СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2019 р. Справа № 922/154/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Крестьянінов О.О.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" (вх.877Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 у справі №922/154/19 (ухвалене суддею Шатерніковим М.І. у приміщенні господарського суду Харківської області, повний текст складено 19.02.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К.", м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм", м.Мерефа,

про стягнення 36130,26 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" про стягнення 36130,26 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо розрахунку перед позивачем за договором №147/18-ХК від 19.01.2018.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.02.2019 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." 36130,26 грн основного боргу та 1921,00 грн судового збору.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що на підтвердження факту передання відповідачу товару позивач надав до суду видаткові накладні, копії яких залучені до матеріалів справи. Господарським судом встановлено, що спірні видаткові накладні, які скріплені печатками сторін, є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", укладені з вадами такого документу, але не виключають можливість підтвердження факту участі покупця (відповідача) у вчиненні спірного господарського правочину, фіксує факт здійснення господарської операції і виконання договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Відповідача визнано таким, що прострочив виконання з оплати поставленого ТОВ "Медичний центр "М.Т.К." товару за договором поставки № 147/18 - ХК від 19.01.2018. Господарський суд зазначив, що матеріали справи містять достатні докази виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо поставки відповідачу товару та не містять доказів у підтвердження оплати заборгованості за поставлений товар, що є предметом позову, ураховуючи, що відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, суд визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача у сумі основного боргу у розмірі 36130,26 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" з вказаним рішенням господарського суду Харківської області не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення чинного законодавства, просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 у справі №922/154/19 повністю і прийняти нове рішення, яким відмовити у позові повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що матеріали справи не містять копій письмових чи електронних замовлень, без наявності яких відповідач не визнає обґрунтованість постачання будь-яких партій товару за договором та зазначеної у позовній заяві суми боргу. Також позивачем не надані передбачені пунктом 3.5 договору письмові повідомлення покупця про уповноважених осіб, що мають право на одержання товару згідно з договором, та довіреності на отримання товару. Крім того, зазначає, що частина видаткових накладних підписана неуповноваженими особами. З наданих позивачем документів до позовної заяви не убачається, що товар, вказаний у накладних, є неоплаченим. Долучена копія оборотно - сальдової відомості по рахунку 361 є регістром бухгалтерського обліку, не первинним документом, що може підтвердити заборгованість.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" на рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 у справі №922/154/19. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 23.05.2019 о 10:00 год. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 26.04.2019 для подання заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2019 у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. та судді Тарасової І.В. для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 08.07.2019 о 12:30 год.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2019 у зв`язку з відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.

Згідно з пунктом 14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 29.07.2019 о 10:45 год.

Учасники процесу повідомлені належним чином про час та місце судового засідання 29.07.2019, що підтверджується матеріалами справи (а.с.99-100), однак у судове засідання не з`явились та не скористались процесуальним правом взяти участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, причин неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Як убачається із матеріалів справи, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором поставки з додатками на 44 аркушах, які прошито та пронумеровано, містить підпис представника ТОВ «Медичний центр «М. Т .К.» ОСОБА_2 , та скріплено печаткою товариства (а.с.6 на звороті). Згідно з засвідченою копіює довіреності №МТК05745 від 22.12.2018 ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» уповноважило керівника департаменту юридичного супроводу товариства ОСОБА_2 , зокрема, засвідчувати своїми підписом відповідність поданих копій оригіналам документів.

Господарським судом Харківської області розшито позовну заяву з додатками та на підставі пунктів 3.5.2, 3.5.3 Інструкції з діловодства в господарських судах України сформовано справу у визначеному Інструкцією порядку.

У ході апеляційного провадження колегією суддів з`ясовано, що матеріали справи містять незасвідчені копії документів, які додані позивачем до позовної заяви (а.с.8-45).

Відповідно до частини 2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви усі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положеннями ст.91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляються нижче реквізиту.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 та 08.07.2019 розгляд справи відкладався, при цьому судом зазначалося про обставини щодо незасвідчених копій наданих до позовної заяви документів та наслідки не подання належних письмових доказів.

Позивач отримав зазначені судові акти, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.84, 92, 100), однак не надав витребуваних оригіналів документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи, або належним чином засвідчених документів.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частинами 2, 5 ст.91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Колегія суддів вважає, що усі докази, які є у матеріалах справи не є ані оригіналами, ані належним чином засвідченими копіями, справжність доказів (копій, наданих до позову) не засвідчена належним чином, а відтак, документи, на підставі яких суд вирішив справу, не є належними доказами у розумінні ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного, ігнорування стороною вимог суду щодо надання оригіналів документів або належним чином засвідчених копій документів в обґрунтування заявлених позовних вимог унеможливлює встановлення істини у цій справі і забезпечення судового розгляду у відповідності до задекларованих у статті 2 Господарського процесуального кодексу України засад господарського судочинства.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами пункту 4 частини 1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до частини 1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина 2 ст.277 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 ст.278 Господарського процесуального кодексу України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини 1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, неправильної оцінки доказів, не доведення належними та допустимими доказами обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог та заперечень, та неправильного застосування норм процесуального права, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення позову. Отже, рішення суду першої інстанції належить скасувати, позов залишити без розгляду.

Керуючись ст.236, 269, 270, 275, 277, 278 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 у справі №922/154/19 скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." про стягнення заборгованості за договором поставки товару №147/18-ХК від 19.01.2018 залишити без розгляду.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.08.2019.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов