ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"31" липня 2019 р. Справа № 906/703/16

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Бучинська Г.Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "ПФ Макс" в особі Ліквідатора Гуріна Романа Анатолійовича на рішення господарського суду Житомирської області від 04.10.16 р. у справі № 906/703/16 (суддя Кудряшова Ю.В., повний текст 10.10.16р.)

за позовом Приватного підприємства "Максимум-Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Диво-Гран"

про стягнення 202939,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 04.10.16 р. у справі № 906/703/16 стягнуто з відповідача на користь позивача 159800 грн боргу, 2370,27 грн. 3% річних, 7267,04 грн. інфляційних.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, Приватне підприємство "ПФ Макс" в особі Ліквідатора Гуріна Романа Анатолійовича звернулось в Північно-західний апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Житомирської області від 04.10.16 р. у справі № 906/703/16 за позовом Приватного підприємства "Максимум-Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Диво-Гран" про стягнення 202939,05 грн..

Водночас, до апеляційної скарги скаржником додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке обгрунтовано тим, що оскаржуване рішення порушує права та обов`язки ПП "ПФ МАКС", яке не було залучено до розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Проте, до апеляційної скарги позивачем не додані докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги до господарського суду визначено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

За приписами п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку судового збору у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Таким чином, при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянту належало сплатити 3812,35 грн.

Як вбачається з матеріалів поданої апеляційної скарги, всупереч наведеним вище вимогам чинного законодавства, скаржником при зверненні до суду апеляційної інстанції не було долучено доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя-доповідач у справі дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст. 258 ГПК України, що відповідно до ст. 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме наданням належних доказів сплати судового збору.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ПФ Макс" в особі Ліквідатора Гуріна Романа Анатолійовича на рішення господарського суду Житомирської області від 04.10.16 р. у справі № 906/703/16 - залишити без руху.

Надати скаржнику 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків: докази сплати судового збору.

У разі невиконання вимог п. 2 даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Бучинська Г.Б.