РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2019Справа № 910/7199/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

За позовом Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" (07100, Київська область, м.Славутич, вул. 77-ї Гвардійської дивізії, 7/1, а/с 11, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІДАС КОНСАЛТИНГ" (03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська буд.143/2, )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд державного майна України (вулиця Генерала Алмазова, 18/9, Київ, 01601)

про стягнення 10 264,42 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Стужна В.М. за дов.

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: Регеша А.В. адвокат

ВСТАНОВИВ:

Державне спеціалізоване підприємство "Чорнобильська АЕС" звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІДАС КОНСАЛТИНГ" про стягнення 9 222,09 грн. основного боргу - заборгованості з орендної плати по договору оренди № 152/260 тіт від 31.05.2018, 764,21 грн. пені, 213,87 грн. інфляційних втрат, 64,25 грн. річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 відкрито провадження у справі № 910/7199/19 за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі Фонд державного майна України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, судове засідання призначено на 04.07.2019.

04.07.2019 через відділ діловодства суду третьою особою подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.

У засіданні суду 04.07.2019, враховуючи клопотання третьої особи та неявку відповідача, оголошено перерву до 23.07.2019.

У судовому засіданні 23.07.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник третьої особи просив задовольнити позов.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач письмового відзиву не подав, у засідання суду 04.07.2019, 23.07.2019 явку свого представника не забезпечив, про дату та час судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.06.2019 отримана відповідачем - 12.06.2019.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, слід врахувати, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо судового провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

У засіданні суду 23.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2018 між Фондом державного майна України (орендодавець за договором) та ТОВ «МІДАС КОНСАЛТИНГ» (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 152/260 тіт.

Відповідно до умов п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до державної власності, - частину споруди "Інженерна споруда системи охолодження об`єктів ЧАЕС" загальною площею 2500,00 тис. кв.м. (реєстровий номер 14310862.22.КДСЕАЧ138), розташованої за адресою: Київська область, Іванківський район, м. Прип`ять, вул. Житомирська, 1 літера "В" (далі - майно), що належать до сфери управління Державного агентства України з управління зоною відчуження та обліковується на балансі державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" (далі - балансоутримувач).

Майно передано в оренду з метою розміщення (будівництво та експлуатація) фотоелектричної сонячної електростанції потужністю ІООМвт (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 2.1 договору, сторони погодили, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати нотаріального посвідчення договору та підписання сторонами акта приймання- передавання Майна.

Відповідно до п. 3.1 договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами), згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 № 912 "Деякі питання стимулювання розвитку зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення і становить без ПДВ за базовий місяць оренди березень 2018 року 14 172,59 грн.

Пунктом 3.4. договору визначено, що у разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Сторони у п.3.4 договору визначили, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні: 70% до 30%, щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунків і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Якщо останній день сплати орендної плати припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то сплата має відбутися на передодні у робочий день. (п. 3.6 Договору).

У п. 3.10 Договору вказано, що зобов`язання Орендаря зі сплати орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі орендної плати за базовий місяць березень 2018 року - 14 172,59 грн., який вноситься в рахунок плати за останній місяць оренди.

Відповідно до п. 5.2 договору завдаток стягується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у п. 3.6 цього Договору.

Сума гарантійного внеску у розмірі, який становить 850 355,40 грн. перераховано відповідачем на рахунок Фонду державного майна України за участь у конкурсі на право оренди розподіляється таким чином: зараховується за перший рік оренди в рахунок виконання зобов`язання за договором оренди (70% - 119 049,76 грн. до державного бюджету, 30% - 51 021,32 грн. на рахунок балансоутримувача ДСП "Чорнобильська АЕС", а решта 680 284,32 грн. повертається Орендарю у 30-ти денний термін з дати укладення договору оренди, (п. 3.11 Договору).

Матеріалами справи встановлено, що за Актом приймання-передачі державного нерухомого майна 31.05.2018 балансоутримувач з відома орендодавця передав, а орендар прийняв майно, що було предметом оренди за вказаним договором.

Відповідно до п.10.1 договору, договір укладено строком на 49 років та діє з 31.05.2018 по 30 травня 2067 включно.

Договором про розірвання № 44 від 05.03.2019 до договору оренди № 152, сторони дійшли згоди розірвати договір оренди № 152.

За Актом приймання-передавання (повернення) нерухомого майна від 05.03.2019 орендар з відома орендодавця передав, а балансоутримувач прийняв об`єкт оренди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що договірні відносини сторін по договору оренди № 152 від 31.05.2019 припинились у зв`язку із підписанням договору про розірвання від 05.03.2019, проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати орендних платежів до державного бюджету та відповідачу не виконав, у зв`язку із чим просить стягнути з відповідача 10 264,42 грн. боргу, з яких: 9 222,09 грн. основного боргу, 764,21 грн. пені, 213,87 грн. інфляційних втрат, 64,25 грн. 3% річних.

За приписами ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Договором згідно ст. 626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами Договір є договором оренди державного майна, який підпадає під правове регулювання ст. ст. 759-789 ЦК України, ст.ст. 283-287 ГК України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

За договором найму (оренди) на підставі ст. 759 ЦК України наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму .

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулює Закону України «Про оренду державного та комунального майна», який є спеціальним для даних правовідносин.

Так, орендою згідно ст. 2 цього Закону є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 284 Господарського кодексу України визначено, що істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що істотною умовою договору оренди є, зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

Як вбачається з матеріалів справи, за актами наданих послуг № 19-03-0012 від 31.01.2019 (січень 2019) на суму 7588,29 грн., № 19-03-0073 від 28.02.2019 (лютий 2019) на суму 7626,23 грн., № 19-03-0073/1 від 05.03.2019 (березень 2019) на суму 1236,18 грн., № 19-03-0108 від 31.03.2019 (корегування за індекс інфляції за березень 2019) на суму 4,95 грн. відповідачу належить оплатити послуги оренди на суму 15 219,74 грн.

Судом враховано, що Акти наданих послуг за січень, лютий 2019 підписані та скріплені печатками як орендаря, так і балансоутримувача, в той час, як Акти за березень та коригування відповідачем не підписані.

При цьому, відповідно до наданих документів, позивачем листами № 1052/19 від 21.03.2019 та № 0113-14/163 від 10.04.2019 повідомлено відповідача про необхідність оплати орендної плати за березень 2019 та коригування та висловлено прохання підписати Акти наданих послуг № 19-03-0073/1 від 05.03.2019 (березень 2019) на суму 1236,18 грн., № 19-03-0108 від 31.03.2019 (корегування за індекс інфляції за березень 2019) на суму 4,95 грн.

Доказів висловлення відповідачем будь-яких заперечень щодо підписання вказаних актів, суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приймає вказані акти, як належну підставу здійснення розрахунків орендної плати у розмірі 30%, що має бути перерахована балансоутримувачу орендарем по договору оренди № 152 від 31.05.2018.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати орендних платежів за спірний період за договором підтверджений матеріалами справи і підстави для звільнення від оплати відповідачем не доведені, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 9 222,09 грн.

Доказів оплати відповідачем суми 9222,09 грн., в тому числі у визначені строки, суду не надано.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За прострочення виконання зобов`язань щодо оплати орендної плати у заявленому розмірі за період січень-березень 2019 позивачем нараховано 764,21 грн. пені, 213,87 грн. інфляційних втрат, 64,25 грн. 3% річних.

Відповідно до п. 3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 764,21 грн. пені, 213,87 грн. інфляційних втрат, 64,25 грн. 3% річних, суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідач письмового відзиву на позов. контр розрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІДАС КОНСАЛТИНГ" (03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська буд.143/2, ) на користь Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" (07100, Київська область, м.Славутич, вул. 77-ї Гвардійської дивізії, 7/1, а/с 11, ) 9 222 (дев`ять тисяч двісті двадцять дві) грн. 09 коп. основного боргу, 764 (сімсот шістдесят чотири) грн. 21 коп. пені, 213 (двісті тринадцять) грн. 87 коп. інфляційних втрат, 64 (шістдесят чотири) грн. 25 коп. річних, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 29.07.2019

Суддя О.М.Ярмак