УХВАЛА

01 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 914/1444/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного підприємства "Будформат" (далі - ПП "Будформат")

на рішення господарського суду Львівської області від 21.02.2019 та

постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.06.2019

за позовом ПП "Будформат"

до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/9-р/к від 31.05.2018 в справі № 2-01-53/2017,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Комплекс-Про",

ВСТАНОВИВ:

19.07.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) ПП "Будформат" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 21.02.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 зі справи № 914/1444/18.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019 колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Бенедисюку І.М. (головуючий), Львову Б.Ю., Селіваненку В.П., передано справу № 914/1444/18.

Касаційна скарга ПП "Будформат" не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Між тим у даній касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального та процесуального права припустилися, на думку скаржника, суди першої та апеляційної інстанцій у прийнятті оскаржуваних рішень, у чому саме полягало таке порушення або неправильне застосування і яким чином це вплинуло на прийняття зазначених судових актів.

Доводи скаржника стосуються встановлення фактичних обставин справи та оцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" [у редакції, що діяла на час подання (2018 рік) даної позовної заяви] ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру було встановлено у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2018 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1 762 грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що позов у справі № 914/1444/18 подано про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/9-р/к від 31.05.2018 в справі № 2-01-53/2017.

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги немайновий характер спору, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 3 524 грн. [1 762 грн. (за немайнову вимогу) х 200%].

Натомість до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у справі № 914/1444/18.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що ПП "Будформат" необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме - у сумі 3 524 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Рахунок отримувача: 6007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Символ звітності банку: 207.

Частиною третьою статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Постанова Західного апеляційного господарського суду у справі № 914/1444/18 прийнята 26.06.2019, строк на її оскарження закінчився 16.07.2019.

Касаційна скарга ПП "Будформат" подана 19.07.2019, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги матеріалів, ПП "Будформат" не надано доказів отримання повного тексту оскаржуваної постанови.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги скаржником не заявлялося, що відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу ПП "Будформат" на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком відмову у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу приватного підприємства "Будформат" на рішення господарського суду Львівської області від 21.02.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 зі справи № 914/1444/18 залишити без руху.

2. Надати приватному підприємству "Будформат" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити приватному підприємству "Будформат", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк