ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" липня 2019 р. Справа№ 910/16416/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Хрипуна О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2019 року

(про залишення позовної заяви без розгляду)

у справі № 910/16416/18 (суддя Бондаренко Г.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 14, )

до Національного банку України, (01601, м. Київ, вул. Інституцька, 9, )

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, )

про визнання недійсним правочину, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 березня 2019 року у справі № 910/16416/18 задоволено заяву АТ КБ "Приватбанк" про залишення позовної заяви без розгляду та повернення її позивачу. Визнано подання позовної заяви ТОВ "Приватофис" про визнання недійсним договору іпотеки № 58 від 20.03.2009 зловживанням процесуальними правами. Позовну заяву ТОВ "Приватофис" до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - АТ КБ "Приватбанк" про визнання недійсним правочину залишено без розгляду. Повний текст ухвали складено: 25.03.2019 (а.с. 139-141).

05 липня 2019 року ТОВ "Приватофис" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2019 року у справі № 910/16416/18, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.03.2019 року у справі № 910/16416/18 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2019 року, апеляційна скарга ТОВ "Приватофис" у судовій справі № 910/16416/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

Одночасно, в тексті апеляційної скарги, апелянтом викладено клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України - Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зокрема, частиною 2, 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо «Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними.

За змістом ст. 119 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У відповідності до частини 3 статті 2 ГПК України, Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є змагальність сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з вимогами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

В тексті апеляційної скарги скаржник зазначає, що «станом на дату подання цієї апеляційної скарги текст оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 року у справі № 910/16416/18 ТОВ "Приватофис" не отримано».

Повний текст ухвали господарського суду міста Києва від 19 березня 2019 року складено 25 березня 2019 року та направлено на адресу позивача 26.03.2019 року, про що свідчить відповідна відмітка про направлення на звороті останнього аркушу оскаржуваної ухвали (т.ІІ, а.с.141).

05 липня 2019 року ТОВ "Приватофис" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2019 року у справі № 910/16416/18, про що свідчить відповідна відмітка відділення поштового зв`язку на поштовому конверті №080 про направлення апеляційної скарги до суду.

Тобто, апелянт звернувся через 102 дні з дня складання повного тексту ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2019 року у справі № 910/16416/18

Досліджуючи матеріали справи судовою колегією суддів встановлено, що 19 квітня 2019 року на адресу Господарського суду міста Києва було повернуто поштове відправлення з відміткою відділення поштового зв`язку «За адресою ТОВ "Приватофис" не розташовано». Зокрема, згадане поштове відправлення було адресоване ТОВ "Приватофис", (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 14) яку було зазначено позивачем в позовній заяві та в заяві від 15.03.19 №15/03-1 про зміну підстав позову (т.ІІ, а.с.63-65), крім того зазначену адресу скаржник також зазначає в апеляційній скарзі, при цьому матеріали справи не містять повідомлення від позивача про зміну поштової адреси.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Пунктом 2 частини 7 статті 120 ГПК України зазначено, що «У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає».

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 ГПК днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Колегія суддів виходить з наступного, зокрема - «якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Водночас Суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.» (Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17).

Тобто, ухвала Господарського суду міста Києва від 19 березня 2019 року у справі № 910/16416/18 має публічний характер та знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/80647655. Так, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень - зазначена вище ухвала надіслана судом: 25.03.2019. Зареєстровано: 25.03.2019. Оприлюднено: 26.03.2019.

Також, судова колегія зазначає, «що сам лише факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції. Також, скаржник не позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним позовної заяви, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень, однак, наданими йому процесуальними правами не скористався» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 липня 2018 року по справі № 44/227-б).

Зокрема, в даному випадку колегія суддів не вбачає поважних підстав для задоволення клопотання ТОВ "Приватофис" про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п.27 та ухвалу від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», заява №50966/99,).

Згідно частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

З огляду на викладене, судова колегія, у даному випадку відмовляє ТОВ "Приватофис" у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без руху з підстав, передбачених п. 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що АТ "Приватофис" має право усунути недоліки, а саме подати до Північного апеляційного господарського суду вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних підстав пропуску строку з посиланням на відповідні докази.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 118, 147, 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2019 року у справі №910/16416/18 - залишити без руху.

3. Протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" має право усунути недоліки, а саме подати до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних підстав пропуску такого строку.

4. Якщо заявник не усуне недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

5. Копію даної ухвали надіслати учасникам у справі.

Всі документи та письмові докази подаються виключно через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

О.О. Хрипун