УХВАЛА

м. Київ

29.07.2019Справа № 910/9868/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ващенко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Чорногора Сергія Михайловича (м. Київ ) до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (м. Київ) про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Чорногор Сергій Михайлович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту, накладеного на автомобіль BMW, д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки Citroen, д.р.н. НОМЕР_2 відповідно до постанови державної виконавчої служби від 30.03.09. на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.10.08. № 1/187.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.08. у справі № 1/187 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Чорногора Сергія Михайловича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідекс» грошові кошти.

На виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ.

На виконання означеного наказу від 06.10.18. № 1/187 відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві постановою від 03.12.08. відкрито ВП № 10333861.

30.03.09. для виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.10.18. № 1/187 відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві накладено арешт на автомобіль BMW, д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки Citroen, д.р.н. НОМЕР_2 , які належали позивачу, як боржнику за вказаним виконавчим провадженням.

14.10.13. виконавчий документ повернуто стягувачу.

Станом на липень 2019 року виконавчі провадження щодо позивача, як боржника, відсутні, однак автомобілі і досі перебувають під арештом за даними Регіонального сервісного центру в місті Києві МВС України.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов не підлягає прийняттю до розгляду, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб`єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 4 Господарського процесуального кодексу України.

Що ж до заперечень проти арешту майна, які не пов`язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 339 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання заявника на те, що державним виконавцем не знятий арешт з майна у зв`язку з винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та сплатою заборгованості, не позбавляє права та можливості звернутися на дії та бездіяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з позовної заяви, Фізична особа-підприємець Чорногор Сергій Михайлович звертається з позовом до органу державної виконавчої служби, а не до стягувача. При цьому, вимога про визнання права власності на майно або грошові кошти не заявляється, а фактично оскаржується бездіяльність Державної виконавчої служби щодо не зняття арешту з майна позивача, не зважаючи на відсутність відкритого виконавчого провадження.

Відтак, заявлені позовні вимоги не пов`язані з правом на майно, а стосуються порушень вимог Закону України "Про виконавче провадження" з боку органів державної виконавчої служби, що підлягає розгляду за правилами статті 339 Господарського процесуального кодексу України та реалізовується у формі звернення до господарського суду з відповідною скаргою на дії або бездіяльність органу Державної виконавчої служби і не пов`язано з позовним провадженням.

При цьому позивач, як сторона (боржник) виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.10.08. № 1/187 наділений правом звернення зі скаргою на дії ВДВС.

Згідно з вимогами частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суд роз`яснює заявнику, що заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства в рамках справи № 1/187 у вигляді скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

З урахуванням наведеного позивач має право на повернення з Державного бюджету України судового збору, сплаченого за подання до суду даної позовної заяви, у випадку звернення із відповідним клопотанням про повернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Чорногорі Сергію Михайловичу у відкритті провадження у справі. Позовні матеріали повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 29.07.19. та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені положеннями ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко