ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року, м. Херсон, справа № 923/539/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод крупних електричних машин"

до Приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин"

про стягнення 37 311,33 грн.

за участі:

секретаря судового засідання Короткої Ю.А.,

представників сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - не з`явився,

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову ТОВ "Завод крупних електричних машин" (позивач) до ПрАТ "Завод крупних електричних машин" (відповідач) про стягнення збитків в сумі 37311,33 грн. вказано, зокрема, норми ст.ст.187, 198, 201 Податкового кодексу України, ст.ст.16, 22 Цивільного кодексу України, ст.ст.20, 217, 224-226 Господарського кодексу України, а в якості фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, зазначено про те, що між сторонами у справі укладений договір оренди автомобіля № 1617 від 15.02.2016, за яким в період з лютого 2016 по квітень 2017 відповідач надав позивачеві послуги на загальну суму 223867,97грн., що оформлено актами здачі-прийняття послуг, проте відповідачем на час подання позову, в порушення податкового законодавства, не оформлені та не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на зазначені послуги, через що позивач позбавлений права на віднесення сплаченого податку на додану вартість до складу податкового кредиту та, як наслідок, позивач зазнав збитків у розмірі суми ПДВ за незареєстрованими відповідачем податковими накладними, що складає 37311,33 грн.

На підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та подано разом з нею:

- договір оренди автомобіля № 1617 від 15.02.2016 (а.с.30-31);

- акт приймання-передачі майна від 15.02.2016 до цього договору (а.с.12);

- акти здачі-прийняття послуг № 144 від 15.04.2016, № 176 від 30.05.2016, № 221 від 24.06.2016, № 269 від 28.07.2016, № 302 від 26.08.2016, № 337 від 27.09.2016, № 352 від 28.10.2016, № 358 від 28.11.2016, № 364 від 27.12.2016, № 5 від 30.01.2017, № 11 від 28.02.2017, № 17 від 30.03.2017, № 23 від 25.04.2017 (а.с.13-25);

- список незареєстрованих відповідачем податкових накладних до вказаного договору оренди автомобіля (а.с.11);

- витяг з реєстру платників податку на додану вартість щодо позивача та свідоцтво про реєстрацію відповідача платником податку на додану вартість (а.с.26-27).

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 03.07.2019 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи, а також встановлено строки, 23.07.2019 відповідачу для надання відзиву на позов та 29.07.2019 позивачу для надання відповіді на відзив. Проте, у вказаний строк відповідач відзив на позов не надав.

30.07.19 через канцелярію суду надійшла заява від 29.07.2019 № 2 відповідача, в якій вказано, що:1) відповідач дійсно не виписував та не реєстрував податкові накладні, через відсутність у своєму штаті посади бухгалтера за браком коштів на оплату його роботи та 2)за непроведення реєстрації податкових накладних ГУ ДФС у Херсонській області наклала на відповідача штраф відповідно до ст.120-1 Податкового кодексу України. Також, за цією заявою від 29.07.2019 № 2 відповідач просить розглянути справу без участі його уповноваженого представника.

Від позивача не надходили будь-які заяви та клопотання з процесуальних питань.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 ГПК України, щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду.

За таких обставин розгляд справи у відповідності до ч.9 ст.165 ГПК України здійснений за наявними матеріалами справи.

Обставини, які встановлено судом

15 лютого 2016 між ПрАТ Завод крупних електричних машин, як орендодавцем (надалі - відповідач) та ТОВ Завод крупних електричних машин, як орендарем (надалі - позивач), укладений договір № 1617 оренди автомобіля, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надати позивачу в тимчасове, до 31.12.2016, з можливістю продовження строку оренди, платне користування два легковики, першій - марки LEXUS, модель LX 570, реєстраційний номер НОМЕР_1 , іншій - марки ТОУОТА, модель CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , а позивач, в свою чергу, зобов`язався прийняти вказані легковики та сплачувати щомісяця за користування ними 15600,00 грн., з урахуванням податку на додану вартість, на підставі акта надання послуг.

За актом приймання-передачі майна від 15.02.2016 до цього договору відповідач передав позивачеві вказані легковики.

Протягом періоду з лютого 2016 року по квітень 2017 року між позивачем та відповідачем складено акти здачі-прийняття послуг за цим договором, а саме, акти № 144 від 15.04.2016 на суму 39267,97 грн., № 176 від 30.05.2016 на суму 15600,00 грн., № 221 від 24.06.2016 на суму 15600,00 грн., № 269 від 28.07.2016 на суму 15600,00 грн., № 302 від 26.08.2016 на суму 15600,00 грн., № 337 від 27.09.2016 на суму 15600,00 грн., № 352 від 28.10.2016 на суму 15600,00 грн., № 358 від 28.11.2016 на суму 15600,00 грн., № 364 від 27.12.2016 на суму 15600,00 грн., № 5 від 30.01.2017 на суму 15600,00 грн., № 11 від 28.02.2017 на суму 15600,00 грн., № 17 від 30.03.2017 на суму 15600,00 грн., № 23 від 25.04.2017 на суму 13000,00 грн., з загальною вартістю послуг за усіма цими актами 223867,97грн., з урахуванням 37 311,33 грн. податку на додану вартість.

Позивач та відповідач є платниками податку на додану вартість: у розділі Адреси, реквізити та підписи сторін" цього договору оренди зазначено їхні відповідні реєстраційні номери, як платників даного податку. Крім того, статус позивача як платника податку на додану вартість підтверджується витягом 068 від 25.09.2015 з реєстру платників такого податку, а відповідний статус відповідача свідоцтвом №100286169 від 05.06.2010 про реєстрацію платника податку на додану вартість (надалі - ПДВ).

Відповідач не оформив та не зареєстрував податкові накладні по вказаних операціях постачання послуг в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Відповідно до п. 14.1.181 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) (надалі - ПК України) податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Податкового кодексу України.

За змістом пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, що сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 ПК України. Податкові накладні, що отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Датою виникнення податкових зобов`язань продавця товарів за змістом п. 187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За п.201.7 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків відносяться: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, та витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком, коли ця особа доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрат або пошкодження майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

Наявність укладеного між сторонами справи договору оренди автомобіля свідчить на користь виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких, як-то встановлено приписами ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Нормами податкового законодавства, які були чинними на час виникнення спірних відносин, саме на продавця товарів/послуг покладений обов`язок по складанню податкової накладної та її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідні встановлені терміни. Такий обов`язок продавця товарів/послуг об`єктивно зумовлює обґрунтоване сподівання іншої сторони господарського зобов`язання (його контрагента) на те, що такий обов`язок продавця товарів/послуг буде виконаний ним, оскільки тільки суми, які підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними, можуть бути віднесені покупцем товарів/послуг до складу податкового кредиту.

Відповідач, протиправно (всупереч приписам ст.201 ПК України), не оформив податкові накладні на операції постачання послуг, факт надання яких підтверджується відповідними актами здачі-прийняття послуг до договору оренди автомобіля № 1617 від 15.02.2016, через що позивач позбавлений права на віднесення сплаченого ПДВ в розмірі 37311,33грн. до складу податкового кредиту.

За змістом норм ст.22 Цивільного кодексу України та ст.224 Господарського кодексу України для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність таких елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення господарського зобов`язання або визначеного законом обов`язку сторони господарського зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3)причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідно до правового висновку, що містить у собі постанова від 03.08.2018 Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду по справі № 917/877/17, у прямому причинно-наслідковому зв`язку між собою перебувають бездіяльність відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, наслідком чого є, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З`ясувавши викладені обставини та дослідивши в судовому засіданні подані докази, суд вважає доведеним матеріалами справи факт протиправної бездіяльності відповідача, внаслідок якої позивачеві завдано збитків в розмірі 37 311,33 грн., що відповідає загальній сумі ПДВ за наявними у справі актами здачі-прийняття послуг до договору оренди автомобіля.

Висновки суду

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та з урахуванням наведених положень правових норм позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати позивача на сплату судового збору за платіжним дорученням від 18.06.2019 № 3244 у сумі 1921,00 грн., які відповідно до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог", підлягають стягненню з відповідача, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" (74900, Херсонська область, місто Нова Каховка, вулиця Першотравнева, будинок 35 А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 30769085) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод крупних електричних машин" (74900, Херсонська область, місто Нова Каховка, вулиця Першотравнева, будинок 35 Н; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 39968214) 37 311,33 грн. збитків та 1921,00грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.07.2019

Суддя К.В. Соловйов