ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2019 року Справа № 908/2649/18

м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Орєшкіної Е.В., Широбокової Л.П.,

при секретарі судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради на рішення господарського суду Запорізької області від 02.04.2019 у справі №908/2649/18 (суддя Боєва О.С., повне рішення складено 15.04.2019)

за позовом публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міського району електричних мереж, м. Бердянськ

до комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради, м.Бердянськ

про стягнення суми 511395грн.12 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Запорізької області від 02.04.2019 у справі №908/2649/18 позов публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міського району електричних мереж задоволено частково, з комунального підприємства (далі-КП) "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради на користь позивача стягнуто 291152грн.93коп. пені, 45343грн.19коп. трьох процентів річних та 54492грн.21коп. інфляційних витрат, в решті в позові відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором №120 від 01.06.2011 в частині своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії;

- не погодившись з прийнятим рішенням, КП "Бердянськводоканал" подало апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати частково та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що для нарахування пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат за порушення зобов`язання по оплаті за договором позивач повинен довести факт вручення (в порядку, визначеному договором) відповідачу рахунків на оплату за електроенергію, про те, що день вручення позивачем відповідачу рахунку має істотне значення для цієї справи, оскільки саме з дати вручення рахунку відраховується строк для його оплати, про те, що за спірний період відповідачу належним чином вручені лише два рахунки: №120/1а від 31.01.2018 та №120/1р від 31.01.2018, доказів вручення інших рахунків позивачем не надано, про те, що господарський суд дійшов помилкового висновку стосовно того, що всі інші рахунки були врученні відповідачу нарочним, оскільки в рахунках №120/2а від 28.02.2018, №120/4а від 30.04.2018, №120/6а від 30.06.2018, №120/2р від 28.02.2018 в графі «Рахунок отримав» взагалі не має підпису, а в рахунках №120/5а від 31.05.2017, №120/8а від 31.08.2017, №120/12а від 31.12.2017, №120/3а від 31.03.2018, №120/3р від 31.03.2018, №120/5а від 31.05.2018, №120/7а від 31.07.2018, №120/8а від 31.08.2018 в графі «Рахунок отримав» підпис належить невідомій особі, прізвище та посада цієї особи не зазначені, про те, що факт оплати відповідачем спожитої активної електроенергії та факт оплати за послуги з перетікання реактивної електроенергії ніяким чином не свідчить про вручення позивачем відповідних рахунків, оскільки суму щомісячної оплати відповідач визначав самостійно на підставі діючого тарифу та на підставі обсягу спожитої активної енергії та обсягів перетікання реактивної енергії, а також про те, що номера рахунків, які були зазначені в платіжних документах, відповідачем визначалися самостійно;

- відповідач вважає рішення господарського суду законним та обгрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що судом першої інстанції встановлений факт виставлення позивачем відповідних рахунків на оплату, які відсилалися відповідачу поштою з рекомендованим повідомленням або були вручені нарочним під розпис на цих рахунках, на те, що відповідач здійснював часткові оплати за договором, що свідчить про його обізнаність стосовно сум, належних до сплати, а також на те, що належних доказів отримання відповідачем рахунків в інші дати, ніж в них зазначені та відповідного контррозрахунку до заявлених позовних вимог відповідачем не надано.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2011 відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (в подальшому змінено назву на ПАТ "Запоріжжяобленерго") (постачальником) та КП "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради (споживачем) укладено договір про постачання електричної енергії № 120, відповідно до розділу 1 якого постачальник електричної енергії зобов`язався продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а споживач оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.2.3.4 договору споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатка №4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" та додатка № 5 "Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії".

Згідно з п. 2.3.5 договору споживач зобов`язався також здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком №6 "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії".

В п. 5 додатку № 4 до договору встановлено, що споживач не пізніше 14-00 годин 2-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до постачальника електричної енергії для подання у 2 примірниках, підписаних уповноваженою особою споживача та скріплених його печаткою:

- "Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію";

- "Акта звірки обсягу споживання електроенергії, відпущеної постачальником електричної енергії за тарифами, диференційованими за періодами часу".

Постачальник електричної енергії підписує подані акти та один примірник повертає споживачу.

Відповідно до п.7 додатку № 4 до договору за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку.

Згідно з п. 10 додатку № 4 до договору рахунки або платіжні вимоги-доручення направляються постачальником електричної енергії споживачу поштою рекомендованим листом, нарочним або віддаються уповноваженому представнику споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою постачальника електричної енергії журналі.

При направленні рахунка або платіжної вимоги-доручення споживачу нарочним постачальника електричної енергії споживач зобов`язаний під розпис на супровідному листі прийняти рахунок або платіжну вимогу-доручення.

Відповідно до п. 11 додатку № 4 до договору споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому постачальником електричної енергії.

Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається:

-при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку

поштового відділення , що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по України - 7 днів);

-у випадку вручення рахунка або платіжної вимоги-доручення уповноваженому

представнику споживача під розпис в журналі, дата зазначена в журналі;

-при направленні нарочним - дата вручення споживачу.

У п. 4 додатку № 6 до договору сторони визначили, що за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення на оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії.

Рахунки або платіжні вимоги-доручення направляються постачальником споживачу поштою рекомендованим листом, нарочним або віддаються уповноваженому представнику споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою постачальника електричної енергії журналі.

При направленні рахунка або платіжної вимоги-доручення споживачу нарочним постачальника споживач зобов`язаний під розпис на супровідному лисі прийняти рахунок або платіжну вимогу-доручення.

Згідно з п. 5 додатку № 6 споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому постачальником електричної енергії.

Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається:

-при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку

поштового відділення , що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по України - 7 днів);

-у випадку вручення рахунка або платіжної вимоги-доручення уповноваженому

представнику споживача під розпис в журналі, дата зазначена в журналі;

-при направленні нарочним - дата вручення споживачу.

П. 4.2.1 договору встановлено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобов`язання по сплаті, в розмірі 0,5 процента від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Матеріали справи свідчать також і про те, що на виконання умов договору відповідач протягом травня - грудня 2017 року, січня-серпня 2018 року здійснював споживання електричної енергії.

Для оплати спожитої електричної енергії позивачем виставлені рахунки, копії яких представлені в матеріалах справи (т.1, а.с. 53-84).

Рахунки № 120/1а від 31.01.2018, 120/1р від 31.01.2018 направлені відповідачу поштою та згідно з рекомендованими повідомленням отримані 09.02.2018 (т.1 а.с.64), їх отримання відповідач не заперечив. В усіх інших рахунках, які вручалися споживачу нарочним, міститься підпис в графі «отримав» із відповідною датою отримання.

Оплата вартості електричної енергії здійснена відповідачем з порушенням строків, встановлених додатками № 4 та № 6 до договору.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою позивач нарахував пеню в сумі 291152грн.93коп. за загальний період з 10.01.2018 по 26.09.2018, три проценти річних в сумі 45343грн.19коп. за загальний період з 16.06.2017 по 26.09.2018 та інфляційні втрати в сумі 174899грн. за період з липня 2017 року по вересень 2018 року.

Докази оплати вартості спожитої електроенергії в установлені договором строки відповідач не надав.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 названого Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.611 Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст.629 Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобов`язань за договором №120 від 01.06.2011 в частині своєчасної оплати спожитої ним електроенергії та ненадання відповідачем належних і допустимих доказів, які б спростували таке порушення, господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача пені в сумі 291152грн.93коп. та трьох процентів річних в сумі 45343грн.19коп..

Одночасно слід зазначити, що при перевірці розрахунку інфляційних втрат господарським судом цілком вірно встановлено, що позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за періоди, в які включено й ті місяці, в яких настав строк оплати.

Між тим, нарахування інфляційних втрат на прострочену заборгованість по виставлених рахунках повинно здійснюватись починаючи з місяця, наступного за місяцем в якому мав бути здійснений платіж, за кожним з цих рахунків.

У цьому зв`язку сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача дорівнює 54492грн.21коп..

Таким чином, рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, підстави для його скасування відсутні.

Доводи скаржника про те, що в рахунках №120/2а від 28.02.2018, №120/4а від 30.04.2018, №120/6а від 30.06.2018, №120/2р від 28.02.2018 в графі «Рахунок отримав» взагалі не має підпису спростовується представленими в матеріалах справи копіями цих рахунків (т.1, а.с. 66, 69, 76, 80), в яких відповідний підпис наявний.

Посилання скаржника на те, що в інших рахунках не зазначені прізвище особи, яка вчинила підпис, посада та місце її роботи колегією суддів визнані безпідставними.

Ч.1 ст.74 та ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даному випадку, на виконання наведених процесуальних норм належні докази, які б підтверджували фактичні дати отримання рахунків від позивача відповідачем не надані.

При цьому, господарським судом вірно зазначено, що відповідач здійснював часткові оплати вартості спожитої електроенергії шляхом перерахування коштів, таке перерахування свідчить про обізнаність відповідача стосовно сум, належних до сплати та стосовно обов`язку по оплаті відповідних рахунків.

В копіях виписок банківської установи з переліком дат і номерів платіжних документів, на підставі яких відповідачем здійснювалися оплати, наявні відомості щодо призначення платежу з посиланням на конкретні рахунки позивача.

Доводи скаржника про самостійне визначення номерів рахунків колегією суддів також не прийняті до уваги, оскільки мають характер припущень.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Запорізької області від 02.04.2019 у справі №908/2649/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;

- повна постанова складена 05.08.2019

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова