ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року Справа № 926/951/19

За позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці

до приватного акціонерного товариства ВФ Україна м. Київ

про усунення перешкод у користуванні майном

Cуддя М.І.Ніколаєв

Секретар судового засідання А.В. Осачук

представники :

прокурор: Лупійчук Б.В.;

від позивача: Шеремета І.М., довіреність від 03.01.2019 року;

від відповідача: не з`явився;

Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці звернувся з позовом до приватного акціонерного товариства ВФ Україна про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Чернівці, вул. АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , шляхом демонтажу телекомунікаційного обладнання стільникового зв`язку.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.03.2019 року позовну заяву передано судді Ніколаєву М.І.

Позов мотивововано тим, що 01.07.2015 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м.Чернівці (далі КЕВ м.Чернівці) та приватним акціонерним товариством МТС Україна (далі ПАТ МТС Україна) укладено договір №57 на розміщення обладнання, згідно умов якого КЕВ м.Чернівці надає право ПАТ МТС Україна (правонаступник відповідач) на розміщення телекомунікаційної мережі за адресою м АДРЕСА_4 Чернівці, вул. АДРЕСА_2 , 41Б, АДРЕСА_5 містечко №1, буд №89 (труба котельні). Проте, позивач зазначає, що даний договір визнано недійсним рішенням Господарського суду Чернівецької області від 19.09.2017 року у справі № 926/2194/17 та залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 року, однак відповідач незаконно, без жодних правових підстав, до цього часу продовжує користуватись майном позивача, а тому відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України просить усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном, що розташоване за адресою АДРЕСА_6 , вул. Героїв Майдану, 41 Б, АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 .

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 29.03.2019 року відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду у підготовчому засіданні на 17.04.2019 року.

05.04.2019 року до Господарського суду Чернівецької області від Військової прокуратури Чернівецького гарнізону надійшло повідомлення про вступ прокурора у справу (вх. № 998).

Ухвалою суду від 17.04.2019 року підготовче засідання відкладено на 06.05.2019 року.

23.04.2019 року на адресу Господарського суду Чернівецької області від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 1524), в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що:

- задоволення негаторного позову можливе за сукупністю двох підстав: наявності у позивача права вимоги усунення перешкод та вчинення перешкод відповідачем, за відсутності хоча б однієї з обставин, підстави для задоволення негаторного позову відсутні ;

- позивачем не було надано суду належних доказів вчинення перешкод відповідачем у користуванні нерухомим майном ;

- позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що позивач є власником нерухомого майна, яке є предметом спору.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року підготовче засідання відкладено на 22.05.2019 року.

21.05.2019 року від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці через канцелярію Господарського суду Чернівецької області надійшла відповідь на відзив (вх. №1796), в якій позивач заперечує проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 21.05.2019 року задоволено клопотання відповідача про проведення судового засідання, призначеного на 22.05.2019 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 01.07.2019 року.

Ухвалою суду від 01.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.07.2019 року.

Розгляд справи по суті

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 16.07.2019 року судом оголошено перерву до 30.07.2019 року, про що є запис в протоколі судового засідання від 16.07.2019 року та розписка про повідомлення представників сторін.

Присутні у судовому засіданні 30.07.2019 року представник позивача та прокурор просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання. Відтак, його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів (звукозапис), а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг.

Обставини справи. Оцінка доказів

01 липня 2015 року між сторонами укладено договір №57 на розміщення обладнання мобільного зв`язку, телекомунікаційної мережі за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до пункту 1.1 даного договору Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці надає право на розміщення обладнання мобільного зв`язку, телекомунікаційної мережі ПАТ МТС Україна (правонаступник якого згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є відповідач) в погодженому сторонами місці, за адресою АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 Майдану, АДРЕСА_3 .

Згідно додатку № 1 до договору, а саме акту про розміщення обладнання від 01.07.2015 року ПАТ МТС Україна розмістив телекомунікаційне обладнання мобільного зв`язку за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно з п 6.1 договір укладено до 31.05.2018 року включно з можливістю подальшої пролонгації.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 19.09.2017 року у справі №926/2194/17, (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 року) визнано недійсним договір №57 від 01.07.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивач листами № 990 від 17.04.2018 року та № 1348 від 01.06.2018 року повідомляв відповідача про необхідність здійснити демонтаж телекомунікаційного обладнання стільникового зв`язку, розміщеного в будівлі № 89 АДРЕСА_9 містечка №1 за адресою АДРЕСА_6 Героїв АДРЕСА_2 41 Б (з оформленням відповідного акту). Проте, дані листи відповідачем залишено без відповіді.

Станом на момент вирішення спору доказів здійснення відповідачем демонтажу телекомунікаційного обладнання стільникового зв`язку матеріали справи не містять, відповідний акт повернення місця розташування (чи демонтажу обладнання) сторони не підписали. Таким чином, суд дійшов висновку, що спірне нерухоме майно до цього часу використовується відповідачем, крім цього доказів правомірності перебування спірного нерухомого майна у його користуванні, суду не надано.

Висновки суду та норми права, які суд застосовує

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Згідно статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частин 1, 4 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 631 Цивільного Кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами договір №57 від 01.07.2015 року, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 19.09.2017 року у справі №926/2194/17, визнано недійсним та залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 326 Цивільного кодексу України від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Водночас, за змістом статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд зазначає , що в розумінні приписів ст. 391 Цивільного кодексу України право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем договірних відносин.

Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.04.2019 року у справі № 904/2083/18, від 14.02.2019 року у справі № 916/24/18, від 16.04.2019 року у справі № 904/2061/18 та від 13.03.2018 року у справі № 916/23/17.

Зазначені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача не спростовують висновків суду про правомірність позову. Судом відхиляються твердження відповідача про те, що позивачем не було надано жодних доказів, які б свідчили, що саме КЕВ м. Чернівці є власником спірного нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 19.09.2017 року у справі №926/2194/17, (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 року) встановлено, що власником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_10 , є держава в особі Верховної Ради в оперативному управлінні Міністерства оборони України.

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Чернівці як суб`єкт господарської діяльності у Збройних силах України здійснює утримання нерухомого майна за адресою АДРЕСА_10 , яке перебуває у нього на бухгалтерському обліку, що підтверджується довідкою позивача від 17.05.2019 р. № 1340.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2, 4.2, 5.1 Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці, затвердженого наказом начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 14.03.2016 р. № 24, державне майно закріплене за КЕВ м. Чернівці на праві оперативного управління і КЕВм.Чернівці як балансоутримувач веде облік та аналіз стану і використання, зокрема, казарменно-житлового фонду, організовує його технічну експлуатацію, поточний ремонт, має право здавати це майно в оренду в установленому порядку тощо.

Відповідно, позивач на законних підставах володіє спірним державним нерухомим майном, як передбачено в Положенні про КЕВ м. Чернівці, є його балансоутримувачем і має стосовно нього певний обсяг повноважень, реалізація яких захищається законом.

Згідно статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Також суд відхиляє доводи відповідача про відсутність належних доказів вчинення перешкод у користуванні позивачем спірним майном, оскільки станом на момент вирішення спору відповідач не демонтував телекомунікаційне обладнання, що знаходиться на нерухомому майні, яке перебуває в орперативному управління позивача. Відповідач не має законних підстав користуватися військовим майном і, не звільняючи його, порушує права позивача щодо реалізації наданих йому повноважень стосовно утримання і використання спірних приміщень.

Згідно вищевикладеного вимоги позивача викладені в позовній заяві є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами

Частиною 9 статті 129 ГПК України визначено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи зазначене, суд керуючись своїм правом, покладає судовий збір на відповідача у справі, з вини якого виник даний спір.

Інших судових витрат позивачем не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4,13, 20, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Квартино-експлуатаційного відділу м. Чернівці до приватного акціонерного товариства ВФ Україна задовольнити.

2. Зобов`язати приватне акціонерне товариство ВФ Україна (м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ) усунути перешкоди в користуванні Квартино-експлуатаційним відділом м. Чернівці (м. Чернівці, вул. Українська, 43, код 08179180) нерухомим майном, яке розташовано за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 41 Б, військове містечко №1, буд №89, шляхом демонтажу телекомунікаційного обладнання стільникового зв`язку.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства ВФ Україна (м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, код 14333937) на користь Квартино-експлуатаційного відділу м. Чернівці (м. Чернівці, вул. Українська, 43, ) 1921 грн судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 01.08.2019 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя М.І. Ніколаєв