: «Перевізник зобов`язується надавати безпечні та якісні транспортні послуги на умовах, передбачених Договором автобусами:

Тип рухомого складу, номери транспортних засобівVIN код
БАЗ А 079.45 д/н НОМЕР_1 НОМЕР_4
БАЗ А 079.19 д/н НОМЕР_2 НОМЕР_5
Резерв: БАЗ А 079.14 д/н НОМЕР_3 НОМЕР_6
Додаткові умови, запропоновані Перевізником та прийняті Організатором:

Пункт 2.3.1. договору в наступній редакції: «Не використовувати на автобусному маршруті (ах) інших транспортних засобів, крім тих, що зазначені в п. 1.2. Договору (тип рухомого складу, клас, державний номер, VIN код)».

Відповідач також пропонує додати до договору пункт 2.1.5 та пункт 2.4.7 договору в наступній редакції:

Пункт 2.1.5. договору: Протягом 5 (п`яти) робочих днів надавати Перевізникові відповідь на його запит стосовно визначення Організатором видів та обсягів пільгових перевезень, порядку сплати компенсації та інформувати про розпорядника бюджетних коштів, який здійснює такі компенсації.

Пункт 2.4.7. договору: Звернутись до Організатора із запитом про визначення Організатором видів та обсягів пільгових перевезень, порядку сплати компенсації та інформувати про розпорядника бюджетних коштів, який здійснює такі компенсації.

Суд розглянув дані пропозиції зазначає.

В обґрунтування зазначених вимог відповідач посилається на ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно з якою організатор перевезень повинен відшкодовувати перевізнику вартість перевезення пільгових пасажирів. За приписами ст.31 Закону України «Про автомобільний транспорт» розмір компенсації витрат перевізника та механізм їх виплати повинні бути передбачені у Договорі. Запропоновані відповідачем пункти договору, мають на меті залучення організатора перевезень до дій, пов`язаних з реалізацією права відповідача на отримання компенсації.

Позивач зазначає, що перевезення пасажирів відповідачем здійснюється за неврегульованими тарифами (вільними), а також на те, що він не є розпорядником бюджетних коштів, цільове призначення яких є компенсація перевізникам витрат, пов`язаних з перевезенням пільгових пасажирів.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень на автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі області, покладено на обласні державні адміністрації.

Стаття 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» зобов`язує органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування надавати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Згідно ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Входячи з приписів ст.ст. 29, 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевізники, які здійснюють пільгове перевезення пасажирів, мають право на компенсацію відповідно до Закону. У зв`язку з чим суд не погоджується з позицією позивача, що правом на отримання компенсації наділені лише перевізники, які здійснюють перевезення за регульованими тарифами.

Пунктом 2.3.14 договору на перевізника (відповідача) покладено обов`язок забезпечити пільговий проїзд окремих категорій громадян, які мають на це право згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішенням про місцевий бюджет відповідно до пунктів 2 і 3 частини другої цієї статті.

Згідно із ст. 78 Бюджетного кодексу України місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних місцевих рад або сільські, селищні, міські (міст районного значення) голови (якщо відповідні виконавчі органи не створені згідно із законом) забезпечують виконання відповідних місцевих бюджетів.

Виходячи зі змісту Положення про Департамент соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, що розміщено на сайті Департаменту, типових положень про органи соціального захисту, останні є розпорядниками коштів місцевих бюджетів, які ведуть облік осіб, що мають право на пільги за соціальною ознакою, та на підставі отриманих від постачальників послуг щомісячних звітів щодо послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюють розрахунки з ними, доказів того, що позивач є розпорядником бюджетних коштів в сфері компенсації витрат перевізників щодо пільгових перевезень пасажирів суду не надано.

Таким чином, питання щодо визначення видів та обсягів пільгових перевезень, порядку сплати компенсацій та визначення органу, який здійснює такі компенсації, знаходиться поза межами повноважень позивача, тобто відсутні правові підстави для встановлення обов`язку позивача на вимогу перевізника надавати останньому відповідь стосовно визначення видів та обсягів пільгових перевезень, порядку сплати компенсації та надання інформації про розпорядника бюджетних коштів, який здійснює такі компенсації, однак суд вважає, що позивач знаходиться під підпорядкуванням Донецької облдержадміністрації та має структурні зв`язки з останнім, у тому числі в сфері організації перевезень пасажирів на приміських та міських внутрішньообласних маршрутах.

У зв`язку з чим суд вважає, що позивач може мати інформацію, на наданні якої наполягає відповідач у п. 2.4.7 договору, а тому керуючись принципом розумності, суд частково погоджується з позицією відповідача та додає до договору пункт 2.1.5 та пункт 2.4.7 договору в наступній редакції:

Пункт 2.1.5. договору: За наявності у Організатора інформації протягом 10 (десяти) робочих днів надавати Перевізникові відповідь на його запит стосовно визначення Організатором видів та обсягів пільгових перевезень, порядку сплати компенсації та інформувати про розпорядника бюджетних коштів, який здійснює такі компенсації.

Пункт 2.4.7. договору: Звернутись до Організатора із запитом про визначення Організатором видів та обсягів пільгових перевезень, порядку сплати компенсації та інформувати про розпорядника бюджетних коштів, який здійснює такі компенсації.

Редакція в договорі:

Пункт 2.3.6. договору: Перевозити пасажирів транспортними засобами, зазначеними у п. 1.2. Договору (крім резервних), тільки на визначному в п. 1.1. Договорі автобусному маршруті (ах) на умовах, передбачених цим Договором.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 2.3.6. договору: Видалити.

На думку відповідача, такі обмеження є втручанням в його господарську діяльність, оскільки умови договору містять пряму заборону використання автобусу, задіяного в обслуговуванні за умовами договору в інших видах пасажирських перевезень у вільний від роботи на маршруті час.

Суд не вбачає, що умови п.2.3.6. договору є втручанням в господарську діяльність відповідача, оскільки приймаючи участь в конкурсі, перевізник визначив транспортні засоби, якими він буде виконувати перевезення, отже погодився з тим, що вказані ним транспортні засоби будуть здійснювати перевезення пасажирів на визначному в п. 1.1. договорі автобусному маршруті, при цьому належних доказів того, що залучення транспортних засобів, зазначених у п. 1.2 договору до інших перевезень не перешкоджатиме виконанню перевізником своїх обов`язків за спірним договором суду не надано.

У зв`язку з чим суд зазначає, що пункт 2.3.6. договору підлягає викладенню в редакції позивача: "Перевозити пасажирів транспортними засобами, зазначеними у п. 1.2. Договору (крім резервних), тільки на визначеному в п. 1.1. Договору автобусному маршруті на умовах, передбачених цим Договором.

Редакція в договорі:

Пункт 2.3.19. договору: На письмову вимогу Організатора надавати протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання вимоги, надавати письмові пояснення при надходженні скарг від пасажирів, актів, складених відповідними контролюючими органами.

Пункт 2.3.20 договору: Допускати уповноважених Організатором представників до перевірок роботи транспортних засобів, у тому числі із залученням представників контролюючих органів.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 2.3.19. договору: На письмову вимогу Організатора надавати протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання такої вимоги, письмові пояснення при надходженні скарг від пасажирів.

Пункт 2.3.20. договору: Контроль за виконання умов договору (дозволу) здійснює Організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.

Відповідач, в обґрунтування своєї правової позиції вважає, що викладені позивачем пункти 2.3.19, 2.3.20 договору створюються штучні умови контролю та втручання у його господарську діяльність з боку позивача, оскільки коло контролюючих органів, які можуть скласти акти щодо відповідача та бути залучені до перевірок не обмежено договором, у зв`язку з чим він буде вимушений надавати пояснення позивачеві за кожним складеним актом будь-якого контролюючого органу та допускати до перевірок не обмежене коло контролюючих органів. Позивач заперечує проти такої позиції відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, передбачено, що контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який, зокрема, реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорт та здійснює державний нагляд (контроль) за безпекою на автомобільному транспорті.

Суд вважає за необхідне конкретизувати умови, викладені в договорі в п. 2.3.19 договору щодо визначення контролюючого органу.

Стосовно редакції п. 2.3.20 договору, запропонованої відповідачем, суд враховує, що відповідач просить викласти його в редакції п. 56 Порядку проведення конкурсу, яким визначено, що «контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора, отже суд погоджується з редакцією відповідача.

Таким чином, суд викладає пункти 2.3.19. та 2.3.20 договору в наступній редакції:

Пункт 2.3.19 договору: На письмову вимогу Організатора надавати протягом 5(п`яти) робочих днів з дня отримання вимоги, письмові пояснення при надходженні скарг від пасажирів, актів, складених Державною службою України з безпеки на транспорті.

Пункт 2.3.20 договору: Контроль за виконання умов договору (дозволу) здійснює Організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.

Редакція в договорі:

Пункт 2.3.22. договору: Встановити GPS - модулі на транспорті засоби, які використовуються для роботи на автобусному маршруті (ах), у тому числі на резервних, а також забезпечити їх підключення до системи GPS - моніторингу та диспетчерського контролю роботи транспортних засобів на автобусному маршруті (ах). Забезпечити постійне підключення та працездатність системи GPS.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 2.3.22. договору: Протягом 3 (трьох) місяців після впровадження Організатором системи GPS - диспетчеризації, Перевізник зобов`язаний за вимогою Організатора встановити GPS - модулі на транспорті засоби, які використовуються для роботи на автобусному маршруті (ах), у тому числі на резервних, а також забезпечити їх підключення до системи GPS - моніторингу та диспетчерського контролю роботи транспортних засобів на автобусному маршруті (ах). Забезпечити постійне підключення та працездатність системи GPS.

Організатор перевезень затверджує умови конкурсу, в тому числі обов`язкові, відповідно до статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт". Крім обов`язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо) (п.10 Порядку).

Відповідно до Умов Конкурсу, перевізникам - претендентам, які прийматимуть участь у Конкурсі обов`язковим є наявність у документах для участі у конкурсі згоди у формі заяви довільної форми, щодо встановлення GPS - модулів на транспортні засоби, які заявлені на конкурс, у тому числі резервні, а також їх підключення після проведення конкурсу до системи GPS, моніторингу та диспетчерського контролю роботи автобусів на маршрутах.

Система GPS моніторингу складається не тільки з GPS-модулю, який встановлюється на транспортний засіб, необхідною та найважливішою її складовою є сервер, який обробляє та зберігає отримані від GPS-модулів через супутник дані та здійснює упорядкування та демонстрацію отриманої інформації на екрані.

Запропоновані відповідачем зміни обґрунтовані у недопущенні ситуації, коли за реальної відсутності запровадженої організатором та належним чином функціонуючої системи GPS-диспетчеризації, відповідач змушений буде витрачати кошти на встановлення обладнання у вигляді GPS-модулів та забезпечувати постійне підключення до неіснуючої системи.

Представник позивача підтвердив, що на час розгляду справи на території Донецької області система GPS-моніторингу не запроваджена.

Судом враховано, що умовами конкурсу визначена необхідність обладнання транспортних засобів GPS-модулями та що відповідач надавав згоду на підключення до системи GPS-моніторингу та диспетчерського контролю. Тому, суд не може погодитися з позицією відповідача щодо надання йому права виконати конкурсні вимоги протягом трьох місяців з моменту введення в дію організатором системи GPS-диспетчеризації.

З огляду на що, суд викладає пункт 2.3.22 в наступній редакції: Протягом 1 (одного) місяця після впровадження Організатором системи GPS - диспетчеризації та повідомлення про таке запровадження, Перевізник зобов`язаний за вимогою Організатора встановити GPS - модулі на транспорті засоби, які використовуються для роботи на автобусному маршруті (ах), у тому числі на резервних, а також забезпечити їх підключення до системи GPS - моніторингу та диспетчерського контролю роботи транспортних засобів на автобусному маршруті(ах). Забезпечити постійне підключення та працездатність системи GPS.

Редакція в договорі:

Пункт 2.3.26. договору: У разі виходу з ладу автобуса, водій повинен здійснити пересадку пасажирів в інший автобус, яким пасажири будуть доставлені до найближчої автостанції чи кінцевого пункту призначення з поверненням вартості квитка.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 2.3.26. договору: У разі виходу з ладу автобуса, водій повинен здійснити пересадку пасажирів в інший автобус, яким пасажири будуть доставлені до найближчої автостанції чи кінцевого пункту призначення з поверненням вартості квитка, відповідно до вимог п. 37 Постанови Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту».

В п. 37 постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року №176 «Про затвердження правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» зазначено, що у разі виходу з ладу автобуса (припинення перевезення через настання надзвичайної або невідворотної за даних умов події) приміського чи міжміського сполучення водій здійснює пересадку пасажирів в інший автобус, яким пасажири будуть доставлені до найближчої автостанції чи кінцевого пункту призначення. У такому разі на приміському маршруті пасажиру повертається повна, а на міжміському невикористана вартість квитка.

Суд вважає, що даний пункт, запропонований відповідачем, не суперечить редакції позивача, натомість конкретизує його.

Тому, суд викладає пункт 2.3.26 в редакції запропонованій відповідачем, а саме: У разі виходу з ладу автобуса, водій повинен здійснити пересадку пасажирів в інший автобус, яким пасажири будуть доставлені до найближчої автостанції чи кінцевого пункту призначення з поверненням вартості квитка, відповідно до вимог п. 37 Постанови Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 року «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту.

Редакція в договорі:

Пункт 4.2. договору: У разі виявлення порушення Перевізником умов цього Договору або вимог чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, Організатор повідомляє Перевізника про недопущення повторення порушення, або у разі потреби необхідність усунути виявлене порушення у встановлений організатором строк та інформувати Організатора про вжиті заходи.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 4.2. договору: У разі виявлення порушення Перевізником умов цього Договору або вимог чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, Організатор повідомляє Перевізника про недопущення повторення порушення, або у разі потреби необхідність усунути виявлене порушення, у тридцятиденний строк з дати скоєння такого порушення, шляхом надіслання Перевізникові листа з повідомленням про вручення. Перевізник зобов`язаний інформувати Організатора про вжиті заходи.

Враховуючи, що п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.

При цьому, умова щодо вчинення дій у тридцятиденний термін не може бути встановлена, оскільки автомобільний транспорт є джерелом підвищеної небезпеки.

Суд вважає, пункт 4.2. договору викласти в наступній редакції: У разі виявлення порушення Перевізником умов цього Договору або вимог чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, Організатор повідомляє Перевізника про недопущення повторення порушення, або у разі потреби необхідність усунути виявлене порушення, у встановлений організатором строк, який не може бути менше ніж 7 календарних днів з дати скоєння такого порушення шляхом надсилання Перевізникові листа з повідомленням про вручення. Перевізник зобов`язаний інформувати Організатора про вжиті заходи.

Редакція в договорі:

Пункт 6.2. договору: Організатор має право на одностороннє розірвання договору у наступних випадках:

4) виявлення факту надання послуг з перевезення пасажирів без договору про організацію перевезень пасажирів на інших приміських та міжміських (крім внутрішньорайонних) внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування в Донецькій області;

6) невиконання Перевізником зобов`язань, передбачених пунктами 2.3.1., 2.3,4, 2.3.5., 2.3.20, 2.3.30 договору;

7) незабезпечення доступу Організатора до системи GPS через ресурси Інтернет для моніторингу руху маршрутних автобусів;

9) порушення режиму праці і відпочинку водіїв

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 6.2. договору: Організатор має право на одностороннє розірвання договору у наступних випадках:

4) видалити;

6) невиконання Перевізником зобов`язань, передбачених пунктами 2.3.4., 2.3.5., 2.3.20, 2.3.30 договору;

7) незабезпечення доступу Організатора до системи GPS через ресурси Інтернет для моніторингу руху маршрутних автобусів, у разі запровадження Організатором системи GPS - диспетчеризації;

9) порушення режиму праці і відпочинку водіїв за маршрутами, наведеними у п.1.2. Договору, що підтверджуються відповідними постановами органів Укртрансбезпеки, винесеними у встановленому законом порядку.

Суд зазначає наступне, у ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів (ліцензій, договорів із замовниками транспортних послуг, паспортних маршрутів, документів, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України), повний перелік яких визначений ст. 39 Закону, у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що порушення відповідачем законодавства в цієї сфері не повинно впливати на конкретні договірні відносини, пов`язані із перевезенням пасажирів на конкретному маршруті в межах конкретного договору, як і не повинно стати підґрунтям для зловживань в питаннях розірвання договору, в іншому випадку це порушує загальні засади цивільних правовідносин, а саме справедливість, добросовісність та розумність.

Підпункт 6 пункту 6.2. договору місить перелік умов щодо одностороннього розірвання договору, серед яких оспорюваний пункт 2.3.1. договору. Тобто, умовами Конкурсу та Порядком встановлено, що використовуватись для перевезення пасажирів та бути в резерві мають лише ті транспортні засоби, що пропонуються перевізниками-претендентами і зазначені у відомості про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті.

Враховуючи викладене, суд не погоджується зі твердженнями відповідача щодо необхідності виключення із підпункту 6 пункту 6.2 договору умов щодо розірвання договору у разі невиконання перевізником зобов`язань, передбачених пунктом 2.3.1 Договору.

Суд вважає, що підпункт 7 пункту 6.2. договору слід викласти в редакції відповідача, оскільки на момент розгляду справи позивачем не впроваджено систему GPS-диспетчеризації.

Зміни до підпункту 9 пункту 6.2 договору, запропоновані відповідачем не суперечать редакції позивача.

У відповідності до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті до повноважень служби віднесено контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Суд погоджується з позицією відповідача щодо чіткого врегулювання обґрунтованих та підтверджених підстав для розірвання договору, у зв`язку з чим вважає за доцільне задовольнити в цієї частині вимоги відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку викласти спірні підпункти пункту 6.2. договору в наступній редакції:

- п.п.4 п.6.2. договору - виключити;

- п.п.6 п.6.2. договору: Невиконання Перевізником зобов`язань, передбачених пунктами 2.3.1., 2.3,4., 2.3.5., 2.3.20, 2.3.30 договору;

- п.п.7 п.6.2. договору: Незабезпечення доступу Організатора до системи GPS через ресурси Інтернет для моніторингу руху маршрутних автобусів, у разі запровадження Організатором системи GPS - диспетчеризації;

- п.п.9 п.6.2. договору: Порушення режиму праці і відпочинку водіїв за маршрутами, наведеними у п. 1.2. Договору, що підтверджуються відповідними постановами органів Укртрансбезпеки, винесеними у встановленому законом порядку.

Редакція в договорі:

Пункт 9.2.1. договору: Якщо Перевізник протягом 10 (десяти) днів з дати після підписання Договору не розпочав роботу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті (ах).

Пункт 9.2.3. договору: Визнання недійсним чи скасування судом рішення засідання конкурсного комітету, а також рішення про результати проведення конкурсу, на підставі якого укладено цей Договір.

Редакція, що пропонується Перевізником:

Пункт 9.2.1. договору: Якщо Перевізник протягом 10 (десяти) днів з дати після підписання Договору не розпочав роботу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті (ах), зазначених в п. 1.1. Договору.

Пункт 9.2.3. договору: Визнання недійсним чи скасування судом рішення засідання конкурсного комітету, а також рішення про результати проведення конкурсу, на підставі якого укладено цей Договір, стосовно автобусних маршрутів, зазначених в п. 1.1. Договору.

За думкою суду підпункти 9.2.1, 9.2.3 договору, що викладені в редакції відповідача лише конкретизують зміст запропонованої редакції позивача, що виключає будь-яку можливість вільного трактування даного пункту.

Для усунення неузгодженості в наступних відносинах сторін, суд вважає за необхідне конкретизувати умови, викладені в спірних пунктах, та встановити чіткий зв`язок цих пунктів з п. 1.1 договору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку викласти пункти 9.2.1., 9.2.3 договору в наступній редакції :

Пункт 9.2.1. договору: Якщо Перевізник протягом 10 (десяти) днів з дати після підписання Договору не розпочав роботу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті (ах), зазначених в п. 1.1. Договору.

Пункт 9.2.3. договору: Визнання недійсним чи скасування судом рішення засідання конкурсного комітету, а також рішення про результати проведення конкурсу, на підставі якого укладено цей Договір, стосовно автобусних маршрутів, зазначених в п. 1.1. Договору.

На підставі вищевикладеного позовні вимоги Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації, м.Краматорськ до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-експрес», м.Волноваха про врегулювання розбіжностей по договору від 08.02.2019 №29-66/19 шляхом викладення спірних пунктів договору в редакції Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації підлягають задоволенню частково.

Згідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Оскільки судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін то судовий збір покладається в рівних частинах на сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-експрес", м.Волноваха просить суд стягнути з позивача понесені останнім витрати на правничу допомогу на загальну суму 11730,00грн.

Суд дослідив заяву та додані до неї докази, встановив наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до пункту 4 частин 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто-Експрес" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ДЕКСТРА" (АО) укладено Договір про надання правничої допомоги (договір) №б/н, у відповідності до п. 2.1.1. якого передбачено, що АО зобов`язується надати правовий аналіз предмету та підставам позовних заяву у справі зокрема № 905/467/19; провести аналіз законодавства, яке становить правове підґрунтя спірних правовідносин на предмет обґрунтованості позовних вимог, здійснити аналіз наявних письмових доказів на предмет їх належності та достатності; готувати та подавати до суду письмові докази, заяви по суті справи, зважаючи на процесуальний статус Клієнта та інші заяви з процесуальних питань, подання яких потребують обставин справи; представляти Клієнта по даній справі у судах всіх інстанцій, сумлінно користуватися правами наданими процесуальним законодавством України в інтересах Клієнта.

Перелік та обсяг наданих послуг, а також розмір гонорару АО погоджується за взаємною угодою сторін на підставі звіту витраченого часу адвоката АО та оформлюється додатковою угодою до цього Договору (п.4.3.договору).

Адвокатським об`єднанням "ДЕКСТРА" виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Авто-Експрес" рахунок на оплату №31 від 02.05.209 у сумі 3660,00грн. за надання правової допомоги згідно договору б/н від 05.04.2019 доп.согл.№6 від 19.04.2019, рахунок на оплату №50 від 14.05.2019 у сумі 3570,00грн. за надання правової допомоги згідно договору б/н від 05.04.2019 доп.согл.№7 від 08.05.2019; рахунок на оплату №76 від 13.06.2019 у сумі 3000,00грн. за надання правової допомоги згідно договору б/н від 05.04.2019 доп.согл.№13 від 12.06.2019; рахунок на оплату №87 від 09.07.2019 у сумі 1500,00грн. за надання правової допомоги згідно договору б/н від 05.04.2019 доп.согл.№19 від 09.07.2019.

Згідно платіжного доручення №2944 від 07.05.2019 (в сумі 3660,00грн.), №2953 від 16.05.2019 (в сумі 3570,00грн.), №2985 від 13.06.2019 (в сумі 3000,00грн.), №3008 від 09.07.2019 (в сумі 1500,00грн.) встановлено, що ТОВ "Авто-Експрес" перерахувало на поточний рахунок АО "ДЕКСТРА" загальну суму у розмірі 11730,00грн. з призначенням платежу: "оплата надання правової допомоги згідно договору б/н від 05.04.2019 доп.согл.№6 від 19.04.20149, доп.согл.№7 від 08.05.2019, доп.согл.№13 від 12.06.2019, доп.согл.№19 від 09.07.2019".

Додаткові угоди, на які є посилання у рахунках на оплату та платіжних дорученнях містяться в матеріалах справи.

Також в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано Звіти витраченого часу адвоката Бабіч В.О.

Судом встановлено, що адвокат Бабіч В.О. в межах даної справи №905/467/19 підготував та підписав відзив на позовну заяву, заперечення на позов, приймав участь у судових засіданнях.

Представник відповідача - Бабіч В.О. є адвокатом, відомості про якого розміщені в Єдиному реєстрі адвокатів України, що також підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН №5090 від 25.07.2018, адвокат Бабіч В.О. є членом Адвокатського об`єднання "ДЕКСТРА".

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають у сумі 5865,00грн. (11730,00грн. /2).

У відповідності до ч. 11 ст.129 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Витрати позивача на сплату судового збору, що покладаються на відповідача - 960,50грн. (1921,00грн./2); витрати відповідача на правничу допомогу, що покладаються на позивача 5865,00грн., отже з позивача підлягає стягненню на користь відповідача судові витрати, понесені останнім на правничу допомогу, у розмірі 4904,50 грн. (5865,00грн. -960,50грн.)

Керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Експрес" про врегулювання розбіжностей між сторонами за договором, шляхом викладення спірних пунктів договору в редакції позивача - задовольнити частково.

2. Викласти спірні пункти Договору про організацію перевезення пасажирів № 29-66/19 від 08.02.2019, укладеного між Департаментом розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто - Експрес" в наступній редакції:

П. 1.2. договору: «Перевізник зобов`язується надавати безпечні та якісні транспортні послуги на умовах, передбачених Договором автобусами:

Тип рухомого складу, номери транспортних засобівVIN код
БАЗ А 079.45 д/н НОМЕР_1 НОМЕР_4
БАЗ А 079.19 д/н НОМЕР_2 НОМЕР_5
Резерв: БАЗ А 079.14 д/н НОМЕР_3 НОМЕР_6
Додаткові умови, запропоновані Перевізником та прийняті Організатором:

П. 2.1.5. договору: «За наявності у Організатора інформації протягом 10 (десяти) робочих днів надавати Перевізникові відповідь на його запит стосовно визначення Організатором видів та обсягів пільгових перевезень, порядку сплати компенсації та інформувати про розпорядника бюджетних коштів, який здійснює такі компенсації».

П. 2.3.1. договору: «Не використовувати на автобусному маршруті (ах) інших транспортних засобів, крім тих, що зазначені в п. 1.2. Договору (тип рухомого складу, клас, державний номер, VIN код)».

П. 2.3.6. договору: «Перевозити пасажирів транспортними засобами, зазначеними у п. 1.2. Договору (крім резервних), тільки на визначеному в п. 1.1. Договорі автобусному маршруті (ах) на умовах, передбачених цим Договором».

П. 2.3.19 договору: «На письмову вимогу Організатора надавати протягом 5(п`яти) робочих днів з дня отримання вимоги, письмові пояснення при надходженні скарг від пасажирів, актів, складених Державною службою України з безпеки на транспорті».

П. 2.3.20 договору: «Контроль за виконання умов договору (дозволу) здійснює Організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора».

П. 2.3.22 договору: «Протягом 1 (одного) місяця після впровадження Організатором системи GPS - диспетчеризації та повідомлення про таке запровадження, Перевізник зобов`язаний за вимогою Організатора встановити GPS - модулі на транспорті засоби, які використовуються для роботи на автобусному маршруті (ах), у тому числі на резервних, а також забезпечити їх підключення до системи GPS - моніторингу та диспетчерського контролю роботи транспортних засобів на автобусному маршруті(ах). Забезпечити постійне підключення та працездатність системи GPS».

П. 2.3.26 договору: «У разі виходу з ладу автобуса, водій повинен здійснити пересадку пасажирів в інший автобус, яким пасажири будуть доставлені до найближчої автостанції чи кінцевого пункту призначення з поверненням вартості квитка, відповідно до вимог п. 37 Постанови Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 року «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту».

П. 2.4.7. договору: «Звернутись до Організатора із запитом про визначення Організатором видів та обсягів пільгових перевезень, порядку сплати компенсації та інформувати про розпорядника бюджетних коштів, який здійснює такі компенсації».

П. 4.2. договору: «У разі виявлення порушення Перевізником умов цього Договору або вимог чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, Організатор повідомляє Перевізника про недопущення повторення порушення, або у разі потреби необхідність усунути виявлене порушення, у встановлений організатором строк, який не може бути менше ніж 7 календарних днів з дати скоєння такого порушення шляхом надсилання Перевізникові листа з повідомленням про вручення. Перевізник зобов`язаний інформувати Організатора про вжиті заходи."

У пункті 6.2 договору:

- п.п.4 п.6.2. - виключити;

- п.п.6 п.6.2.: «Невиконання Перевізником зобов`язань, передбачених пунктами 2.3.1., 2.3,4, 2.3.5., 2.3.20, 2.3.30 договору»;

- п.п.7 п.6.2.: «Незабезпечення доступу Організатора до системи GPS через ресурси Інтернет для моніторингу руху маршрутних автобусів, у разі запровадження Організатором системи GPS - диспетчеризації»;

- п.п.9 п.6.2.: «Порушення режиму праці і відпочинку водіїв за маршрутами, наведеними у п. 1.2. Договору, що підтверджуються відповідними постановами органів Укртрансбезпеки, винесеними у встановленому законом порядку».

П. 9.2.1. договору: «Якщо Перевізник протягом 10 (десяти) днів з дати після підписання Договору не розпочав роботу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті (ах), зазначених в п. 1.1. Договору».

П. 9.2.3. договору: «Визнання недійсним чи скасування судом рішення засідання конкурсного комітету, а також рішення про результати проведення конкурсу, на підставі якого укладено цей Договір, стосовно автобусних маршрутів, зазначених в п. 1.1. Договору».

Стягнути з Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації (84306, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Експрес" (85700, Донецька обл., Волноваський район, місто Волноваха, вулиця Шевцової, будинок 26, ) судові витрати в розмірі 4904,50грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.п.8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 17.07.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення підписаний 29.07.2019.

Суддя Г.Є. Курило