ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Справа №924/613/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Крейбух О.Г. , суддя Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання - Вавринчук А.І.

за участю представників:

прокурор - Білера І.В. (посвідчення № 052999 від 18.06.2019 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 18.06.2019 р. у справі № 924/613/19 (суддя Музика М.В.)

за позовом Заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах

Західного офісу Державної аудиторської служби України, Хмельницького комунального підприємства "Електротранс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК"

про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 15.06.2018 року про внесення змін до основного договору №126 від 04.06.2018 року, укладеної між ХКП "Електротранс" та ТОВ "Техойл НК"

визнання недійсною додаткової угоди №2 від 25.06.2018 року про внесення змін до основного договору №126 від 04.06.2018 року, укладеної між ХКП "Електротранс" та ТОВ "Техойл НК"; стягнення з відповідача на користь Хмельницького комунального підприємства "Електротранс" безпідставно збережених сплачених коштів в сумі 466 680,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 18.06.2019 р. повернуто прокурору позовну заяву Заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Західного офісу Державної аудиторської служби України, м. Львів, Хмельницького комунального підприємства "Електротранс", м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК", м. Київ про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 15.06.2018 року про внесення змін до основного договору №126 від 04.06.2018 року, укладеної між ХКП "Електротранс" та ТОВ "Техойл НК"; визнання недійсною додаткової угоди №1 від 25.06.2018 року про внесення змін до основного договору №126 від 04.06.2018 року, укладеної між ХКП "Електротранс" та ТОВ "Техойл НК"; стягнення з відповідача на користь Хмельницького комунального підприємства "Електротранс" безпідставно збережених сплачених коштів в сумі 466 680,00 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, скаржник звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.

В обгрунтування апеляційної скарги Заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури посилається на те, що При винесенні ухвали судом безпідставно не враховано, що підставою для звернення прокурора з даною позовною заявою стало «не здійснення захисту» Держаудитслужбою (структурним підрозділом - Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області), як уповноваженим державою органом, тобто його пасивна поведінка.

Так, отримавши двічі від місцевої прокуратури інформацію, викладену у листі №90-3277 вих-19 від 02.04.2019 та повторно у листі № 90-4767 вих-19 від 15.05.2019 про факти, що свідчать про порушення вимог законів, контроль за дотриманням яких віднесено до компетенції органу фінансового контролю, в порушення вимог пункту 28 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20.04.2006, протягом 10 робочих днів після отримання вказаного звернення, рішення щодо включення ревізії об`єкту контролю (ХКП «Електротранс») до плану проведення заходів державного фінансового контролю на наступний плановий період не прийняв, а обмежився формальною «відпискою» про не визначене у часі «планування та проведення заходів», що не є дієвим заходом захисту інтересів держави.

Таким чином, з квітня 2019 року Західний офіс Держаудитслужбщ усвідомлюючи порушення інтересів держави в сфері публічних закупівель та маючи визначені п.п. 1, 7, 8, 10 ч.І ст.10 Закону України «Про основні засадиздійснення державного фінансового контролю в Україні» відповідні повноваження для їх захисту, з позовом про визнання недійсними спірних правочинів та про стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів, до суду не звертався.

Також, у позові зазначено, що стороною договору є Хмельницькекомунальне підприємство «Електротранс», яке створене на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького.

Згідно п. 1.4 статуту підприємство є юридичною особою з моменту його державної реєстрації, має самостійний баланс, рахунки в банку, круглу печатку з власним найменуванням, штампи, бланки та іншу атрибутику юридичної особи; має право бути позивачем та відповідачем в судах.

Відповідно до п. 3.5 статуту, джерелами формування майна підприємства, серед іншого, є майно, передане йому власником та кошти, одержані з міського бюджету на виконання державних та комунальних програм, дотації і компенсації з бюджетів, інше.

Згідно п.п. 9,18 ч.І ст.1 Закону "Про публічні закупівлі" замовниками є органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів.

Згідно інформації управління державної казначейської служби України у м. Хмельницькому №03-08/1086 від 13.08.2018, комунальному підприємству «Електротранс» на 2018 рік затверджено бюджетні призначення по КПК 813242 на суму 1 110 700,00 грн. та по КПК 1217426 на суму 12 000 000,00 грн.

Таким чином у даному випадку а ні орган, уповноважений державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, а ні комунальне підприємство з червня 2018 року ( т.б. з початку укладання спірних правочинів та безпідставної сплати коштів за договором) по теперішній час належного захисту інтересів держави не здійснювали.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 18.06.2019р. у справі №924/613/19 та призначено її до розгляду на 22 липня 2019 р.

19.07.2019 року та 22.07.2019 року від Західного офісу Державної аудиторської служби України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури залишити без задоволення,ухвалу господарського суду Хмельницької області від 18.06.2019р. у справі №924/613/19 залишити без змін.

В судове засідання 22.07.2019 року з`явився прокурор, представники Західного офісу Державної аудиторської служби України, Хмельницького комунального підприємства "Електротранс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" в судове засідання не з`явились.

У відповідності до ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги, сторони по справі були належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, а неявка у судове засідання їх представників не перешкоджає розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених у ній.

Згідно ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши матеріали оскарження ухвали від 18.06.2019 року у справі №924/613/19, заслухавши пояснення прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали від 18.06.2019 року у справі №924/613/19, 13.06.2019 року на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Західного офісу Державної аудиторської служби України, м. Львів, Хмельницького комунального підприємства "Електротранс", м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК", м. Київ про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 15.06.2018 року про внесення змін до основного договору №126 від 04.06.2018 року, укладеної між ХКП "Електротранс" та ТОВ "Техойл НК"; визнання недійсною додаткової угоди №1 від 25.06.2018 року про внесення змін до основного договору №126 від 04.06.2018 року, укладеної між ХКП "Електротранс" та ТОВ "Техойл НК"; стягнення з відповідача на користь Хмельницького комунального підприємства "Електротранс" безпідставно збережених сплачених коштів в сумі 466 680,00 грн.

Згідно ухвали господарського суду Хмельницької області від 18.06.2019 року, позовну заяву заступника керівника місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України, Хмельницького комунального підприємства «Електротранс» до ТОВ "Техойл НК" про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю №126 від 04.06.2019 та стягнення безпідставно сплачених коштів в сумі 466 680,00 гри., повернуто на підставі п.4 ч.5 ст. 174 ГПК України, через недоведеність прокурором підстав для звернення до суду в інтересах держави в особі вказаних позивачів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейсьий суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї із сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити...скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї із сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» ( F.W.v.France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Розглянувши позовні вимоги суд першої інстанції вирішив, що прокурором не надано достатніх доказів неналежного виконання позивачами своїх обов`язків з захисту інтересів держави в частині стягнення з відповідача безпідставно збережених сплачених коштів та визнання недійсними додаткових угод до договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України)

Згідно зі ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 23 Закон України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України. Антимонопольний комітет України та Рахункова палата здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (п. 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" ).

Підпунктом 9 пункту 4 Положення про Державну аудиторську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів;

Як визначено в ч. 1-3 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Виходячи з системного аналізу приписів статей 19, 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статей 4, 53 Господарського процесуального кодексу України, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Наведене Конституційним Судом України у рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 у справі № 1-1/99 розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 1311 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності.

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу, зокрема, у рішенні від 15.01.2009 у справі "Менчинська проти Російської Федерації".

Водночас, Європейський Суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах, не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Аналіз частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 07.12.2018 у справі №924/1256/17.

Саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №922/901/17.

Підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються судами першої та апеляційної інстанцій, які мають досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

У разі вирішення спору по суті безпідставність звернення прокурора до суду на захист інтересів держави може бути підставою для скасування судового акта у випадку, коли законних підстав для такого представництва явно не було, що свідчить про порушення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України.

З огляду на приписи Положення, у Державної аудиторської служби України, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, а також і в інших державних органів наявні повноваження щодо звернення до господарського суду із позовами про визнання недійсними рішень тендерного комітету, договорів про закупівлю робіт за державні кошти. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17.

Матеріали оскарження ухвали від 18.06.2019 року у справі №924/613/19 свідчать, що звертаючись з позовом у цій справі, прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" недотриманням принципу максимальної економії та ефективності при здійсненні державних закупівель, та як наслідок - неправомірне витрачання коштів державного та місцевого бюджетів. При цьому, прокурор послався на неналежне здійснення позивачами їх обов`язків щодо виявлення та захисту інтересів держави.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказував, що додатковими угодами №1 та №2 від 15.06.2019 року та 25.06.2019 року, внесено змінии до основного договору №126 від 04.06.2018 року, згідно яких було збільшено ціну за одиницю товару більше ніж на 10%.

Тобто, ціна на пальне ТОВ "ТЕХОЙЛ НК" в наслідок укладення додаткових угод №1 та №2 від 15.06.2019 року та 25.06.2019 року стала вищою за ціни, які пропонувалися іншими учасниками під час проведення торгів, що є порушенням виог законодавства у сфері публічних закупівель.

При зверненні з даним позовом в обґрунтування необхідності самостійного захисту інтересів держави прокурор вказав на невжиття позивачами - Західним офісом Державної аудиторської служби України та Хмельницьким комунальним підприємством "Електротранс" самостійно заходів на усунення вчинених відповідачем порушень Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема оскарження договорів закупівлі у судовому порядку, що свідчить про здійснення захисту інтересів держави неналежним чином та є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі вказаних органів.

Також, з матеріалів оскарження ухвали від 18.06.2019 року у справі №924/613/19 вбачається, що прокурор звертався попередньо до позивачів з повідомленнями про здійснення представництва їхніх інтересів шляхом пред`явлення до господарського суду Хмельницької області позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів в сумі 466 680,00 грн. надіславши їх на адресу позивачів разом з позовною заявою.

Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області повідомило Хмельницьку місцеву прокуратуру про те, що при плануванні та проведенні заходів державного фінансового контролю буде враховано інформацію щодо порушень при укладенні оскаржуваних у даній справі додаткових угод, надану Хмельницькою місцевою прокуратурою, та у випадку їх підтвердження Держаудитслужбою ініціюватиметься перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства.

Однак, не зважаючи на інформацію місцевої прокуратури, викладену у листі №90-3277 вих-19 від 02.04.2019 та повторно у листі № 90-4767 вих-19 від 15.05.2019 про факти, що свідчать про порушення вимог законів, контроль за дотриманням яких віднесено до компетенції органу фінансового контролю, в порушення вимог пункту 28 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20.04.2006, протягом 10 робочих днів після отримання вказаного звернення, рішення щодо включення ревізії об`єкту контролю (ХКП "Електротранс") до плану проведення заходів державного фінансового контролю на наступний плановий період не прийняв, а обмежився формальною відповіддю про не визначене у часі "планування та проведення заходів", що не є у даному випадку дієвим заходом захисту інтересів держави.

Окрім того, із відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що Західний офіс Держаудитслужби в Хмельницькій області не мав та не має наміру звертатися до суду з відповідним позовом.

З вище викладеного вбачається, що попри інформування прокуратурою позивачів про наявні порушення, жодних дій з цього приводу (ініціювання перевірок, подання позову, тощо) для усунення чи перевірки наявності порушень вчинено не було, що в свою чергу свідчить про нездійснення Західним офісом Державної аудиторської служби України та Хмельницьким комунальним підприємством "Електротранс" захисту інтересів держави.

Відтак, перевіривши обґрунтованість наведених прокурором доводів в обґрунтування підстав для звернення його з позовом у даній справі для захисту інтересів держави, колегія суддів дійшла висновку про те, що з огляду на предмет та підстави заявленого позову, прокуратурою належним чином обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та визначені законом підстави для звернення до суду прокурора.

Судом першої інстанції не враховано наведене у позові обґрунтування підстав звернення прокуратури, що призвело до невірного застосування норм матеріального та процесуального права і постановлення помилкової ухвали про повернення позовної заяви, що в свою чергу є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відповідно до ст. 280 ГПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Хмельницької області від 18.06.2019 р. у справі №924/613/19 - скасуванню.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів. Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч.3 ст. 271 ГПК України, у даному випадку - повернення позовної заяви з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 18.06.2019 р. у справі № 924/613/19 задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 18.06.2019 р. у справі №924/613/19 скасувати.

3. Матеріали оскарження ухвали від 18.06.2019 року у справі №924/613/19 направити на розгляд до господарського суду Хмельницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "31" липня 2019 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Савченко Г.І.