ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" липня 2019 р. Справа № 903/131/19

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Якушевої І.О., суддів Вороняка А.С., Гарбара І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Іствуд-Україна" б/н від 16.07.2019

про стягнення з позивача судових витрат

по справі № 903/131/19

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз", м. Луцьк

до відповідача-1: Фізичної особи - підприємця Дубинець Вікторії Леонідівни, м. Нововолинськ

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Іствуд-Україна"

третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1

про стягнення 496 769,54 грн. шкоди,

за участю представників:

від заявника: Драпак Д. А. - адвокат (ордер Серія ВН № 084306 від 28.05.2019),

від позивача: Манзій П.П. - адвокат (дов. №007.1 Др-33-0619 від 07.06.2019),

від відповідача-1: н/з,

від третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: н/з,

в с т а н о в и в:

ухвалою Господарського суду Волинської області від 11.07.2019 позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз", м. Луцьк до відповідача-1: Фізичної особи - підприємця Дубинець Вікторії Леонідівни, м. Нововолинськ, до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Іствуд-Україна", третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про стягнення 496 769,54 грн. шкоди на підставі п.5 ч.1 ст.226 ГПК України було залишено без розгляду.

18.07.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Іствуд-Україна" надійшла заява про стягнення з позивача судових витрат, в якій відповідач-2 просить прийняти та розглянути заяву про стягнення з позивача судових витрат на підставі ч.ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 18.07.2019 заяву ТзОВ "Іствуд-Україна" про стягнення з позивача судових витрат було прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 25.07.2019.

В судовому засіданні представник ТзОВ "Іствуд-Україна" заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" просив залишити заяву без задоволення, посилаючись на її безпідставність.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Іствуд-Україна" б/н від 16.07.2019

про стягнення з позивача судових витрат підлягає до задоволення частково з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 3 ч. 1. ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з цим, у ст. 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статтей 129 -130 ГПК України дає підстави для висновку про те, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною. У разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і залишенням його у подальшому без розгляду.

Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Ухвалу Господарського суду Волинської області у справі №903/131/19, якою позовну заяву АТ «Волиньгаз» до фізичної особи-підприємця Дубинець В.Л. залишено без розгляду, постановлено 11.07.2019 (повний текст виготовлено 15.07.2019).

Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2019 відповідач за допомогою поштового зв`язку надіслав заяву про стягнення з позивача судових витрат в розмірі 25357,81 грн., викликаних необґрунтованими діями позивача.

Згідно з ч.7 ст.116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга чи інші документи чи матеріали чи грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв?язку.

З огляду на викладене, заяву подано в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Разом з відзивом на позов, який був першим документом відповідача-2 по суті спору, відповідач-2 подав й попередній розрахунок суми судових витрат, який складав 33450 грн..

В судовому засіданні 11.07.2019 представник відповідача-2 заявив про намір звернутися до суду з заявою про компенсацію витрат, пов?язаних з розглядом справи, на підставі ч.ч.5, 6 ст.130 ГПК України, подавши відповідні докази.

За приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

На підтвердження того, що Драпак Д.А. є адвокатом відповідачем -2 додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000213, виданого Радою адвокатів Вінницької області 13.12.2017.

Представництво інтересів відповідача-2 у суді адвокат Драпак Д.А. здійснював на підставі договору про надання правової допомоги №21 від 28.05.2019 року; ордера серії ВН №084306 від 28.05.2019.

Згідно з п.п. 1.1., 4.1., 4.3., 4.7., 5.1. договору про надання правової допомоги №21 від 28.05.2019 (надалі за текстом - договір), укладеного між ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА» як клієнтом і адвокатом Драпак Д.А. як адвокатом, клієнт доручає, а адвокат, відповідно до чинного законодавства, приймає на себе зобов?язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором (додатками, додатковими угодами) та за домовленістю сторін

Розмір гонорару за надання правової допомоги та порядок його оплати, передбаченої п.2.1.1.-п.2.1.9. цього договору встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін у відповідних додатках до цього договору.

Суми гонорару зазначаються адвокатом в актах про надання правової допомоги, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо клієнту (уповноваженій особі клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв?язку за його місцезнаходженням.

Розмір гонорару не включає фактичні витрати, пов?язані з виконанням доручень клієнта (відрядження, добові тощо), якщо інше не передбачено домовленістю сторін.

Клієнт за договором має право, зокрема, отримувати від адвоката звіти.

Додатком №1 до договору про надання правової допомоги №21 від 28.05.2019 визначено розмір гонорару адвоката.

Як узгоджено в п.2 додатку №1 розмір гонорару адвоката визначається з розрахунку 1000 грн. за 1 годину роботи адвоката в позасудовий час та зазначається в актах про надання послуг.

Розмір гонорару за участь адвоката в кожному окремому судовому засіданні на стадії судового розгляду справи в суді першої інстанції становить 2000 грн.

Пунктом 3 додатку №1 узгоджено наступний порядок оплати гонорару: розмір гонорару згідно з п.п. 2.1. п. 2 цього додатку - сплачуються клієнтом на протязі трьох банківських днів з моменту виставлення рахунку - фактури; розмір гонорару згідно з п.п. 2.1. п. 2 цього додатку- сплачується клієнтом на протязі трьох банківських днів по факту проведення кожного судового засідання, яке відбулося за обов`язкової участі адвоката на підставі виставленого рахунку-фактури.

У п.4 додатку №1 зазначено, що загальний (остаточний) розмір гонорару та витраченого часу зазначається адвокатом в звіті про надані послуги згідно договору та складається із сум гонорару, зазначеного у всіх складених актах про надання послуг.

До заяви про стягнення судових витрат ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА» додано копію звіту про надані послуги згідно з додатком №1 від 28.05.2019 до договору про надання правової допомоги №21 від 28.05.2019. Звіт підписано адвокатом Драпак Д.А. та директором ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА» Орлюк Д.О . Також на звіті міститься помітка «Погоджено» і підпис директора ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА» Орлюк Д.О .

Згідно із звітом в період з 28.05.2019 по 16.07.2019 адвокатом в рамках представництва інтересів клієнта як відповідача в суді першої інстанції у господарській справі №903/131/19 було надано наступні послуги:

1. Попередня зустріч, надання первинної консультації клієнту - 1год.; 1000 грн.

2. Підготовка та подання заяви про розгляд справи спочатку - 1год.; 1000 грн.

3. Ознайомлення з матеріалами справи №903/131/19 в приміщенні Господарського суду Волинської області (відрядження Київ-Луцьк-Київ) - 1год. 30 хв.; 1500 грн.

4. Правовий аналіз матеріалів справи №903/131/19, правова оцінка доказів - 1 год.; 1000 грн.

5. Консультація, узгодження правової позиції, підготовка та подання відзиву на позов по справі №903/131/19 - 6 год. 30 хв.; 6500 грн.

6. Участь в якості представника в підготовчому судовому засіданні 10.06.2019 (відрядження Київ-Луцьк-Київ) - 1 год.; 2000 грн.

7. Участь в якості представника в підготовчому судовому засіданні 11.07.2019 (відрядження Київ-Луцьк-Київ) - 1год. 30 хв. - 2000грн.

8. Юридичний супровід при компенсації витрат на правову допомогу у зв`язку із залишенням позовної заяви без розгляду (підготовка та подання заяви про розподіл судових витрат в порядку ч. 5-6 ст. 130 ГПК України та участь в засіданні при розгляді заяви про розподіл судових витрат у справі №903/131/19) - 4 год.; 4000 грн.

Загальна вартість наданих послуг адвокатом - 19000 грн.

Додаткові витрати ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА», пов`язані з наданням правової допомоги, складають - 6357,81 грн., з них:

- витрати на проїзд: 1961,58 грн. (596,58 грн. + 700 грн. +665 грн.);

- витрати на проживання: 1892,43 грн. (701 грн. + 701 грн. +490,43 грн.) ;

- добові: 2503,80 грн. (834,60 грн. х3).

Разом загальна вартість наданих послуг адвокатом і додаткові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, складають 25357,81 грн.

Як вбачається з копій платіжних доручень №2201 від 20.06.2019;№2202 від 20.06.2019; №2203 від 20.06.2019; №2206 від 04.07.2019; №2217 від 15.07.2019, ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА» відповідно до умов договору перерахувало адвокату Драпак Д.А. 25357,81 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження факту надання правової допомоги, а також обсягу наданих послуг та їх вартості, відповідачем подано копії актів наданих послуг №5 від 20.06.2019 року;№6 від 20.06.2019 року;№7 від 20.06.2019 року;№8 від 04.07.2019 року;№9 від 15.07.2019 року; копії рахунків на оплату №10 від 29.05.2019; №11 від 06.06.2019; №12 від 11.06.2019.; №13 від 11.06.2019; №17 від 12.07.2019.

Детальний опис наданих адвокатом послуг та витраченого часу міститься у звіті про надані послуги згідно з додатком №1 від 28.05.2019 до договору про надання правової допомоги №21 від 28.05.2019, який підписано адвокатом Драпак Д.А. та директором ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА» Орлюк Д.О. та ним погоджено.

Вартість витрат на правничу допомогу за 1 год, яка узгоджена в додатку №1 до договору і з якої виходив відповідач-2, заявляючи до стягнення судові витрати, не перевищує вартості витрат за 1 год., яка зазначена у звіті про надані послуги згідно з додатком №1 від 28.05.2019 до договору про надання правової допомоги №21 від 28.05.2019.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем належних та допустимих доказів неспівмірності витрат, заявлених відповідачем до стягнення, не подано; клопотання про зменшення витрат від позивача не надходило.

Згідно з ч.5 ст.130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, за змістом ч.5 ст.130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем-2 витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу-2 також необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в процесі розгляду справи, в чому вони полягають, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

У заяві про стягнення судових витрат відповідач-2 на обґрунтування вчинення позивачем необґрунтованих дій по відношенню до відповідача-2 посилається, зокрема, на те, що в матеріалах справи відсутні належні письмові обґрунтування усного клопотання позивача про необхідність залучення ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА» співвідповідачем, розрахунок шкоди, який підлягає стягненню з відповідача-2. На думку відповідача-2, ці факти свідчать про формальний характер заявленого позивачем клопотання про залучення товариства співвідповідачем, метою якого було затягування процесуальних строків проведення підготовчого засідання. Окрім цього, відповідач-2 зазначає, що позивачем не подано доказів, що підземний газопровід було пошкоджено саме екскаватором-навантажувачем марки JCB3CX, заводський номер НОМЕР_2 ; що сталевий підземний газопровід пошкоджено під час проведення землерийних робіт.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Суд не вирішував питання про те, чи подано позивачем належні докази на підтвердження того факту, що підземний газопровід пошкоджено саме екскаватором-навантажувачем марки JCB3CX, заводський номер НОМЕР_2 ; належні докази про те, що сталевий підземний газопровід пошкоджено під час проведення землерийних робіт, оскільки суд не вирішував спір по суті, не ухвалював рішення у справі №903/131/19.

А тому в цій частині не можна погодитись з доводами відповідача-2.

Статтею 48 ГПК України, якою врегульовано питання залучення судом співвідповідача, не передбачено обов?язкової письмової форми клопотання про залучення співвідповідача.

Разом з цим, як випливає із змісту п.4 ч.3 ст.162 ГПК України, якщо позов подається до двох відповідачів, то в такому випадку має бути зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Всупереч вимог п.4 ч.3 ст.162 ГПК України, заявляючи клопотання про залучення співвідповідачем ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА», позивач не сформулював вимог до нього, не подав розрахунку шкоди, заподіяної товариством, а також не обгрунтував солідарної відповідальності відповідачів: підприємця Дубинець В.Л. і ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА».

Також в процесі судового розгляду (ухвала від 08.05.2019) представник позивача просив повторно, після того як суд на підставі ч.3 ст.177 ГПК України продовжував ухвалою від 17.04.2019 строк підготовчого провадження на 30 днів, продовжити цей строк ще раз, надавши можливість позивачу подати додаткові пояснення на заперечення на відповідь на відзив.

Такі дії позивача не грунтувалися на приписах ч.3 ст.177 ГПК України та не сприяли швидкому вирішенню спору.

Відтак, з огляду на надані відповідачем-2 докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу та інших витрат, пов?язаних з наданням правової допомоги, враховуючи те, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 11.07.2019 позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" залишено без розгляду, підлягає до задоволення заява ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА» в частині стягнення з позивача 22854,01 грн. судових витрат, які включають витрати на професійну правничу допомогу, витрати на проїзд адвоката та його проживання (за винятком добових).

Включення ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА» до складу судових витрат витрат на добові в розмірі 2503,80 грн. (834,60 грн. х3) є безпідставним, оскільки виплата добових передбачає наявність трудових відносин між підприємством, установою, організацією та особою, якій виплачено добові.

Із змісту договору №21 від 28.05.2019 вбачається, що ТзОВ «ІСТВУД-УКРАЇНА» надавалася професійна правнича допомога адвоката.

За таких обставин заява відповідача-2 про стягнення судових витрат з позивача підлягає до задоволення частково - на суму 22854,01 грн. До складу стягнутих судом витрат входять витрати відповідача-2 на оплату послуг адвоката в розмірі 19000 грн.; додаткові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги: 1961,58 грн. (596,58 грн. + 700 грн. +665 грн.) - витрати на проїзд адвоката; 1892,43 грн. (701 грн. + 701 грн. +490,43 грн.) - витрати на проживання адвоката.

У стягненні 2503,80 грн. (834,60 грн. х3) витрат на добові слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, ч. 5 ст. 130, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

у х в а л и в:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Іствуд-Україна" б/н від 16.07.2019 про стягнення з позивача судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" (43000, м. Луцьк, вул. Івана Франка, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іствуд-Україна" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, 1, ) 22854 грн. 01 коп. судових витрат.

3. У стягненні 2503 грн. 80 коп. судових витрат відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено та ухвалу підписано 30.07.2019.

Головуюча суддя І. О. Якушева

Судді А. С. Вороняк

І. О. Гарбар