ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року м.Дніпро Справа № 904/631/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Білецької Л.М., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Колесник Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2019 у справі № 904/631/19 (суддя Манько Г.В.), повний текст рішення складено 16.05.2019

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання права комунальної власності, -

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання за міськрадою права комунальної власності на об`єкт нерухомого майна гараж, загальною площею 15,9 м2, який знаходиться в районі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач, посилаючись на положення Земельного кодексу України, статті 331, 376, 392 Цивільного кодексу України зазначає, що відсутність рішення (вчинення необхідних дій) відповідача про прийняття спірного об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, дає підстави вважати про наявність спору про право і з додержанням порядку набуття права власності на самочинне будівництво та визнання права комунальної власності на спірний об`єкт нерухомості, який знаходиться на землях територіальної громади.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2019 у справі № 904/631/19 у задоволенні позову відмовлено.

Мотивуючи своє рішення, місцевий господарський суд зазначив про відсутність спору між сторонами у даній справі щодо набуття права власності на спірну нерухомість і послався на неправильно обраний спосіб захисту своїх прав, оскільки порядок передачі за рішенням суду у комунальну власність безхазяйного майна регламентований положеннями статті 335 Цивільного кодексу України, а позивач звернувся до господарського суду про визнання за ним права комунальної власності на спірний об`єкт самочинного будівництва в порядку статті 376 Цивільного кодексу України.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Дніпровська міська рада звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2019 у справі № 904/631/19.

Оскільки згідно із відповідями і листами органів державної влади і місцевого самоврядування підтверджений факт самочинного будівництва спірного гаражу, на думку скаржника наявні передбачені положеннями статті 376 Цивільного кодексу України підстави для визнання права комунальної власності на самочинно збудований на землях комунальної власності об`єкт нерухомості.

Обраний спосіб захисту скаржник вважає ефективним і таким, що відповідає змісту порушеного права, тому не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо необхідності набуття права власності на спірну нерухомість в порядку статті 335 Цивільного кодексу України.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради відзиву на апеляційну скаргу не надало.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), суддів Білецької Л.М., Чередка А.Є. відкрито провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2019 у справі № 904/631/19.

У судовому засіданні 24.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Комісією у складі начальника відділу контролю інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради, заступника начальника відділу контролю інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради і головного спеціалісту відділу контролю інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради у результаті обстеження території по вул АДРЕСА_2 Володимира Самодриги АДРЕСА_3 22 виявлено тимчасову споруду (альтанку) в кількості 1 одиниці, дві капітальних споруди (гаража), розміщених на міській території з порушенням Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, про що складений акт № 53 від 13.04.2018 (а.с. 26-27).

Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості нежитлової будівлі-гаража, проведеної 19.12.2018 Приватним підприємством «Діалог» (а.с. 16-20), загальна площа спірного об`єкта складає 15,9 м2, а його ринкова вартість становить 27984,00 грн.

Згідно із листом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 26.04.2018 № 4/11-882, станом на 25.04.2018 за адресою земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 відсутні реєстраційні записи щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та фізичними або юридичними особами (а.с. 42-43).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 155234425 від 06.02.2019 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 право власності, інші речові права на нерухоме майно ні за ким не зареєстровано (а.с. 25).

Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради у листі від 18.06.2018 № 8641 повідомлено, що в матеріалах інвентаризаційної справи відомості щодо реєстрації права власності на гаражі, що знаходяться по АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 40).

Дозвільна документація стосовно об`єктів будівництва по вищезазначеній адресі відсутня, що підтверджується листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 21.06.2018 № 4/1-238 (а.с. 32)

Відомості стосовно власника гаража, який знаходиться на земельній ділянці за по АДРЕСА_1 матеріали справи не містять, також відсутні докази надання у користування земельної ділянки і введення даного об`єкта нерухомості в експлуатації.

У листі Дніпровської міської ради від 24.07.2018 за № 4/21-913 адресованому Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю зазначено, що оскільки зазначені капітальні споруди-гаражі самочинно збудовані на земельній ділянці, власником якої є Дніпровська міська рада та дані об`єкти ні за ким не зареєстровані, з метою визнання останніх комунальною власністю міста Дніпра, просить відповідача прийняти в експлуатацію два гаражі, що знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с. 44-45).

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради не надало відповіді щодо прийняття в експлуатацію спірного об`єкту нерухомості, зазначивши у листі від 10.08.2018 № 3/2-19 положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, якими регулюються правовідносини, пов`язані з введенням об`єктів в експлуатацію.

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Правовою підставою позову у даній справі про визнання права власності є стаття 376 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Аналіз змісту вказаної норми дозволяє дійти висновку, що вона регулює відносини щодо прав на самочинно збудоване майно між особою та власником (користувачем) земельної ділянки.

Таким чином вказана норма може застосовуватися, якщо відома особа, яка здійснила самочинне будівництво.

Згідно змісту позовної заяви і наявних матеріалів справи позивачу невідомий власник нерухомого майна, стосовно якого заявлені позовні вимоги, а тому норми статті 376 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню у цьому випадку.

Порядок визнання права власності на майно, власник якого невідомий, врегульовано статтею 335 Цивільного кодексу України і передбачає певний порядок дій щодо визнання права власності на безхазяйну річ.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів власник майна позивачу невідомий, що не заперечується самим позивачем, а тому визнання права власності в порядку статті 376 Цивільного кодексу України не є правомірним.

При цьому колегія суддів зауважує, що у разі наявності спору про право власності на майно, відповідачем у справі може виступати особа, яка порушує право власності на майно.

У цьому контексті, ДАБК як державний орган, який виконує дозвільні функції, не може бути належним відповідачем у даній категорії спорів.

За викладених обставин рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до матеріалів справи і норм діючого законодавства.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2019 у справі № 904/631/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повне рішення складено 29.07.2019

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

А.Є. Чередко