ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2019р. Справа № 904/2214/19
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми», с. Давидів

До: Державного підприємства Дослідне господарство «Дніпро» Державної установи Інститут зернових культур Національної академії аграрних наук України, с. Дослідне

Про: стягнення 217 899, 73 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Агролайф корми» (позивач) звернувся до суду з позовом до ДП ДГ «Дніпро» ДУ Інститут зернових культур НААН України (відповідач) про стягнення 217 899, 73 грн. ( в т.ч.: 160 823, 70 грн. - основна заборгованість; 12 729, 30 грн. - пеня ; 40 205, 92 грн. - штраф; 3 070, 12 грн. - інфляційні втрати та 1 070, 69 грн. - 3% річних) заборгованості за договором поставки №10/19 від 05.02.19р. ( укладеного між сторонами). Позовні вимоги обґрунтовані посилання на порушення відповідачем умов договору в частині здійснення своєчасної оплати за поставлений позивачем товар. Відповідно до ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи

Ухвалою суду від 03.06.19р. відкрито провадження у справі №904/2214/19 , вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

ДП ДГ «Дніпро» ДУ Інститут зернових культур НААН України ( відповідач) позовні вимоги визнав в частині стягнення з нього 160 823, 70 грн. основної заборгованості, 12 729, 30 грн. пені, 40 205, 92 грн. штрафу та 1 070, 69 грн. - 3% річних. Одночасно заперечував проти стягнення з нього інфляційних втрат в розмірі , зазначеному позивачем , вказуючи на невірність їх розрахунку. Також просив суд зменшити розмір пені та штрафу , посилаючись на ту обставину , що відповідач є державним підприємством; згідно з ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019р.» його фінансування було зменшено проти звітного 2018 року на 163 855 тис. грн., що не дало змогу відповідачу вчасно розрахуватися з позивачем.

ТОВ «Агролайф корми» (позивач) у відповіді на відзив заперечував проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій , зазначаючи (поміж-іншим), що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки , суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; відповідач не надав доказів, що даний випадок не оплати є винятковим, доказів неможливості виконання своїх зобов`язань повністю чи хоча б частково; відповідач здійснює свою діяльність на власний ризик , самостійно укладає та чи інші договори, та бере на себе обов`язки виконувати їх; на добровільних засадах здійснив підписання та укладення договору із відповідними положеннями про штрафні санкції.

ДП ДГ «Дніпро ДУ Інститут зернових культур НААН України (відповідач) своїм правом на подання до суду заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

05.02.19р. між ТОВ «Агролайф корми» (постачальник) та ДП ДГ «Дніпро ДУ Інститут зернових культур НААН України (покупець) укладено договір поставки №10/19, відповідно до умов якого покупець 05.02.19р. за видатковою накладною №376 від 05.02.19р. здійснив поставку покупцю товару на загальну суму 160 823, 70 грн., а покупець відповідно до п.5.3. договору зобов`язався здійснити оплату за отриманий товар шляхом 100% післяоплати протягом 25 календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Згідно п.7.2. договору : у випадку порушення строків оплати вартості товару за цим договором, покупець на вимогу постачальника сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період нарахування пені) від простроченої суми заборгованості за кожний день прострочення; сторони погодили, що строк нарахування пені за цим пунктом дорівнює строку позовної давності за цим договором.

В п.7.4. договору сторони погодили, що у випадку порушення строків оплати вартості товару за цим договором, покупець на вимогу постачальника сплачує штраф у розмірі 25% від вартості неоплаченого товару (а.с.11-13).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань поставлений на його адресу товар у встановлений договором строк не оплатив; у зв`язку з чим ( згідно наданого позивачем розрахунку) за відповідачем станом на 25.03.19р. рахується заборгованість за поставлений товар в розмірі 160 823, 70 грн. (а.с.3)

Окрім того - позивач відповідно до пунктів 7.2. та 7.5. договору нарахував відповідачу: 12 729, 30 грн. - пеня ; 40 205, 92 грн. - штраф; 3 070, 12 грн. - інфляційні втрати (за період березень квітень 2019р.) та 1 070, 69 грн. - 3% річних. (а.с.8-10).

Судом перевірно правильність здійсненого позивачем розрахунку розміру інфляційних втрат за вищевказаний період, порушень нарахувань не виявлено; а тому заперечення відповідача, суд оцінює критично.

Відповідно до положень ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ст.712 ЦК України ). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст.655 ЦК України ).

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача: 160 823, 70 грн. - основної заборгованості; 3 070, 12 грн. - інфляційних втрат та 1 070, 69 грн. - 3% річних. Одночасно , суд керуючись правами , наданими йому ст. 233 ГК України , вважає за можливе зменшити розмір пені , що підлягає стягненню з відповідача , до 10 000, 00 грн. та зменшити розмір штрафу до 20 000, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково .

2. Стягнути з відповідача Державного підприємства Дослідне господарство «Дніпро» Державної установи Інститут зернових культур Національної академії аграрних наук України» (52071, с. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» (81151, с. Давидів Пустомитівського району Львівської області , вул. Львівська, 2а; ): 160 823, 70 грн. - основної заборгованості; 10 000, 00 грн. пені; 20 000, 00 грн. штрафу; 3 070, 12 грн. - інфляційних втрат; 1 070, 69 грн. - 3% річних та 3 268, 50 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 01.08.2019 р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.