УХВАЛА

м. Київ

29.07.2019Справа № 910/7819/19
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Квятківської Ірини Анатоліївни, м. Київ

про забезпечення позову у справі

За первісним позовом Фізичної особи-підприємця Квятківської Ірини Анатоліївни, с. Петропавлівька Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область

до Комунального підприємства «Киїтранспарксервіс», м. Київ

про визнання незаконними дій та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном, -

За зустрічним позовом Комунального підприємства "Киїтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6)

до Фізичної особи-підприємця Квятківської Ірини Анатоліївни ( АДРЕСА_1 )

про визнання договору припиненим та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Квятківська Ірина Анатоліївна (позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Киїтранспарксервіс» (відповідач) про:

- визнання незаконними дій КП «Київтранспарксервіс» щодо блокування доступу до експлуатованого за Договором ДНП-2016-05/02 від 31 травня 2016 року майна;

- зобов`язання Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» усунути перешкоди у користуванні майном фізичною особою - підприємцем Квятківською Іриною Анатоліївною за Договором ДНП-2016-05/02 від 31 травня 2016 року, зокрема паркомісцями - 54 (п`ятдесяти чотирьох) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 6 (шести) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, просп. Григоренка 31, у Дарницькому районі в межах III територіальної зони паркування м. Києва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Комунальне підприємство «Киїтранспарксервіс», всупереч укладеного між сторонами Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП-2016-05/02 від 31.05.2016 року, блокує доступ позивача до експлуатованого за вказаним договором майна.

Разом з позовною заявою 14.06.2019 до суду позивачем була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству «Киїтранспарксервіс», Київській міській державній адміністрації вчиняти дії щодо передачі в оренду або інших дій пов`язаних з відчуженням чи передачею паркомісць, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 31 у Дарницькому районі в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва переданих позивачу за Договором про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП-2016-05/02 від 31.05.2016 року.

Ухвалою від 18.06.2019 року у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Квятківської Ірини Анатоліївни про забезпечення позову було відмовлено повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 року у справі №910/7819/19 позовну заяву №05/02-19/1 від 12.06.2019 року Фізичної особи-підприємця Квятківської Ірини Анатоліївни було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

26.06.2019 року позивачем до суду була надана заява про усунення недоліків позовної заяви №05/02-19/1 від 12.06.2019 шляхом подачі, на вимогу суду, платіжного доручення про доплату судового збору на суму в розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою суду від 27.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7819/19 за правилами загального провадження, підготовче засідання призначено на 20.08.2019 та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Київську міську державну адміністрацію.

16.07.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву до Фізичної особи-підприємця Квятківської Ірини Анатоліївни про визнання Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП-2016-05/02 від 31.05.2016 та зобов`язання Фізичної особи-підприємця Квятківської Ірини Анатоліївни звільнити паркувальний майданчик за адресою: м. Київ, Дарницький район, просп. П.Григоренка, 31 в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва.

Ухвалою від 19.07.2019 року зустрічний позов Комунального підприємства "Киїтранспарксервіс" до Фізичної особи-підприємця Квятківської Ірини Анатоліївни про визнання договору припиненим та зобов`язання вчинити дії було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом по справі №910/7819/19 та об`єднати їх в одне провадження.

19.07.2019 року позивачем за первісним позовом подано заяву про забезпечення позову, в якій заявниця просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству «Киїтранспарксервіс», Київській міській державній адміністрації вчиняти дії щодо проведення аукціону через сайт «Prozorro» або в інший спосіб передавати право на експлуатацію майданчика для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, просп. Григоренка 31, у Дарницькому районі в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва переданих позивачу за Договором про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування ДНП-2016-05/02 від 31.05.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. у період з 22.07.2019 року по 26.07.2019 року у відпустці, суд здійснює розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Квятківської Ірини Анатоліївни про забезпечення позову в справі №910/7819/19, у перший робочий день після виходу з відпустки - 29.07.2019 року.

Судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Як на підставу для забезпечення даного позову позивач вказує на те, що представнику ФОП Квятківська І.А. адвокату Лавріненко Т.М. через офіційний сайт «Prozorro» стало відомо про проведення продажу права на експлуатацію майданчика для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, просп. Григоренка 31, у Дарницькому районі в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, що включає 54 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 6 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб із інвалідністю. Проведення аукціону призначено на 24.07.2019 року. Таким чином, проведення аукціону з продажу права на експлуатацію на користь третіх осіб та невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може призвести до неможливості в майбутньому виконати рішення суду, у зв`язку із передачею зазначеного майна третім особам.

За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В підтвердження того, що через сайт «Prozorro» відповідачем розміщено оголошення про проведення продажу права на експлуатацію майданчика для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, просп. Григоренка 31, у Дарницькому районі в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, заявницею подано до суду роздруківку з вказаного сайту з оголошенням №UA-PS-2019-07-12-000033-3 згідно якого замовником торгів є Комунальне підприємство «Киїтранспарксервіс».

Проте, як встановлено судом, станом на день звернення Фізичної особи-підприємця Квятківської Ірини Анатоліївни із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до суду, а саме 19.07.2019 року, зазначене оголошення (https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2019-07-12-000033-3) відмінене 17.07.2019 року на підставі п. 7.3. Регламенту ЕТС, обґрунтування: скасування торгів у зв`язку із відкриттям/продовженням судових спорів щодо об`єкту торгів.

Таким чином, суд зазначає, що та єдина обставина, на яку посилається заявниця щодо можливого відчуження відповідачем майна третім особам, є спростованою та такою, що не відповідає дійсності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження певного майна або порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, з якими приписи ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Судом зазначається, що в поданій заяві, міститься лише посилання на порушення прав заявника, оскільки обставина, зазначена заявницею відмінена, отже відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 960,50 грн за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Фізичну особу-підприємця Квятківську Ірину Анатоліївну.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Квятківської Ірини Анатоліївни про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов