СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2019 р. Справа № 917/749/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М.

за участю секретаря Казакової О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Маліченко Микола Васильович (особисто);

Близнюк І.В., свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльності серія ПТ №1408 від 25.06.2014; ордер на надання правової допомоги ПТ № 157850 від 24.07.19

відповідача - Паращук Д.В., довіреність № 4/62-19 від 02.01.19

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№2002) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.05.2019 (суддя Погрібна С.В.) у справі № 917/749/19

за позовною заявою Фізичної особи - підприємця Маліченка Миколи Васильовича, с.Кам`яні Потоки, Кременчуцький район , Полтавська область,

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава

про визнання протиправними скасування державної реєстрації земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.05.2019 у справі №917/749/19 заяву Фізичної особи - підприємця Маліченка Миколи Васильовича про забезпечення позову (вх. №5470/19 від 27.05.2019р.) по справі 917/749/19 - задоволено. Заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області вчиняти будь-які дії та приймати рішення в тому числі, але не виключно надання дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою, оголошення аукціонів, конкурсів або торгів щодо викупу або передачі в оренду, прийняття рішень щодо передачі в оренду емфітевзис, володіння або користування, укладення договорів купівлі-продажу та/або оренди чи емфітевзису) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000: 0433, :06:000 :0434,:06:000:0435,:06:000:0436 , :06:000:0437 , :06:000:0438 , які сформовані на місці земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 площею 11,8360 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області до набрання чинності рішенням у даній справі. Заборонено суб`єктам державної реєстрації, у тому числі особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної власності - виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київською та Севастопольською державною адміністрацією нотаріусам, акредитованим особам здійснювати дії щодо державної реєстрації права власності чи інших речових прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0433 , :06:000:0434 , :06:000:0435,:06:000:0436,:06:000:0437,:06:000:0438 , які сформовані на місці земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 площею 11,8360 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва до набрання чинності рішенням у даній справі.

Відповідач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати та постановити нову, якою залишити без розгляду заяву позивача.

Апеляційна скарга мотивована посиланням на наступними обставини:

- висновок суду першої інстанції не узгоджується з обставинами справи, оскільки скасована земельна ділянка, яка вже на момент розгляду судом заяви про забезпечення позову (29 травня 2019 року) перестала існувати, про що зазначає сам позивач у заяві про забезпечення позову, та з чим погоджується суд першої інстанції;

- ухвала Господарського суду Полтавської області від 29.05.2019 у справі № 917/749/19 обмежує права апелянта, як розпорядника новоутворених земельних ділянок в силу приписів ст. 122 Земельного кодекс України приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на передання у власність чи надання у користування новоутворених земельних ділянок, що не мають відношення до предмету спору, та порушує встановлені практикою господарських судів принципи у вирішенні питання про забезпечення позову, а саме: збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- дії вчинені заявником на вже скасованій земельній ділянці щодо проведення оранки, поживлення добривами та засіяно кукурудзою, що підтверджується актом Кам`янопотоківської сільської ради від 09.04.2019 та довідкою Кам`янопотоківської сільської ради від 27.05.2019, а також той факт, що заявник продовжує сплачувати плату за землю, є прямим порушенням прав апелянта, як розпорядника новостворених земельних ділянок, на реалізацію своїх функцій щодо передачі земельних ділянок у власність чи користування для всіх потреб.

Крім цього, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, так як вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 03.07.2019 для розгляду справи № 917/749/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Білецька А.М., суддя Барбашова С.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 у справі №917/749/19 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 25.07.2019 об 11:00 год.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає викладені в ній доводи помилковими та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. В обґрунтування своєї позиції у справі позивач зазначає, що можливість Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вчинити певні дії щодо передачі майнових прав на новостворені земельні ділянки чи вчинення певних дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав, які є проявом реалізації повноважень ГУ Держгеокадастру як розпорядника земельної ділянки - свідчать про явне можливе ускладнення виконання ухваленого судом рішення за результатами розгляду даної справи. Зазначені вище дії унеможливлять в подальшому здійснення відновлення державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 та унеможливлять головну мету господарського судочинства - ефективний захист прав позивача. У випадку передачі новосформованих земельних ділянок у власність громадянам та реєстрації права власності у державному реєстрі речових прав позивач не отримає ефективного судового захисту, адже буде вимушений додатково звертатися до суду для визнання незаконної передачі земельних ділянок у власність, що призведе до неможливості відновлення земельної ділянки :06:000:0246 в Державному земельному кадастрі.

В судовому засіданні 25.07.2019 сторони підтвердили свої позиції у справі.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа - підприємець Маліченко Микола Васильович звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 площею 11,8360 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Фізична особа - підприємець Маліченко Микола Васильович подав заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої заявник зазначає наступне.

Господарським судом Полтавської області розглядається справа №917/131/19 за позовом Фізичної особи - підприємця Маліченка Миколи Васильовича до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про поновлення Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 площею 11,8360 га. В ході розгляду судової справи №917/131/19 заявнику стало відомо, що з державного земельного кадастру та Публічної кадастрової карти, земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0246 зникла і відомості про неї більше не містяться в ДЗК, натомість на її місці утворені 6 новостворених земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0433 , :06:000:0434 , :06:000:0435 , :06:000:046 , :06:000:0437 , :06:000:0438 .

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0246 площею 11,8360 га, що є предметом спору у справі №917/131/19 про поновлення права оренди, якої просить ФОП Маліченко М.В. , фактично було поділено на 6 нових земельних ділянок з кадастровими номерами: :06:000:0433 , :06:000:0434 , :06:000:0435 , :06:000:046 , :06:000:0437 , :06:000:0438 загальною площею 11,8360 га.

Зазначене підтверджується роздруківками з Публічної кадастрової карти за підписом землевпорядника та сільського голови Кам`янопотоківської сільської ради.

08.04.2019 року господарським судом Полтавської області по справі №917/131/19 винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом: заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області (36039, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Уютна, будинок 23, ідентифікаційний код 39767930) приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :06:000:0433 , :06:000:0434 , :06:000:0435 , :06:000:046 , :06:000:0437 , :06:000:0438 , які утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 та знаходяться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Проте, згідно листа від 19.04.2019 року №258/6-19, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області прийнято накази "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" громадянам - учасникам антитерористичної операції за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 .

Заявник зазначає, що на земельній ділянці :06:000:0246 , державну реєстрацію якої скасовано, ФОП Маліченком М.В. проведено оранку, підживлення добривами та засіяно кукурудзою, що підтверджується актом Кам`янопотоківської сільської ради від 09.04.2019 року та довідкою Кам`янопотоківської сільської ради від 27.05.2019 року. Крім того, ФОП Маліченко М.В. продовжує сплачувати плату за землю, що підтверджується відповідними деклараціями.

Як стверджує позивач, невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчиняти відповідачем певні дії по розпорядженню земельними ділянками :06:000:0433 , :06:000:0434 , :06:000:0435 , :06:000:046 , :06:000:0437 , :06:000:0438 , які утворені на місці земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 площею 11,8360 га з цільовим призначенням яким є, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, не забезпечить реального захисту прав позивача, адже земельні ділянки можуть бути передані у власність фізичним особам для ведення особисто селянського господарства, що в подальшому стане підставою для додаткового звернення позивача до суду та унеможливлять ефективний захист прав позивача.

Таким чином, заявник просив суд:

- застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області вчиняти будь-які дії та приймати рішення в тому числі, але не виключно надання дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою, оголошення аукціонів, конкурсів або торгів щодо викупу або передачі в оренду, прийняття рішень щодо передачі в оренду емфітевзис, володіння або користування, укладення договорів купівлі-продажу та/або оренди чи емфітевзису) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0433 , :06:000:0434 , :06:000:0435 , :06:000:046 , :06:000:0437 , :06:000:0438 , які сформовані на місці земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 площею 11,8360 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кам"янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації, у тому числі особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної власності - виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київською та Севастопольською державною адміністрацією, нотаріусам, акредитованим особам здійснювати дії щодо державної реєстрації права власності чи інших речових прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0433 , :06:000:0434 , :06:000:0435 , :06:000:046 , :06:000:0437 , :06:000:0438 , які сформовані на місці земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 площею 11,8360 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва до набрання чинності рішенням у даній справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову у відповідності до ст. 136, 137 ГПК України, суд першої інстанції зазначив про те, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, як розпорядник спірної земельної ділянки, в силу приписів ст. 122 Земельного кодексу України, не позбавлений права та можливості, незважаючи на наявність судового спору, приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на передання у власність чи надання у користування спірної земельної ділянки.

Також, судом враховано, що згідно з ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр", внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, поділу чи об`єднання земельних ділянок.

Згідно з п. 19 Постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2015 №1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що у випадку припинення існування спірної земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, або у випадку передачі земельної ділянки у власність чи користування третім особам, позивач буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, а тому невжиття заходів до забезпечення позову не забезпечить реального захисту прав позивача на оренду спірної земельної ділянки.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області, суб`єктам державної реєстрації, у тому числі особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної власності вчиняти певні дії, сприятиме запобіганню порушенню прав позивача та забезпечить можливість реального судового захисту.

З огляду на викладене заява Фізичної особи-підприємця Маліченка Миколи Васильовича про забезпечення позову у даній справі шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області вчиняти будь-які дії та приймати рішення в тому числі, але не виключно надання дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою, оголошення аукціонів, конкурсів або торгів щодо викупу або передачі в оренду, прийняття рішень щодо передачі в оренду емфітевзис, володіння або користування, укладення договорів купівлі-продажу та/або оренди чи емфітевзису), а також заборони суб`єктам державної власності - виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київською та Севастопольською державною адміністрацією, нотаріусам, акредитованим особам здійснювати дії щодо державної реєстрації права власності чи інших речових прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно земельних ділянок сільськогосподарського призначення визнана судом першої інстанції обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Проте, колегія суддів не погоджується з даними висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, який полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, мають тимчасовий характер і діють до закінчення розгляду справи по суті заявлених вимог.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Предметом даного господарського спору є вимога позивача - Фізичної особи - підприємця Маліченко Миколи Васильовича до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 площею 11,8360 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як зазначає позивач та свідчать обставини справи, земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0246 площею 11,8360 га, вже не існує

Оспорювана земельна ділянка після завершення строку дії договору оренди землі, укладеного з позивачем, була поділена на земельні ділянки меншої площі з кадастровими номерами :06:000:0433 , :06:000:0434 , :06:000:0435 , :06:000:046 , :06:000:0437 , :06:000:0438 загальною площею 11,8360 га, які не є предметом даного спору.

Позовні вимоги щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0433 , :06:000:0434 , :06:000:0435 , :06:000:046 , :06:000:0437 , :06:000:0438 ФОП Мальченко М.В. не заявлялися.

Отже, в даному випадку відсутній критерій адекватності заходу забезпечення позову, оскільки він не відповідає предмету спору у справі № 917/749/19 та вимогам, на забезпечення яких заявник просить його застосувати.

При цьому, наявність самого по собі позову про визнання протиправним скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 площею 11,8360 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області вчиняти будь-які дії та приймати рішення в тому числі, але не виключно надання дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою, оголошення аукціонів, конкурсів або торгів щодо викупу або передачі в оренду, прийняття рішень щодо передачі в оренду емфітевзис, володіння або користування, укладення договорів купівлі-продажу та/або оренди чи емфітевзису), а також заборони суб`єктам державної власності - виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київською та Севастопольською державною адміністрацією, нотаріусам, акредитованим особам здійснювати дії щодо державної реєстрації права власності чи інших речових прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно земельних ділянок сільськогосподарського призначення, з огляду на те, що заборона вчиняти такі дії стосується земельних ділянок, які не є предметом спору.

Також, колегія суддів враховує, що відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.06 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як зазначено судом першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, як розпорядник спірної земельної ділянки, в силу приписів ст. 122 Земельного кодексу України, не позбавлений права та можливості, незважаючи на наявність судового спору, приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на передання у власність чи надання у користування спірної земельної ділянки.

Між тим, ухвала суду від 29.05.2019 обмежує права апелянта, як розпорядника земель в силу приписів ст. 122 Земельного кодексу України приймати рішення та здійснювати свої повноваження, що порушує принцип збалансованості інтересів сторін.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при винесенні оскарженої ухвали наведеним правовим положенням юридичного аналізу в контексті спірних правовідносин надано не було, в той час, як у даному випадку необхідно було враховувати вказані норми в комплексі.

Щодо посилань заявника на обставини справи № 917/131/19, колегія суддів зазначає, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 у справі № 917/131/19 заяву ФОП Маліченка М.В. про забезпечення позову задоволено на підставі ст. 136, ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України. Заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :06 : 000:0433 (1,836 га); :06:000:0434 (2 га); :06:000:0435 (2 га); :06:000:0436 (2 га); :06:000:0437 (2 га); :06:000:0438 (2 га), які утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0246 та знаходяться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08 квітня 2019 року по справі № 917/131/19 задоволено. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08 квітня 2019 року по справі № 917/131/19 скасовано, з посиланням на те, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.05.2019 у справі № 917/131/19 у позові про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 11,8360 га, кадастровий номер :06: 000:0246 від 01.12.2011, укладеного між Кременчуцькою районною державною адміністрацією та ФОП Маліченком М.В. , визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що заяву позивача про забезпечення позову було задоволено судом першої інстанції без дослідження в повному обсязі обставин справи та норм чинного законодавства, що призвело до прийняття оскарженої ухвали з помилковим застосуванням норм права, що є підставою для скасування ухвали господарського суду Господарського суду Полтавської області від 29.05.2019 у справі № 917/749/19 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 271, ст. 275, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської ухвалу від 29.05.2019 у справі № 917/749/19 про забезпечення позову скасувати.

В задоволенні заяви відповідача відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.07.2019

Головуючий суддя О.Є. Медуниця (з окремою думкою)

Суддя С.В. Барбашова

Суддя А.М. Білецька