ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/14609/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. головуючий, Волковицька Н. О, Могил С. К.,
за участю секретаря судового засідання Багрій М. В.
за участю представників:
прокуратури не з`явилися
позивача не з`явилися
відповідача не з`явилися
третьої особи-1 не з`явилися
третьої особи-2 не з`явилися
третьої особи-3 не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника військового прокурора Західного регіону України
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 (суддя Бондаренко Г. П.)
і постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 (головуючий Агрикова О. В., судді Хрипун О. О., Чорногуз М. Г.)
у справі № 910/14609/18
за позовом Заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
до Хмельницької обласної ради
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1) Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, 2) Державного підприємства Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 3) Державного підприємства Кам`янець-Подільське лісове господарство
про визнання недійсним та скасування рішення,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. У жовтні 2018 року Заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону (далі прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Хмельницької обласної ради (далі відповідач) про визнання недійсним та скасування пункту 2 рішення Хмельницької обласної ради від 23 грудня 1994 року № 7 Про затвердження зведених показників інвентаризації земель оборони на території області та припинення права користування на визначені земельні ділянки Міністерства оборони України і передачі їх місцевим Радам (далі рішення № 7) в частині вилучення земельної ділянки військової частини НОМЕР_1 площею 226,1 га (Дунаєвецький район Хмельницької області, Залісцівська сільська рада).
2. Позов аргументовано тим, що Хмельницька обласна рада розпорядилася земельною ділянкою, яка знаходиться у тимчасовому користуванні Міністерства оборони України, і всупереч положенням статей 27, 31 Земельного кодексу України 1990 року незаконно вилучила її з користування позивача без погодження останнього.
Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції
3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019, провадження у справі № 910/14609/18 закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).
4. Судові рішення аргументовано тим, що рішенням Вищого арбітражного суду України від 09.06.1997 у справі № 12/6 визнано недійсним в цілому рішення № 7, а тому предмет спору у справі № 910/14609/18 про визнання недійсним та скасування пункту 2 рішення № 7 відсутній.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Прокурор звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)
6. В касаційній скарзі прокурор посилається на порушення судами положень пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України і зазначає, що суди попередніх інстанцій, проаналізувавши мотивувальну частину рішення Вищого арбітражного суду України від 09.06.1997 у справі № 12/6 дійшли помилкових висновків про відсутність предмету спору у справі № 910/14609/18, оскільки рішення у справі № 12/6 стосувалося земельної ділянки військової частини НОМЕР_2 площею 116,2 га на території Чемеровецького району Хмельницької області.
7. За твердженням прокурора рішення № 7 визнано недійсним саме в частині розпорядження земельною ділянкою військової частини НОМЕР_2 , що не є предметом спору у справі № 910/14609/18, оскільки прокурор просить визнати недійсним рішення № 7 щодо вилучення земельної ділянки у Дунаєвецькому районі Хмельницької області, землекористувачем якої була військова частина НОМЕР_1 .
Позиція інших учасників справи, викладена у відзивах на касаційну скаргу
8. Державне підприємство Кам`янець-Подільське лісове господарство (далі ДП Кам`янець-Подільське лісове господарство, третя особа-3) направило до Касаційного господарського суду відзив, в якому зазначає, що касаційна скарга порушує передбачені статтею 95 Земельного кодексу України права третьої особи-3 як землекористувача та перешкоджає виконанню обов`язків передбачених статтею 96 Земельного кодексу України, просить у задоволенні позовних вимог прокурора відмовити.
9. Відповідач направив відзив, в якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає її необґрунтованою, просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, а скаргу без задоволення. У відзиві відповідач наголошує на тому, що суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що рішенням Вищого арбітражного суду України від 09.06.1997 у справі № 12/6 рішення № 7 було визнано недійсним в цілому, а не в будь-якій частині, а тому суди дійшли вірного висновку про відсутність предмету спору у справі № 910/14609/18.
10. Інші учасники справи не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11. На виконання Постанови Верховної Ради України від 18.12.1990 №563-ХІІ Про земельну реформу та доручення Кабінету Міністрів України від 22.01.1993 №829/4 у Хмельницькій області проведено інвентаризацію земель оборони.
12. За результатами проведеної інвентаризації, Хмельницькою обласною радою прийнято рішення від 23.12.1994 №7 Про затвердження зведених показників інвентаризації земель оборони на території області та припинення права користування на визначені земельні ділянки Міністерства оборони України і передачі їх місцевим Радам.
13. Пунктом 2 рішення № 7 вилучено з користування земельні ділянки відповідно до інвентаризації земель Міністерства оборони України та передано їх місцевим Радам і Держлісгоспам для подальшого використання їх в народному господарстві згідно з додатком № 2 до рішення, зокрема, з користування Міністерства оборони України вилучено земельну ділянку площею 226,1 га, що розташована на території Залісцівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, користувачем якої є військова частина НОМЕР_1 .
14. Предметом спору у справі № 910/14609/18 є визнання недійсним та скасування пункту 2 рішення № 7 в частині вилучення з користування Міністерства оборони України земельної ділянки військової частини 29471 площею 226, 1 га (Дунаєвський район Хмельницької області, Залісцівська сільська рада).
15. Рішенням Вищого арбітражного суду України від 09.06.1997 у справі №12/6 задоволено позов військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах ДП Івано-Франківський військовий лісокомбінат МО України до Хмельницької обласної Ради народних депутатів, за участі третьої особи військової частини НОМЕР_2 про визнання недійсним рішення Хмельницької обласної ради народних депутатів від 23 грудня 1994 № 7 Про затвердження зведених показників інвентаризації земель оборони на території області та припинення права користування на визначені земельні ділянки Міністерства оборони України і передачі їх місцевим Радам.
16. З резолютивної частини рішення Вищого арбітражного суду України від 09.06.1997 у справі №12/6 вбачається, що рішення № 7 визнано недійсним повністю. Будь-яких застережень щодо визнання рішення № 7 недійсним в тій чи іншій частині резолютивна частина рішення Вищого арбітражного суду України від 09.06.1997 у справі №12/6 не містить.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
17. Касаційний господарський суд наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції згідно зі статтею 300 ГПК України здійснюється виключно в частині застосування норм матеріального та процесуального права.
18. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
19. Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
20. Одночасно слід зазначити, що під предметом спору розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
21. Предметом розгляду цієї справи є визнання недійсним та скасування пункту 2 рішення № 7 в частині вилучення земельної ділянки військової частини НОМЕР_1 площею 226,1 га (Дунаєвецький район Хмельницької області, Залісцівська сільська рада).
22. Враховуючи встановлені судами обставини, викладені у пунктах 15, 16 цієї постанови, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність предмету спору у справі № 910/14609/18, оскільки рішення № 7 визнано недійсним в цілому, а не в будь-якій частині, а отже відсутні підстави стверджувати, що рішення № 7 залишилося чинним в частині вилучення земельної ділянки військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у Дунаєвецькому районі Хмельницької області.
23. З огляду на вищезазначені фактичні обставини справи місцевим господарським судом, з яким погодився й апеляційний, правильно встановлено, що відсутні підстави для визнання недійсним та скасування пункту 2 рішення № 7, оскільки це рішення вже визнане недійсним, тобто відсутнє спірне матеріальне правовідношення між сторонами, у зв`язку з чим є наявними підстави для закриття провадження у справі згідно з пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України.
24. Доводи касаційної скарги викладені у пунктах 6, 7 цієї постанови колегією суддів відхиляються, оскільки вони зводяться до оцінки підстав позову як у справі №12/6, так і у справі № 910/14609/18, оцінки мотивувальної частини рішення Вищого арбітражного суду України від 09.06.1997 у справі №12/6, проте ці доводи не спростовують висновків судів про відсутність предмету спору у справі № 910/14609/18, що унеможливлює подальший розгляд справи та є підставою для закриття провадження у справі згідно з пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України. Крім того, доводи касаційної скарги є аналогічними, викладеним в апеляційній скарзі і їм уже надав належну оцінку суд апеляційної інстанції із посиланням на конкретні обставини справи та норми законодавства.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
25. Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
26. Згідно з частиною першою статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
27. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
28. Звертаючись із касаційною скаргою, прокурор не спростував висновків попередніх судових інстанцій про наявність підстав для закриття провадження у справі № 910/14609/18 на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України та не довів порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права як необхідної передумови для скасування прийнятих судових рішень у справі.
29. За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Заступника військового прокурора Західного регіону України залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 без змін.
Розподіл судових витрат
30. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Заступника військового прокурора Західного регіону України залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 у справі № 910/14609/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий О. В. Случ
Судді Н. О. Волковицька
С. К. Могил