ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 липня 2019 року м. Черкаси справа № 925/510/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючої судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , адвокат, від відповідача: Федина О.В., Нор А.Г. - адвокати, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» про стягнення 1390032,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 607404 грн боргу за виконані ним підрядні роботи за договором на виконання послуг з ремонту під`їзних шляхів від 06.05.2014 №156/06-01, згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт від 30.06.2014 №СГ-0000504 і №СГ-0000505. Позивач заявою від 24.02.2016 збільшив розмір позовних вимог до 1390032,00 грн, з наданням додаткових актів приймання виконаних будівельних робіт від 30.06.2014 №СГ-0000502 на суму 425640,00 грн і №СГ-0000503 на суму 356988,00 грн за цим же договором.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 22.10.2015 провадження у справі припинено за відсутністю предмета спору. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.02.2015 скасовано, матеріали справи передано до господарського суду Черкаської області для розгляду.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.09.2018 провадження у справі закрито за відсутністю предмета спору. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2018 ухвалу господарського суду Черкаської області від 14.09.2018 скасовано, матеріали справи передано до господарського суду Черкаської області для розгляду по суті. Постановою Верховного Суду від 24.01.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 залишено без змін.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову і закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідач у повному обсязі здійснив розрахунки за договором №156/06-01 на виконання послуг з ремонту під`їзних шляхів від 06.05.2014 у сумі 1390032,00 грн, що підтверджується доданими до відзиву платіжними дорученнями від 27.10.2016 №1089 на суму 9900,00 грн, №1094 на суму 460044,00 грн, №1095 на суму 460044,00 грн, №1096 на суму 460044,00 грн.

Виконуючи вказівки Касаційного господарського суду, які викладені у постанові від 24.01.2019, суд зобов`язав позивача надати інформацію про банківські рахунки позивача, а відповідача надати суду довідку з банку про отримувача коштів за наданими платіжними дорученнями та інформацію про те чи не поверталися платнику кошти, які сплачені відповідачем на погашення заборгованості за виконані ним підрядні роботи за договором на виконання послуг з ремонту під`їзних шляхів від 06.05.2014 №156/06-01.

На виконання вказаної вимоги відповідач подав до суду клопотання №277 від 10.05.2019 про залучення до матеріалів справи доказів. У клопотанні відповідач зазначив, що ним в повному обсязі була погашена заборгованість по вищезазначеному договору шляхом здійснення оплати виконаних робіт грошовими коштами в сумі 1390032,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи оригіналами платіжних доручень, отримувачем у цих платіжних документах зазначене Товариство з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп», з огляду на те що зобов`язання щодо оплати виконаних робіт в силу приписів ст.599 Цивільного кодексу України є припиненим, а предмет спору у зазначеній справі фактично відсутній. До клопотання відповідач додав лист АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 04.03.2019 №54-1-0/1035 та нотаріально посвідчену заява свідка ОСОБА_2 .

Також на вимогу суду 15.05.2019 через канцелярію від позивача надійшов лист, у якому позивач повідомив, що в період з 2014 року і дотепер позивач має відкритим лише один відкритий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк», МФО 339500 і саме цей рахунок був зазначений у договорі на виконання підрядних робіт, куди і мав перерахувати кошти відповідач. Жодних змін щодо порядку оплати в тому числі і зміни банківського рахунку сторони не вносили. Позивач повідомив, що банківські рахунки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 позивачу не належать та були відкриті на підставі підроблених документів, особою, що не мала відповідних повноважень діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп».

У судовому засіданні 23.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Судом встановлено, що 06 травня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» (підрядник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» (замовник, відповідач у справі) було укладено договір на виконання послуг з ремонту під`їзних шляхів №156/06-01(далі договір), за умовами якого підрядник зобов`язався у встановлений даним договором строк виконати ремонт під`їзних шляхів відповідно з вимогами наданої замовником документації на виконання робіт і наданої замовником концепції пристрою об`єкта, а замовник зобов`язався прийняти результат виконаних підрядником робіт за актом приймання-передачі і оплатити виконані роботи згідно умов даного договору.

Порядок здійснення оплати сторонами встановлений у розділі 5 договору, відповідно до якого замовник мав протягом 20 банківських днів з моменту прийняття робіт перерахувати кошти на банківський рахунок підрядника.

Згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт №СГ-0000504 і № СГ-0000505 від 30.06.2014 на загальну суму 607404,00 грн та №СГ-0000502 на суму 425640,00 грн і №СГ-0000503 на суму 356988,00 грн від 30.06.2014, позивач виконав, а відповідач прийняв виконані підрядником роботи, які передбачені умовами договору. Загальна сума за вказаними актами становить ціну позову 1390032,00 грн, який розглядається судом. Вказані обставини визнаються обома учасниками справи, отже не потребують доведенню.

При попередніх розглядах справи представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор (Т. 1, а.с. 221-223,) було повідомлено суд, що 01.06.2015 сторони уклали договір новації №156/06-01, згідно з яким припинили грошові зобов`язання, що виникли з договору від 06.05.2014 №156/06-01 щодо оплати виконаних робіт на загальну суму 1390032,00 грн і замінили їх новим зобов`язанням боржника щодо передачі кредитору емітованого боржником простого векселя на суму 1390032,00 грн зі строком оплати не пізніше 30.05.2019. Згідно з висновком експерта №1/827 від 02.08.2016 встановлено, що підпис від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» ОСОБА_3 на договорі новації №156/06-01 від 01.06.2015, акті прийому-передачі простого векселя від 01.06.2015, акті про вексельний платіж виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою з наслідуванням будь-якого дійсного підпису (підписів) ОСОБА_3 ; відтиски печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» на зазначених вище документах нанесені не печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп», а нанесені кліше.

15.09.2016 до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання від 15.09.2016 за №1 за підписом директора Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» ОСОБА_4 , у якому зазначено, що на підставі протоколу №10 загальних зборів учасників товариства від 09.08.2016 змінено місцезнаходження позивача, звільнено з посади директора ОСОБА_5 та призначено на посаду директора ОСОБА_4 . До клопотання додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.08.2016, згідно якого керівником позивача є ОСОБА_4 , який також є єдиним засновником Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» (Т.2, а.с.106-1016).

15.09.2016 до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання б/н від 14.09.2016 за підписом представника Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» адвоката Ковальчука В.В., в якому він вказує, що 10 серпня 2016 року невстановлені особи здійснили рейдерське захоплення Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» було підроблено договір про продаж власником і директором позивача ОСОБА_5 100% своєї частки в даному товаристві ОСОБА_4 , а також протокол загальних зборів учасників Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» про вихід ОСОБА_5 з учасників товариства, які були подані до державного реєстратора і 10.08.2016 на підставі цих документів було здійснено перереєстрацію зміни власника та керівника Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» У клопотанні ОСОБА_1 вказував, що за фактом підробки вказаних документів 13.09.2016 розпочато кримінальне провадження №000164 за статтею 205-1 Кримінального кодексу України (Т.2, а.с.95-105).

Судом також встановлено, що рішенням Господарського суду м.Києва від 17.04.2018 у справі №910/23290/17 було задоволено позов ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» про визнання недійсним рішення загальних зборів. Вказаним рішенням були встановлені такі факти: договір купівлі-продажу корпоративних прав від 09.08.2016, який укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , від імені ОСОБА_5 підписано іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_5 ; на підставі цього договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» було перереєстровано на іншу особу. 13.09.2016 за цим фактом було розпочато кримінальне провадження №0000164, у якому і було встановлено факт підробки документів, що стали підставою для його перереєстрації. На підставі вказаного рішення директора ОСОБА_5 поновлено в правах директора та засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» (Т.2, а.с.229-242).

09.07.2018 на адресу Господарського суду Черкаської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що ним в повному обсязі здійснені розрахунки за договором №156/06-01 виконання послуг по ремонту під`їзних шляхів від 06.05.2014 у сумі 1390032,00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями від 27.10.2016 №1089 на суму 9900,00 гривень, №1094 на суму 460044,00 гривень, №1095 на суму 460044,00 гривень, №1096 на суму 460044,00 гривень, у зв`язку з і на даний час фактично відсутній предмет спору у справі №925/510/15 (Т.2, а.с.264-269).

12.03.2019 до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор про надання пояснень та залучення доказів до матеріалів справи, до якого додано заява свідка у справі - Генерального директора відповідача ОСОБА_2 . У цій заяві свідком надані пояснення щодо питань пов`язаних з виконанням сторонами договору з ремонту під`їзних шляхів №156/06-01, зокрема, щодо оплати вартості виконаних робіт. Так, за поясненнями свідка у жовтні 2016 року він зустрівся з власником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» ОСОБА_4 , який на підтвердження своєї особи і своїх повноважень показав паспорт, Протокол Загальних зборів товариства, наказ про призначення його на посаду та відповідний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Під час зустрічі директор Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» ОСОБА_4 надав для розрахунку за виконані за договором роботи реквізити рахунку № НОМЕР_2 у філії Київсіті ПАТ КБ «Приватбанк», пообіцявши у випадку сплати вартості виконаних робіт не висувати додаткових майнових вимог та взяти на себе судові витрати у справі №925/510/15. На вказаний ОСОБА_4 рахунок платіжними дорученнями від 27.10.2016 №1089 на суму 9900,00 гривень, №1094 на суму 460044,00 гривень, №1095 на суму 460044,00 гривень, №1096 на суму 460044,00 гривень Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» сплатило свою заборгованість, яка є предметом розгляду у суді у справі №925/510/15. (Т.3, а.с.179-186).

Згідно з інформацією, наданою керівником з питань корпоративного бізнесу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», яка міститься у листі №54-1-0/1080 від 06.05.2019, Товариством з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» 27.10.2016 та 28.10.2016 були здійсненні платежі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» за платіжними дорученнями №1089, №1094, №1095, №1096. Отримувачем за вказаним платежами є Товариство з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп», рахунок отримувача 7209, банк отримувача - філія Київсіті ПАТ КБ «Приватбанк» м.Київ, вказані платежі не поверталися банком без виконання.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення прав та обов`язків є договір. Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки договір є дійсним, то він підлягає виконанню сторонами на умовах визначених у ньому. Учасниками справи визнається та не заперечується факт укладення договору на виконання ремонтних робіт та його належне виконання з боку підрядника позивача на суму 1390032,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, не потребує доказуванню факт виникнення зобов`язань між позивачем та відповідачем на підставі укладеного договору, який за своєю правовою природою є договором підряду на виконання робіт та виконання позивачем передбачених у цьому договорі робіт.

Згідно з положеннями статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Водночас, за доводами позивача відповідач не розрахувався за виконані роботи, відповідач заперечує доводи позивача посилаючись на докази, якими підтверджує факт оплати цих робіт.

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення Статтею 78 цього Кодексу визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

При дослідженні питання виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати вартості прийнятих робіт в розрізі відповідності розрахункового рахунку, на який були сплачені кошти відповідачем та умов договору, судом встановлено наступне. Відповідно до пункту 5.3 договору оплату послуг замовник мав здійснити протягом 20 банківських днів з моменту прийняття робіт перерахувати кошти на банківський рахунок підрядника. Договір не містить умов щодо порядку сплати вартості виконаних робіт, зокрема, не містить інформації щодо сплати у певний спосіб чи за спеціальним порядком. Отже, сторони договору не передбачили конкретного рахунку, на який відповідач мав сплатити кошти за надані послуги. Заперечуючи проти отримання коштів позивач наполягає, що у період з 2014 року і дотепер позивач має відкритим лише один відкритий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк», МФО 339500 і саме цей рахунок був зазначений у договорі на виконання підрядних робіт, куди і мав перерахувати кошти відповідач. Водночас, письмове пояснення адвоката позивача містить інформацію щодо існування інших банківських рахунків, зокрема рахунку № НОМЕР_2 , який відкритий у відділенні Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» у м.Києві, зазначаючи, що він був відкритий на підставі підроблених документів, особою, що не мала відповідних повноважень діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп».

Як вбачається з виписки по рахунку № НОМЕР_2 за період 01.11.2016 до 31.01.2017, 28 та 28 жовтня 2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» чотири платежі на загальну суму 1390092,00 грн, як плату за виконані роботи, згідно з договором №156/06-01 від 06.05.2014 (Т.3, а.с.217). Крім того, як вбачається з виписки по рахунку № НОМЕР_2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» виписка містить інформацію і щодо інших платежів, які були проведені по цьому рахунку, зокрема, відповідачем за іншим зобов`язаннями та і іншими контрагентами позивача.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національному банку України та інших банках в Україні і за її межами, банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті. Банки в Україні можуть використовувати як платіжні інструменти платіжні доручення, платіжні вимоги, вимоги-доручення, векселі, чеки, банківські платіжні картки та інші дебетові і кредитові платіжні інструменти, що застосовуються у міжнародній банківській практиці. Платіжні інструменти мають бути оформлені належним чином і містити інформацію про їх емітента, платіжну систему, в якій вони використовуються, правові підстави здійснення розрахункової операції і, як правило, держателя платіжного інструмента та отримувача коштів, дату валютування, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення банком розрахункової операції, що цілком відповідають інструкціям власника рахунку або іншого передбаченого законодавством ініціатора розрахункової операції. При виконанні розрахункової операції банк зобов`язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа.

Обов`язок банків щодо ідентифікації клієнтів визначений у статті 64 Закону України «Про банки та банківську діяльність», згідно з якою банкам забороняється: відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки; у разі коли виникає сумнів стосовно того, що особа виступає не від власного імені; в інших випадках, встановлених законом. Банк зобов`язаний ідентифікувати та верифікувати відповідно до вимог законодавства України клієнтів (крім банків, зареєстрованих в Україні), що відкривають рахунки в банку.

Суд, погоджується з доводами позивача щодо того, що за період з 09.08.2016 до 17.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп», перебувало під контролем іншої особи, проте, вказане не спростовує, того факту, що відповідачем з 27.10.2019 по 28.10.2016 були здійснені платежі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» на рахунок № НОМЕР_2 , Філія «Київсіті» ПАТ КБ «ПриватБанк» у м.Київ. Оскільки борг за договором був сплачений Товариству з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп», як юридичній особі, у суду відсутні підстави для неврахування доказів відповідача щодо сплати цієї заборгованості саме юридичній особі - позивачу. Отже, наявні в матеріалах справи належні, допустимі і достовірні докази проведення відповідачем розрахунків по оплаті виконаних робіт по договору №156/06-01 на виконання послуг по ремонту під`їзних шляхів від 06.05.2014 підтверджують факт відсутності на даний час заборгованості у заявленій до стягнення позивачем сумі.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України). З огляду на наведені правові норми та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на день розгляду справи предмет спору між сторонами відсутній і провадження у справі підлягає закриттю.

За приписами статті 231 Господарського процесуального кодексу України Господарський, суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з положеннями 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір та витрати на правничу (правову) допомогу у сумі 79500,00 грн. Послуги з надання правничої допомоги надані адвокатом Ковальчуком Віталієм Володимировичем за договором про надання правової допомоги від 24.11.2014, виконання наданих послуг підтверджене актами про приймання-передачі виконаних робіт від 26.10.2014 на суму 55500,00 грн та від 22.07.2019 на суму 24000,00 грн, копією квитанції до прибуткового касового ордера без номера від 26.10.2016 адвокатського об`єднання «Ковальчук і партнери».

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Суд приходить до висновку, що спір між сторонами виник з вини відповідача, який не вчасно сплатив позивачу суму заборгованості за виконані позивачем роботи, намагаючись уникнути її сплати (договір новації), як вбачається із матеріалів справи відповідач розрахувався із позивачем після порушення провадження у справі. Отже, виходячи із приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу підлягаю стягненню з відповідача на користь позивача.

Заперечення відповідача надані усно у судовому засіданні щодо неспіврозмірності витрат позивача на правничу допомогу не заслуговують на увагу, оскільки юридичне супровід справи адвокатом позивача здійснювався протягом майже чотирьох років та розмір витрат підтверджений належними доказами, тому витрати на правничу допомогу підлягають до стягнення з відповідача у сумі заявленій позивачем 79500,00 грн.

Керуючись статтями 129, 231, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» (19700, Черкаська область, м.Золотоноша, вул.Січева, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсіті-груп» (01042, м.Київ, вул.Філатова, 10-а, офіс 3/10, ) 23888 грн грн 08 коп судового збору та 79500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала підписана 02.08.2019

Суддя О.І.Кучеренко