ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Справа № 906/1043/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Ільчук Н.

за участю представників сторін:

позивача - Новіков С.Ю.

відповідача Янкевич Л.Д.

третьої особи Родоман Т.О.

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Житомирської області, від 10.05.19р. (повний текст складено 20 травня 2019 року суддею Прядко О.В. у справі № 906/1043/18

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про стягнення 838445,21 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось в Господарський суд Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" про стягнення заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П12 від 28.09.2011 у сумі 838445,21 грн, з яких: 579890,59 грн основного боргу за жовтень 2015 року, 50807,95 грн 3% річних та 207746,67 грн інфляційних.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 10.05.19 року в позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що укладеним між сторонами договором не встановлено право позивача в односторонньому порядку складати корегуючи акти надання послуг транспортування для промислових споживачів щодо обсягів газу для виробничо-технологічних витрат та нормативних актів відповідача.

Позивачем не доведено факт існування зобов`язань у відповідача по оплаті коригуючого акту. У зв`язку з викладеним, суд визнав необґрунтованими позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 10.05.19 року та прийняти нове, яким задовільнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач транспортував у жовтні 2015 р. відповідачу крім обсягу природного газу для власних потреб, природний газ в обсязі 9607,200 тис.куб.м для власних виробничо-технологічних витрат, про що позивачем складено коригуючий акт за жовтень 2015 р. Позивач, у повні відповідності до норм законодавства відкорегував свої податкові зобов`язання за жовтень 2015 р. на підставі акту про надання послуг, складеного в 2016 р. та зареєстрованого в ЄРПН розрахунку коригування податкового зобов`язання з ПДВ. Даний акт є належним первинним документом, який підтверджує надання послуг відповідачу.

Вказує на те, що відповідач у листі від 06.07.16 р. підтверджує факт отримання з газотранспортної системи в жовтні 2015 р. природний газ в обсязі 9607,200 тис.куб.м.

Стверджує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

АТ «НАК «Нафтогаз України» підтримало вимоги апеляційної скарги та просило задовільнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржуване рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту надання послуг позивачем відповідачу з транспортування природного газу в жовтні 2015р.

Звертає увагу на те, що між позивачем та відповідачем зафіксовано, що в газорозподільну мережу, яку експлуатує позивач, надійшло з газотранспортної системи в рамках Договору 51,493 тис.куб.м. природного газу. Даний обсяг підтверджено актом від 31.10.15 р. наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, тобто сторонами вже було попередньо оформлено надання послуг у жовтні 2015р.

Розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

28.09.2011 між Дочірньою компанією «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» укладено Договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П12 (а.с. 12-18, т.1).

Додатковими угодами до договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 1 від 06.12.11 р., № 2 від 31.12.11 р. та № 3 від 06.03.12 р. сторонами внесено зміни щодо планового обсягу транспортування природного газу (а.с. 19, 20).

13.04.12 р. сторонами укладено додаткову угоду №4 до договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, якою внесено зміни щодо місцезнаходження та банківських реквізитів сторін (а.с. 23).

Додатковою угодою № 5 від 17.01.2013 сторони внесли в договір зміни та доповнення та викладено договір в новій редакції, зокрема в тексті договору слова Дочірня компанія Укртрансгаз Національної акціонерної компанії замінено словами Публічне акціонерне товариство Укртрансгаз (а.с.26-33).

Відповідно до п.1.1 Договору (з урахуванням змін за додатковою угодою № 5 від 17.01.2013), газотранспортне підприємство зобов`язується надати Замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу Замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а Замовник зобов`язується сплатити за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами цього Договору.

Згідно з п. 2.4 Договору, газотранспортне підприємство приймає газ від Замовника на пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи та здійснює його транспортування по території України до ГРС, де передає газ Замовнику в загальному потоці в газорозподільні мережі.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що послуги по транспортуванню природного газу оформлюються Газотранспортним підприємством і Замовником актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Відповідно до п. 1.2. Договору в редакції Додаткової угоди № 6 від 20.06.2014 газ Замовника, транспортування якого за цим Договором здійснює Газотранспортне підприємство, призначений для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання.

У відповідності до п. 3.2 та п. 3.3 Договору (з урахуванням змін за додатковою угодою № 5 від 17.01.2013), газотранспортне підприємство до 15 числа місяця, наступного за звітним направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Газотранспортного підприємства. Замовник протягом двох днів з моменту одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Газотранспортному підприємству один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Замовника, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюється відповідно до даних Газотранспортного підприємства.

Згідно з п. 3.4 Договору, акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника з Газотранспортним підприємством.

Пунктом 5.1 Договору, передбачено, що розрахунки за послуги транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюється за тарифами, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Відповідно до п. 5.3 Договору, розрахунковий період за Договором становить один місяць з 09:00 год першого дня місяця до 09:00 год першого дня наступного місяця включно. Вартість послуг з транспортування газу за місяць визначається як добуток тарифу на загальну кількість протранспортованого газу, визначеного згідно із розділом 4 Договору та податку на додану вартість.

Згідно з пунктами 5.4, 5.5 Договору, вартість фактично наданих Газотранспортним підприємством Замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг. Оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за 10 днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови Договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за надані Газотранспортним підприємством послуги - до повного виконання Замовником своїх зобов`язань за цим Договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 11.1 Договору).

На виконання умов Договору, у жовтні 2015 року позивачем надано відповідачу послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" у обсязі 51,493 тис.куб.м., що підтверджується актом наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами № 10-15-/П12 від 31.10.2015 (а.с. 112).

Крім того, позивачем в одностороньому порядку складено коригуючий акт № 10-15-/П12/ВТВ/КОР про надання послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (а.с. 34).

Відповідно до коригуючого акту, позивачем на виконання умов Договору надано Відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу в жовтні 2015 року в обсязі 9 607,200 тис. м. куб. на загальну суму 579 890,59 грн.

Листом від 23.06.2016 року за № 9132/12 позивач надіслав відповідачу два примірники коригуючого акту № 10-15-/П12/ВТВ/КОР наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у жовтні 2015 року в обсязі 9 607,200тис. куб .м. на суму 579 890,59 грн (а.с. 33-35).

Відповідач листом №6323/19 від 06.07.2016 повідомив позивача, що підстави для підписання коригуючих актів відсутні, оскільки підписані між сторонами акти наданих послуг у жовтні 2015 року повністю включають обсяги природного газу, які були фактично протранспортовані для потреб промислових споживачів ПАТ «Житомиргаз»; зазначені в даних актах обсяги транспортованого природного газу магістральними газопроводами є обсягами газу закупленими для потреб ВТВ на підставі договору купівлі-продажу між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Житомиргаз» від 04.01.2013 №13-144-ВТВ (а.с.36).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовився від підписання вказаного акту коригування та не розрахувався за надані позивачем послуги в жовтні 2015 р. в сумі 579890,59 грн.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованість за коригуючим актом у жовтні 2015 року, сплатити нараховані 3% річних та інфляційні втрати.

Аналізуючи встановлені обставини справи, апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.

Правовідносини з транспортування природного газу та діяльність позивача як оператора газотранспортної системи врегульовані, зокрема, нормами Закону України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи. До спірних правовідносин застосовуються положення Кодексу газотранспортної системи в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Так, згідно з п. 3.1. Порядку № 420, транспортування газу здійснюється на підставі договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, умови якого мають відповідати Типовому договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Згідно з п. 3.2. Порядку № 420, порядок укладення договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами для споживачів (крім населення) визначається правилами користування природним газом для юридичних осіб, затвердженими НКРЕ.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодекс газотранспортної системи, одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної точки, на якій відбувається передача природного газу.

Як зазначає позивач у позовній заяві та апеляційній скарзі, в жовтні 2015 року ним було надано відповідачеві в рамках договору послуги транспортування природного газу, який в обсязі 9607,200 тис.кум.м. використано відповідачем для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання, на підтвердження чого складено та направлено відповідачу коригуючий акт наданих послуг.

Пунктом 3.1 договору (з врахуванням змін відповідно до укладеної Додаткової угоди № 5 від 17.01.2013 року до договору) передбачено, що послуги в межах даного договору оформляються актами наданих послуг, які є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника з газотранспортним підприємством. Умовами Договору встановлено порядок складання та підписання актів наданих послуг до 15 числа місяця наступного за звітним, визначення акту підставою для розрахунків та порядок їх оплати.

Порядок, строки оформлення та підписання актів наданих послуг по транспортуванню природного газу магістральними трубопроводами, наслідки відмови від його підписання, урегулювання розбіжностей визначаються п. 3.2, 3.3, 3.4, 5.4 Додаткової угоди №5 від 17.01.2013 до Договору № /П12 від 28.09.2011.

Дослідивши та оцінивши поданий позивачем коригуючий акт, як доказ на підтвердження факту надання послуг з транспортування магістральними трубопроводами природного газу відповідача в жовтні 2015 року в обсязі 9607,200 тис.куб.м. на загальну суму 579890,59 грн. з ПДВ, який надісланий на адресу відповідача лише листом від 23.06.2016, колегія суддів встановила, що цей акт не може бути належним та допустимим доказом в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем здійснено коригування обсягів наданих послуг з транспортування природного газу в порушення умов п. 3.2, 3.3, 3.4, 5.4 Договору.

З аналізу договору від 28.09.2011, покладеного в обґрунтування заявленого позову, вбачається, що умовами договору не передбачено складання позивачем в односторонньому порядку коригуючих актів надання послуг транспортування для промислових споживачів щодо обсягів газу для виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат відповідача, не надано й обґрунтувань, який саме акт наданих послуг підлягає коригуванню.

Факт проведення позивачем господарських операцій з надання комплексу послуг, що стосується виконання ним зобов`язань за вказаним договором, повинен підтверджуватись первинними бухгалтерськими документами.

На підтвердження надання відповідачу в рамках договору послуги транспортування природного газу в обсязі 9607,200 тис.кум.м. позивачем надано Реєстр реалізації природного газу споживачам соціальної сфери тощо по ПАТ «Житомиргаз» за жовтень 2015 року (т. 1 а.с.73).

Даний реєстр є підтвердженням розподілу відповідачем газу в жовтні 2015 року виключно для забезпечення природним газом соціальної сфери області. Втім, у даному Реєстрі не містяться відомості, яким би підтверджувався факт транспортування позивачем природного газу для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на Реєстр реалізації природного газу споживачам соціальної сфери за жовтень 2015 р. (т.1 а.с.73), оскільки вказаний реєстр не є належним чином оформленим первинним бухгалтерським документом, а тому, не може бути підставою для бухгалтерського обліку господарської операції відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в даному випадку послуг транспортування природного газу.

Матеріали справи не містять та позивачем до позовних матеріалів не долучено інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують обставини та факти виникнення обов`язку відповідача по оплаті коригуючого акту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що судові рішення у справі №910/3487/17 не встановлюють факту надання послуг транспортування газу в обсязі 9607,200 тис. куб. м для ВТВ відповідача у жовтні 2015 року, договір №/П12 від 28.09.2011 не був підставою позову у вказаній справі, оцінка вчинених дій сторонами такого договору судами не здійснювалась, а тому наведені судові рішення не є преюдиційними й судом відхиляються.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено факту існування зобов`язання у відповідача по оплаті коригуючого акту, так і факту неправомірної несплати відповідачем у жовтні 2015 року обсягу газу 9607,200 тис. куб. м. саме за умовами договору від 28.09.2011 (з урахуванням додаткових угод), а тому відсутні підстави для стягнення визначеної позивачем вартості основного боргу 579890,59 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 50807,95 грн 3% річних та 207746,67грн інфляційних за порушення зобов`язань з оплати відповідачем послуг за жовтень 2015 року за коригуючим актом № 10-15-/П12/ВТВ/КОР, колегія суддів зазначає, що оскільки вимоги позивача про стягнення 579 890,59 грн. основного боргу на підставі договору № /П12 від 28.09.2011 та акту №10-15-/П12/ВТВ/КОР є безпідставними, а тому і вимоги про стягнення річних та інфляційних збитків, обґрунтовані ст.625 ЦК України та наявністю невиконання відповідачем грошових зобов`язань, задоволенню не підлягають.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.. 129 ГПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Житомирської області від 10.05.19 р. у справі № 906/1043/18 залишити без задоволення. Рішення господарського суду Житомирської області від 10.05.19р. у справі № 906/1043/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/1043/18 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "05" серпня 2019 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Грязнов В.В.