ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/485/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

Представники сторін в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Легенда - Плюс»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.06.2019

суддя - Семенчук Н.О.

час та місце ухвалення: 15:20:28 год., м. Миколаїв

повний текс складено та підписано 10.06.2019

по справі № 915/485/19

за позовом Приватного підприємства «Легенда - Плюс»

до відповідача Державного підприємства «Науково - виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря» - «Машпроект»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Легенда Плюс» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 06.03.2019 (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 18.04.2019) в якій просить суд стягнути з Державного підприємства «Науково - виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря» - «Машпроект» заборгованості у розмір 877 000,00 грн., пеню в розмірі 164 998,03 грн., інфляційні в розмірі 85 493,90 грн., 3% річних в розмірі 15 382,44 грн."

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов Договору постачання №450 від 21.04.2015 в частині своєчасної та повної оплати за поставлений позивачем товар.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 06.06.2019 провадження у справі, в частині стягнення основної заборгованості в сумі 80 448,00 грн. - закрито. Позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Науково - виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря» - «Машпроект» на користь Приватного підприємства «Легенда Плюс» основної заборгованості у розмірі 796 552,00 грн., 68 334,18 грн. інфляційних втрат, 15 382,44 грн. - 3% річних, пені у розмірі 82 499,02 грн. та 15 600,24 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, місцевий господарський суд послався на доведеність позивачем факту неналежного виконання Відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором та дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат. Стосовно стягнення з відповідача пені, місцевий господарський суд задовольнив клопотання відповідача та зменшив розмір пені на 50%.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Приватне підприємство «Легенда - Плюс» звернулось до Південно - західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.06.2019 у справі № 915/485/19 в частині стягнення зменшеної господарським судом на 50% суми пені і ухвалите нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 164 998,03 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник не згодний з ухваленим рішенням, вважає його таким, що прийняте судом з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права, а відтак рішення суду підлягає скасуванню у частині зменшення на 50% розміру пені, як незаконне, необґрунтоване і необ`єктивне з прийняттям нового рішення, яким задовольнити обґрунтовані вимоги Позивача щодо стягнення пені в розмірі 164 998.03 грн. у повному обсязі та судові витрати по справі покласти на відповідача, виходячи з наступного.

Господарський суд порушив принцип рівності сторін, формально дослідивши доводи відповідача у відсутність будь-яких доказів, не звернув увагу, що розмір неустойки розраховувався позивачем за 180 календарних днів, а не за весь час прострочення, як передбачено умовами п. 6.7 договору.

Господарським судом Миколаївської області не враховано той факт, що умовами договору від 21.04.2015 № 450 взагалі не передбачено можливості зменшення штрафних санкцій та відповідачем не доведено скрутного майнового стану, а відтак у господарського суду були відсутні підстави для зменшення розміру пені.

Скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження скрутного матеріального становища Відповідача, які б давали підставу для зменшення суми пені. Відповідач не довів належними та допустимими доказами відсутності грошових коштів на рахунках підприємства, та відповідно відсутності можливості для погашення даної заборгованості, а господарський суд не надав належної оцінки вказаним обставинам.

Факт, що відповідач є учасником ДП «Укроборонпром» та об`єктом державної власності не є беззаперечним підтвердженням скрутного фінансового становища останнього та не може слугувати безумовною підставою для зменшення розміру стягуваної пені.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Легенда - Плюс» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.06.2019 у справі № 915/485/19. Призначено справу № 915/485/19 до розгляду на 30.07.2019 о 14:00 год.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

22.07.2019 від Державного підприємства «Науково - виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря» - «Машпроект» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить - у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

Представники сторін в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Доводи та вимоги апеляційної скарги Приватного підприємства «Легенда - Плюс» стосуються прийнятого судом першої інстанції рішення про зменшення заявленої до стягнення на 50% суми нарахованої пені.

Відповідно положень до ч. ч. 1, 7 ст. 193 ГК України (аналогічні приписи містяться у ст. ст. 525, 526 ЦК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст. 216, ч. ч. 1, 2 ст. 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, з розміром збитків кредитора, а також повинен врахувати інші інтереси сторін.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Місцевим господарським судом встановлено, що 21 квітня 2015 року між Державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі - покупець) та Приватним підприємством «Легенда Плюс» (далі - постачальник) укладено договір №450 (далі - договір), у відповідності до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити хімічну продукцію, далі товар згідно Специфікації, що є додатком до Договору та складає його невід`ємну частину (п.1.1 Договору). Позивач, на виконання зобов`язань за Договором поставив відповідачу товар - каучук на загальну суму 1 026 000,00 грн. з ПДВ, що підтверджується накладною №182 від 02.07.2018 (а.с.23), товарно - транспортною накладною №04 від 02.07.2018 (а.с.24).

Позивач в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог вказує, що відповідачем оплату за товар було здійснено частково 15.08.2018 на суму 50 000,00 грн., 26.11.2018 на суму 99 000,00 грн., таким чином за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 877 000,00 грн. (102600,00 - 50 000,00 грн. - 99 000,00 грн.), яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Так, місцевим господарським судом встановлено, що також не оскаржується сторонами Договору, що заборгованість в сумі 796 552,00 грн. за поставлений товар є обґрунтованою.

У відповідності до п.6.2 Договору, в разі порушення більш ніж на 30 календарних днів, строку оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості.

Згідно п.6.7 Договору, неустойка (штраф, пеня), штрафні санкції згідно цього Договору, нараховуються на протязі усього періоду порушення.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку зменшених позовних вимог нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у загальному розмірі 164 998,03 грн. нараховану:

- на суму заборгованості 976 000,00 грн. за період з 17.08.2018 по 25.11.2018 в розмірі 96 664,11 грн.;

- на суму заборгованості 877 000,00 грн. за період з 27.11.2018 по 13.02.2019 у розмірі 68 333,92 грн., розмір якої є обґрунтований відповідно до умов Договору та Закону.

Відповідач у наданому до суду першої інстанції відзиві просив суд зменшити розмір пені до мінімальної суми.

Так, місцевий господарський суд здійснив оцінку ступеня вини відповідача в простроченні виконання зобов`язання за Договором, причини неналежного виконання зобов`язання, судом враховано, що підприємство відповідача має стратегічне значення для економіки та безпеки держави, відповідач є підприємством оборонно - промислового комплексу, а також враховуючи інтереси обох сторін - дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення нарахованого позивачем розміру пені на 50% з посиланням на приписи статті 233 ГПК України та статті 551 ЦК України.

Довід скаржника про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема статей 223 ГК України та статті 551 ЦК України, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що наведене спростовується викладеними обставинами та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що умовами договору від 21.04.2015 № 450 не передбачено можливості зменшення штрафних санкцій та відповідачем не доведено скрутного майнового стану, а відтак у господарського суду були відсутні підстави для зменшення розміру пені, та зазначає наступне.

Так, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, відсутність в договорі застереження про зменшення розміру штрафних санкцій не впливає на можливість їх зменшення судом.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.06.2019 у справі № 915/485/19 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на Приватне підприємство «Легенда - Плюс».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.06.2019 у справі № 915/485/19 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Легенда - Плюс» - залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство «Легенда - Плюс». Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 31.07.2019.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко