ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2019 р. Справа № 911/1312/19

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд Україна»

про стягнення 73 931,89 грн

Обставини справи:

24.05.2019 до канцелярії господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс будівельників України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембуд Україна" про стягнення 73 931,89 грн заборгованості, з яких: 53 027,75 грн основного боргу, 15 908,33 грн штрафу, 3 977,08 грн інфляційних втрат та 1 018,73 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору поставки № АБУ/170418 від 17.04.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.05.2019 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також встановлено строк для подання додаткових доказів у справі (за наявності) до 25.06.2019.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 ГПК України, та відзив на позовну заяву не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

17.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» (далі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рембуд Україна» (далі Покупець) укладено договір поставки № АБУ/170418, за умовами якого постачальник зобов`язався поставляти продукцію, а покупець прийняти та оплатити будівельні матеріали (товар), вид, одиниця виміру, ціна, умови та строки поставки якого визначені сторонами у специфікаціях та/або видаткових накладних, що мають силу специфікацій, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 4.3. договору приймання-передача товару здійснюється на підставі товарно-транспортних накладних.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2., 5.3. договору ціна товару встановлюється в національній валюті України. Ціна вказується в специфікаціях та/або видаткових накладних, що додаються до договору і є його невід`ємною частиною. Розрахунки за товар здійснюються на підставі рахунків-фактур постачальника, які є невід`ємними частинами договору у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Здійснюючи оплату за товар, покупець зобов`язується в платіжному дорученні в розділі «Призначення платежу» зробити посилання на договір.

Розрахунки за товар здійснюються на підставі договору, у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Поставка товару здійснюється за умови 100 % передоплати. Факт приймання-передачі товару підтверджується підписами представників сторін на товарно-транспортних накладних (п.п. 6.1., 6.2. договору).

Пунктом 9.1. договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами і діє на протязі одного календарного року із дня підписання сторонами, а в частині грошових розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно умов договору. Договір продовжується автоматично на кожен наступний календарний рік, у випадку якщо жодна із сторін не заявить вимогу про його розірвання за 20 календарних днів до закінчення строку дії договору.

Позивач на виконання п. 1.1. договору поставки № АБУ/170418 від 17.04.2018 поставив відповідачу товар на загальну суму 53 027,75 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № 8558 від 18.09.2018 на суму 20 525,95 грн, № 9330 від 18.09.2018 на суму 5 250 грн, № 9331 від 18.09.2018 на суму 16 458 грн, № 9641 від 25.09.2018 на суму 5 250 грн, № 9826 від 25.09.2016 на суму 300 грн, № 9806 від 29.09.2018 на суму 8 731,95 грн та № 9807 від 29.09.2018 на суму 8 303,75 грн.

Відповідачем борг за поставлений згідно договору поставки № АБУ/170418 від 17.04.2018 товар в порушення п. 6.2. даного договору сплачено не було, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем, внаслідок чого основний борг відповідача перед позивачем на момент ухвалення судового рішення склав 53 027,75 грн.

Предметом позову є вимоги про стягнення 53 027,75 грн основного боргу, 15 908,33 грн штрафу, 3 977,08 грн інфляційних втрат та 1 018,73 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що позивач на виконання п. 1.1. договору поставки № АБУ/170418 від 17.04.2018 поставив відповідачу товар на загальну суму 53 027,75 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № 8558 від 18.09.2018 на суму 20 525,95 грн, № 9330 від 18.09.2018 на суму 5 250 грн, № 9331 від 18.09.2018 на суму 16 458 грн, № 9641 від 25.09.2018 на суму 5 250 грн, № 9826 від 25.09.2016 на суму 300 грн, № 9806 від 29.09.2018 на суму 8 731,95 грн та № 9807 від 29.09.2018 на суму 8 303,75 грн; відповідачем борг за поставлений згідно договору поставки № АБУ/170418 від 17.04.2018 товар в порушення п. 6.2. даного договору сплачено не було, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем, внаслідок чого основний борг відповідача перед позивачем на момент ухвалення судового рішення склав 53 027,75 грн.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 53 027,75 грн, який не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 53 027,75 грн основного боргу є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором поставки № АБУ/170418 від 17.04.2018, позивачем нараховано 15 908,33 грн штрафу.

Відповідно до п. 7.2. договору сторони погодились, що у випадку якщо постачальник передав товар покупцю, а покупець не оплатив поставлений товар протягом п`яти банківських днів від дати поставки товару, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 30 % від суми заборгованості.

Суд встановив, що зазначені в п. 7.2. договору поставки № АБУ/170418 від 17.04.2018 30 % від простроченої суми за своєю правовою природою є штрафом.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно кваліфікуючими ознаками штрафу є: а) можливість встановлення за майже будь-яке порушення зобов`язання: невиконання або неналежне виконання (порушення умов про кількість, якість товарів, робіт (послуг), виконання зобов`язання неналежним способом тощо); б) обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф, як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки.

Враховуючи те, що відповідач не оплатив отриманий товар протягом 5 банківських днів від дати поставки товару, штраф у розмірі 30 % від суми простроченого платежу (погоджений сторонами п. 7.2. договору) у загальному розмірі 15 908,33 грн, відповідачем на час прийняття судового рішення не сплачено, розмір вказаного штрафу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 15 908,33 грн штрафу є такою, що підлягає задоволенню судом.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором поставки № АБУ/170418 від 17.04.2018, позивачем за період з 19.09.2018 по 14.05.2018 нараховано 3 977,08 грн інфляційних втрат та 1 018,73 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних, арифметично вірний розмір інфляційних втрат та 3 % річних нарахованих за період з 19.09.2018 по 14.05.2018 становить загалом 3 991,63 грн інфляційних втрат та 1 018,73 грн 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення 3 977,08 грн інфляційних втрат та 1 018,73 грн 3 % річних підлягають задоволенню повністю, оскільки суд, при ухваленні рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 53 027,75 грн основного боргу, 15 908,33 грн штрафу, 3 977,08 грн інфляційних втрат та 1 018,73 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд Україна» про стягнення 73 931,89 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд Україна» (08072, Київська обл., Макарівський район, с. Бишів, вул. Київська, буд. 45А; ідентифікаційний код 40403968) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 43-А, кв. 2; ідентифікаційний код 37354345) 53 027 (п`ятдесят три тисячі двадцять сім гривень) 75 коп. основного боргу, 15 908 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісім гривень) 33 коп. штрафу, 3 977 (три тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень) 08 коп. інфляційних втрат, 1 018 (одну тисячу вісімнадцять гривень) 73 коп. 3 % річних та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 26.07.2019.

Суддя П.В.Горбасенко