ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1140/19

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Винодім», Київська область, м. Славутич

про стягнення заборгованості

представники:

від позивача - Т.М.Терещенко

від відповідача - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою №09-7-8/429 від 26.04.2019 року (вх.№1190/19 від 02.05.2019 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Винодім» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди №09-285/7 від 01.03.2017 року в розмірі 207274,59 грн., з яких 148915,52 грн. основного боргу, 42202,39 грн. пені, 11505,60 грн. інфляційних втрат та 4651,08 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язків по сплаті орендної плати за Договором оренди №09-285/7 від 01.03.2017 року.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1140/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.06.2019 року.

До суду від позивача надійшла заява №09-1-8/552 від 04.06.2019 року (вх. №11268/19 від 06.06.2019 року) про долучення доказів до матеріалів справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 18.06.2019 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Представник позивача у судовому засіданні 18.06.2019 року подав клопотання про продовження строків підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 16.07.2019 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 16.07.2019 року повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Ухвалою суду від 16.07.2019 року закрито підготовче провадження у справі №911/1140/19 та призначено розгляд справи по суті на 30.07.2019 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 30.07.2019 року не з`явився.

Представник позивача у судовому засіданні 30.07.2019 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом враховано, що ухвали суду направлені судом на адресу відповідача, що внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 07100, Київська обл., м. Славутич, вул. Ентузиастів, буд. 2, згідно з наявним у матеріалах справи витягом № станом на 02.05.2019 року та повернуті ПАТ «Укрпошта» із зазначенням причини - «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 30.07.2019 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (за договором орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Винодім» (за договором орендар) 01.03.2017 року укладено Договір оренди нежитлового приміщення №09-285/7 (далі Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 201,1 кв.м. (далі приміщення). Приміщення належить орендарю на праві власності. Орендар буде використовувати приміщення для розміщення винного бару (п.п. 1.2., 1.4. Договору).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору, передача приміщення здійснюється за Актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною цього Договору, за формою відповідно до Додатка 1 цього Договору. Приміщення повинно бути передано орендодавцем та прийняте орендарем в 10-денний строк з моменту підписання цього Договору сторонами. Приміщення вважається переданим в оренду з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі приміщення (п. 2.3. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору, строк оренди складає 35 місяців з моменту прийняття приміщення орендарем за Актом приймання-передачі приміщення.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що орендна плата за користування приміщенням в місяць становить 45000,00 грн., в т.ч. ПДВ, нарахований відповідно до вимог чинного законодавства України.

У зв`язку із проведенням орендарем ремонту приміщення згідно з п.5.3.5. цього Договору, орендна плата в місяць перші 11 місяців оренди становить: за березень, квітень, травень 2017 року включно - 5000,00 грн., в т.ч. ПДВ, нарахований відповідно до вимог чинного законодавства України; за червень 2017 року включно - 10000,00 грн., в т.ч. ПДВ, нарахований відповідно до вимог чинного законодавства України; за липень 2017 року включно - 15000,00 грн., в т.ч. ПДВ, нарахований відповідно до вимог чинного законодавства України; за серпень 2017 року включно - 20000,00 грн., в т.ч. ПДВ, нарахований відповідно до вимог чинного законодавства України; за вересень 2017 року включно - 25000,00 грн., в т.ч. ПДВ, нарахований відповідно до вимог чинного законодавства України; за жовтень 2017 року включно - 30000,00 грн., в т.ч. ПДВ, нарахований відповідно до вимог чинного законодавства України; за листопад 2017 року включно - 35000,00 грн., в т.ч. ПДВ, нарахований відповідно до вимог чинного законодавства України; за грудень 2017 року включно - 40000,00 грн., в т.ч. ПДВ, нарахований відповідно до вимог чинного законодавства України; за січень 2018 року включно 40000,00 грн., в т.ч. ПДВ нарахований відповідно до вимог чинного законодавства України (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору, щомісячно, не пізніше 20 числа поточного місяця, орендодавець нараховує, а орендар сплачує орендну плату в розмірі, передбаченому п. 4.1 цього договору. Крім того, на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 5 робочих днів з дня їх отримання орендар відшкодовує фактичні витрати орендодавця, пов`язані з утриманням приміщення в повному обсязі згідно наданих актів постачальників: холодне водопостачання, водовідведення, активна та реактивна електроенергія, теплопостачання та експлуатаційні витрати (прибирання прибудинкової території), плата за землю.

У відповідності до п. 4.4 Договору, орендар сплачує орендодавцю орендну плату та відшкодовує витрати орендодавця, пов`язані з утриманням приміщення (п. 4.2. цього Договору) з моменту підписання Акту приймання-передачі приміщення уповноваженими представниками сторін до моменту підписання акту приймання-передачі приміщення (повернення приміщення з оренди) уповноваженими представниками сторін згідно п. 6.1 цього Договору.

У п. 4.8. Договору сторони погодили, що підписання Акту приймання-передачі є підтвердженням факту настання права строкового платного користування приміщенням з дати його підписання впродовж всього періоду оренди та додаткового підтвердження шляхом складання щомісячних актів наданих послуг не потребує.

Пунктом 6.1. та 6.2. Договору сторони погодили, що в останній день строку оренди орендар зобов`язаний звільнити приміщення та передати орендодавцю приміщення за Актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін. Приміщення вважається фактично переданим орендодавцю з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі.

Пунктом 10.3. Договору визначено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов`язань згідно з цим Договором.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 , загальною площею 201,1 кв.м., що підтверджується Акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.03.2017 року, який підписано в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплено печатками сторін.

Також, між сторонами укладено Додатковий договір №09/14-60614/21 від 01.04.2018 року (підписано 15.05.2018 року) до Договору оренди нежитлового приміщення №09-285/7 від 01.03.2017 року (далі Додатковий договір), відповідно до умов якого сторони дійшли згоди про зміну умов договору та погодили, зокрема, пункт 4.1 Договору викласти в наступній редакції: «Орендна плата за користування приміщенням в місяць складає 45000,00 грн. у т.ч. ПДВ, нарахований у відповідності до чинного законодавства України», також п. 4.2. Договору викласти в наступній редакції: «Щомісячно орендар сплачує орендну плату в розмірі передбаченому в п. 4.1, крім того відшкодовує орендодавцю фактичні витрати, пов`язані з утриманням приміщення та прибудинкової території:

4.2.1.Орендна плата. Щомісячно до 15 числа поточного місяця орендодавець нараховує орендну плату за звітний місяць та направляє орендарю рахунки в порядку, визначеному в п. 10.7 Договору, а орендар на підставі отриманих від орендодавця рахунків сплачує нараховану орендну плату за звітний місяць не пізніше 20 числа поточного місяця.

4.2.2. Витрати, пов`язані з утриманням приміщення. Орендар на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 5 робочих днів, з дня їх отримання в порядку, визначеному у п. 10.12. цього Договору, відшкодовує фактичні витрати Орендодавця, пов`язаним з утриманням приміщення, в повному обсязі згідно з наданих актів постачальників: холодне водопостачання, водовідведення, активна та реактивна електроенергія, теплопостачання та експлуатаційні витрати (прибирання прибудинкової території), плата за землю.

Витрати, що не передбачені п. 4.2.2. Договору, входять до складу орендної плати.

На суми відшкодувань, передбачених цим пунктом, Орендодавцем нараховується ПДВ у відповідності до вимог чинного законодавства України».

Також, сторони домовились доповнити п. 10.12. Договору абзацом наступного змісту: «повідомлення сторонами одна одну про будь-які обставини, що виникають протягом дії Договору, проводяться шляхом направлення письмових або електронних звернень, повідомлень, рахунків на виконання п. 4.2. цього Договору, сканованих копій документів, що оформлюються в процесі виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, тощо. При цьому повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони надіслані на адреси, зазначені в п. 11. цього Договору та які сторони визнають офіційними та належним чином направленими повідомлення в електронній формі якщо такі повідомлення були направлені однією стороною іншій стороні з електронної адреси та на електронну адресу/адреси, зазначені а п. 11 Договору. Сторони підтверджують, що при отриманні письмового або електронного звернення, повідомлення, сторона одержувач такого звернення/повідомлення зобов`язана направити відповідь іншій стороні у строк не більше 3 робочих днів.

Згідно Акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.03.2017 року, на виконання умов укладеного Договору, орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв у користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 201,1 кв.м., який підписано в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплено печатками сторін.

В подальшому, між сторонами підписано Акт приймання-передачі (повернення з оренди) нежитлового приміщення від 31.10.2018 року згідно якого, на виконання вимог укладеного між сторонами Договору, орендар передав, а орендодавець прийняв з оренди нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 201,1 кв.м., який підписано в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплено печатками сторін.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів та доказів, позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за Договором.

Однак, як зазначає позивач, відповідач починаючи з 11.07.2019 року несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував усі належні платежі, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість у сумі 148915,52 грн., яка складається з заборгованості з орендної плати за липень, серпень, вересень 2018 року у сумі 135000,00 грн. та відшкодування витрат, пов`язаних з орендою нежитлового приміщення у сумі 13915,52 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором в частині здійснення оплати орендних платежів та відшкодування витрат, пов`язаних з орендою нежитлового приміщення, позивачем на електронні адреси відповідача відповідно до п. 10.12 Договору (в редакції Додаткового договору) надіслано вимогу про сплату боргу. Однак, зазначену вимогу залишено відповідачем без задоволення.

Оскільки, відповідач борг не сплатив, чим порушив умови Договору, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення боргу та нарахованих штрафних санкцій.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно приписів ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ст. 285 та ст. 286 Господарського кодексу України, орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач за період з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року на підставі Договору оренди користувався нежитловим приміщенням, яке належить позивачу. Орендні платежі та відшкодування витрат, пов`язаних з орендою нежитлового приміщення за вказаний період склали 729202,29 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості, рахунками-фактурами. Відповідно до реєстру електронних платіжних документів за Договором відповідачем сплачено орендних платежів та відшкодування витрат, пов`язаних з орендою нежитлового приміщення всього у розмірі 580286,77 грн. Решта заборгованості залишилась не сплаченою, у зв`язку із чим за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 148915,52 грн., з яких: 135000,00 грн. орендна плата, 13915,52 грн. відшкодування витрат, пов`язаних з орендою нежитлового приміщення, що не спростовано відповідачем під час розгляду справи судом.

Отже, факт порушення відповідачем зобов`язань судом встановлено та по суті відповідачем не спростовано. Станом на день прийняття рішення доказів сплати зазначеного боргу матеріали справи не містять.

З врахуванням викладеного та встановлення судом наявності заборгованості відповідача перед позивачем у загальному розмірі 148915,52 грн. за Договором оренди нежитлового приміщення №09-285/7 від 01.03.2017 року, позовні вимоги про стягнення зазначеної суми основного боргу підлягають задоволенню.

Також, крім стягнення основної заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача передбачену п. 8.1. Договору пеню у розмірі 42202,39 грн., нараховану на заборгованість відповідача за період з 11.07.2018 року по 25.04.2019 року. Крім того, позивач просить суд у відповідності до норми ст. 625 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача 4651,08 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача за загальний період з 11.04.2018 року по 25.05.2019 року. та 11505,60 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за загальний період з 11.07.2018 року по 25.05.2019 року.

Відповідно до п. 8.2. Договору (в редакції Додаткового договору), у випадку прострочення строку сплати орендної плати та/або інших платежів за цим Договором орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період сплати, від суми боргу за кожний день прострочення. Пеня нараховується орендодавцем починаючи з дня фактичного виникнення обставин, які є підставою для її нарахування, і до дня фактичного припинення таких обставин, при цьому сторони погоджуються, що вказані строки нарахування пені є такими, що погоджені сторонами за Договором у розумінні ст. 232 Господарського кодексу України.

Таким чином, з урахуванням умов п. 8.2 Договору (в редакції Додаткового договору) сторони за взаємною згодою встановили можливість нарахування пені до повного розрахунку, тобто за період, що перевищує 6 місяців, які передбачені приписами ч. 6 ст. 232 ГК України.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» №543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, судом встановлено, що позивачем при розрахунку пені невірно визначено суму заборгованості, на яку нараховується пеня, сумою боргу яку просить стягнути позивача є 148915,52 грн., в той час як в розрахунку сумою боргу зазначено 148916,00 грн.

Відповідно до вірного розрахунку, зробленого судом, розмір пені, нарахованої на заборгованість позивача у сумі 148915,52 грн. за період з 11.07.2018 року по 25.04.2019 року складає 42202,25 грн., є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивачем при розрахунку 3% річних невірно визначено суму заборгованості на яку нараховуються відсотки, оскільки сумою боргу яку просить стягнути позивач є 148915,52 грн., в той час як в розрахунку сумою боргу зазначено 148916,00 грн.

Відповідно до вірного розрахунку зробленого судом, розмір 3% річних, нарахованих на заборгованість позивача у сумі 148915,52 грн. за період з 11.04.2018 року по 25.04.2019 року складає 4651,06 грн., є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем при розрахунку інфляційних втрат невірно визначено суму заборгованості на яку нараховуються інфляційні втрати, оскільки, сумою боргу яку просить стягнути позивач є 148915,52 грн., в той час як в розрахунку сумою боргу зазначено 148916,00 грн.

Відповідно до вірного розрахунку зробленого судом, розмір інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість позивача у сумі 148915,52 грн. за період з 11.07.2018 року по 25.04.2019 року складає 13109,77 грн., Однак, суму, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, позивачем визначено у розмірі 11505,60 грн., а тому, стягненню підлягає зазначена сума, оскільки, суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Винодім» про стягнення 207274,59 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Винодім» (07100, Київська область, м. Славутич, вул. Ентузиастів, буд. 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, провулок Шевченка, буд. 12, ) 148915 (сто сорок вісім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 52 коп. основного боргу, 42202 (сорок дві тисячі двісті дві) грн. 25 коп. пені, 4651 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят одну) грн. 06 коп. 3% річних, 11505 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ять) грн. 60 коп. інфляційних втрат та 3109 (три тисячі сто дев`ять) грн. 11 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 02.08.2019 року.

Суддя Д.Г. Заєць