РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2019 року м. Чернігів справа № 910/939/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Степаненко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно лізингова компанія» 03039, м. Київ, проспект Валерія Лобановського, 119, літ. Е
До Державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни 17442, с. Вороньки Бобровицького району Чернігівської області, вул. 30-річчя Перемоги, 1
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім» 03039, м. Київ, вул. Фрометівська, 18
про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора

за участю представників:

від позивача: Котляров В.О. директор (наказ від 01.12.2014р. № 90-К)

від відповідача: Шевченко М.М. адвокат (ордер серії КС № 547060 від 16.07.2019р.)

від третьої особи: Шевченко М.М. адвокат (ордер серії КС № 547053)

В судовому засіданні 18.07.2019р., на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2018р. по справі № 640/19825/18 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно лізингова компанія» до державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. Постановляючи відповідну ухвалу адміністративний суд виходив з того, що такий спір не є публічно правовим і має вирішуватися судами за правилами Господарського процесуального кодексу України.

28 січня 2019 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно-лізингова компанія» до Державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, згідно якої позивач просить:

визнати протиправними дії державного реєстратора Бобровицької районної державної адміністрації Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни щодо припинення обтяження та скасувати рішення від 18.10.2018р., індексний номер рішення 43564019, про припинення обтяження, зареєстрованого приватним виконавцем Лисенком С.О. 28.03.2018р. (номер запису про обтяження 25470679);

зобов`язати державного реєстратора Бобровицької районної державної адміністрації Чернігівської області Беляєву Катерину Андріївну усунути порушення шляхом внесення запису про скасування державної реєстрації припинення обтяження, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (дата, час державної реєстрації: 18.10.2018 17:55:14, індексний номер рішення 43564019).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на відсутність у відповідача підстав для внесення запису щодо припинення обтяження майна Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім», оскільки постанова приватного виконавця Лисенка С.О. від 28.03.2018р. про арешт нерухомого майна останнього, на підставі якої до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесений спірний запис, не скасована та є діючою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2019р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно-лізингова компанія» до Державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора разом з доданими до неї документами постановлено передати за підсудністю до Господарського суду Чернігівської області.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно-лізингова компанія» залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2019р. у справі № 910/939/19 без змін.

08 квітня 2019 року вказаний вище позов надійшов до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.04.2019р.:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно-лізингова компанія» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора залишено без руху;

зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно-лізингова компанія» протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду докази сплати судового збору в сумі 1 921,00 грн.;

роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно-лізингова компанія», що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

26 квітня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області позивачем, в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, подана заява від 23.04.2019р. про зміну предмета позову, згідно якої заявник просить:

скасувати рішення державного реєстратора Бобровицької районної державної адміністрації Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни від 18.10.2018р., індексний номер рішення 43564019, про припинення обтяження, зареєстрованого приватним виконавцем Лисенком С.О. 28.03.2018р. (номер запису про обтяження 25470679);

зобов`язати державного реєстратора Бобровицької районної державної адміністрації Чернігівської області Беляєву Катерину Андріївну усунути порушення шляхом внесення запису про скасування державної реєстрації припинення обтяження, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (дата, час державної реєстрації: 18.10.2018 17:55:14, індексний номер рішення 43564019).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2019р.:

позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі;

постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження;

призначено розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 30.05.2019р.;

залучено Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача;

встановлено процесуальні строки протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали для подання відповідачем відзиву на позовну заяву та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім» - письмових пояснень щодо позову.

У встановлені процесуальні строки відповідачем відзив на позовну заяву, а третьою особою письмові пояснення щодо позову до Господарського суду Чернігівської області подані не були.

12 червня 2019 року на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшли письмові пояснення від 12.06.2019р. третьої особи щодо позову (документ не підписаний ЕЦП).

Одночасно, третя особа просила поновити пропущений процесуальний строк для подання відповідних пояснень, посилаючись на затоплення господарських приміщень товариства, що призвело до пошкодження оргтехніки, робочих місць, документів та фактичної непридатності приміщення для його використання без шкоди для здоров`я працівників та можливості в повній мірі вести господарську діяльність та захищати власні законні інтереси в суді.

Оскільки письмові пояснення від 12.06.2019р. щодо позову в паперовій формі до Господарського суду Чернігівської області не надходили, враховуючи ч. 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, відповідне клопотання третьої особи про поновлення процесуального строку судом не розглядалось.

У зв`язку з пропуском встановленого судом процесуального строку для подання третьою особою пояснень, вони до уваги судом не приймаються, окрім наданих судових рішень, які є в загальному доступі і мають бути враховані під час вирішення даного спору та прийняття відповідного рішення.

30 травня 2019 року та 13 червня 2019 року господарський суд постановив протокольні ухвали про відкладення підготовчого засідання на 13 червня 2019 року та на 27 червня 2019 року відповідно.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.06.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 02.07.2019р.

02 липня 2019 року господарський суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 18 липня 2019 року.

В судовому засіданні 18.07.2019р. повноважний представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, звернувши, при цьому, увагу суду на те, що відповідні дії відповідача порушують його право на звернення стягнення на частку боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім».

Повноважний представник відповідача та третьої особи проти позовних вимог заперечив, вважаючи їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень, представник зазначає, що на момент прийняття приватним виконавцем Лисенком С.О. постанови про арешт майна боржника від 28.03.2018р., Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» не було учасником Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім». Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2018р. по справі № 910/19047/17 відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім» про визнання права власності на частку в статутному капітал та зобов`язання вчинити дії, тобто був встановлений факт відсутності частки боржника в статутному капіталі третьої особи, а тому є незрозумілим, на якій підставі приватним виконавцем була прийнята відповідна постанова.

Крім того, представник зазначає, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019р. по справі № 973/18/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 24.04.2019р., постанова приватного виконавця Лисенка С.О. визнана неправомірною із зобов`язанням останнього усунути порушення шляхом скасування арешту майна товариства. Також неправомірною визнана дія приватного виконавця щодо проведення державної реєстрації обтяжень.

Таким чином, на думку представника відповідача та третьої особи, на сьогоднішній день у позивача відсутнє право, яке б підлягало захисту в судовому порядку. Додатково представник повідомив, що на даний час призупинені повноваження ОСОБА_1 як державного реєстратора, а тому остання не має технічної можливості вчиняти ті чи інші реєстраційні дії.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін та третьої особи, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім» зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 14.12.1994р., про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 068 145 0000 026415.

Як вбачається з матеріалів справи і як було встановлено під час розгляду даної справи, рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 25.12.2017р. у третейській справі № 28-01-3/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно лізингова компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» про стягнення штрафних санкцій задоволено в повному обсязі.

01 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно лізингова компанія» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на виконання вказаного вище рішення третейського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018р. по справі № 973/18/18 відповідна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно лізингова компанія» задоволена, видано наказ на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 25.12.2017р. у третейській справі № 28-01-3/17.

16 березня 2018 року приватним виконавцем Лисенко С.О. відкрито виконавчі провадження № 56006676 та № 56007092 з виконання наказів, виданих 27.02.2018р. Київським апеляційним господарським судом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно лізингова компанія» 3 215 964,00 грн. та 881,00 грн.

26 березня 2018 року приватним виконавцем Лисенко С.О. в межах виконавчого провадження № 56006676 винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладений арешт на майно третьої особи в межах суми боргу на об`єкти нерухомості, розташовані в АДРЕСА_1 , а саме:

будівлю погребу, літ. Є, загальна площа 49,7 м2 (реєстраційний номер 000);

будівлю магазину, літ. В, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 84,4 м2, (реєстраційний номер 000);

будівлю адміністративного корпусу, літ. Б, загальна площа 931,4 м2, (реєстраційний номер 000);

будівлю адміністративного корпусу, літ. А, загальна площа 959,5 м2, (реєстраційний номер 000).

28 березня 2018 року приватним виконавцем Лисенко С.О. в межах виконавчого провадження № 56006676 винесена постанова про арешт нерухомого майна, якою накладений арешт на все нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім» (номер запису про обтяження: 25470679, дата та час державної реєстрації: 28.03.2018 15:43:21).

Як вбачається з матеріалів справи, не погоджуючись з відповідними діями приватного виконавця Лисенко С.О., 19 квітня 2018 року третя особа зверталась до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою щодо визнання неправомірним рішення приватного виконавця Лисенка С.О. від 26 березня 2018 року постанови про арешт майна боржника від 26.03.2018, винесену в рамках виконавчого провадження № 56006676.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018р. по справі № 973/18/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 11.10.2018р., визнано неправомірним рішення приватного виконавця Лисенка Сергія Олексійовича від 26 березня 2018 року, а саме: постанову про арешт майна боржника від 26.03.2018р., винесену в рамках виконавчого провадження № 56006676, якою накладений арешт на 4 (чотири) об`єкти нерухомості, розташовані в АДРЕСА_1 та належні Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім»; зобов`язано приватного виконавця Лисенка Сергія Олексійовича усунути порушення (поновити порушені права Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім»), шляхом скасування арешту майна, що належить товариству.

Отже, під час розгляду скарги третьої особи в межах справи № 973/18/18, був встановлений факт неправомірного винесення 26.03.2018р. приватним виконавцем Лисенком С.О. постанови про арешт майна боржниках в рамках виконавчого провадження № 56006676.

01 червня 2018 року приватним виконавцем Лисенком Сергієм Олексійовичем винесена постанова про зняття арешту з майна (ВП № 56006676), якою знято арешт з:

- будівля погрібу, в літ. Є, загальною площею 49,7 м2, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000);

- будівля магазину, в літ. В, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 84,4 м2, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000);

- будівля адміністративного корпусу, в літ. Б, загальною площою 931,4 м2, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000);

- будівля адміністративного корпусу, в літ. А, загальною площею 959,5 м2, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000), що належить ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім», м. Київ, вул. Фрометівська, 18, .

Дана постанова винесена приватним виконавцем Лисенком С.О. на виконання вказаної вище ухвали Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018р. по справі № 973/18/18.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний центр «Нафтохім», сформованої 21.11.2018р., 18 жовтня 2018 року о 17:55:14 відповідачем була проведена державна реєстрація припинення обтяження (номер запису про обтяження: 25470679); підстава постанова про зняття арешту з майна, ВП № 56006676 від 01.06.2018р., винесена на підставі ухвали Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018р. по справі № 973/18/18, видавник приватний виконавець Лисенко С.О., номер рішення: 43564019.

Проте, як вбачається з відповідної інформації, запис про обтяження № 25470679 був внесений на підставі постанови приватного виконавця Лисенка С.О. від 28.03.2018р., в той час, як предметом скарги, яка розглядалась Київським апеляційним господарським судом в межах справи № 973/18/18 була постанова приватного виконавця від 26.03.2018р., яка була визнана недійсною і як наслідок скасований арешт вказаних вище 4 (чотирьох) об`єктів нерухомості, розташованих в АДРЕСА_1 шляхом винесення приватним виконавцем 01.06.2018р. відповідної постанови.

Згідно ст. 10, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, зокрема, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, враховуючи наведені вище положення чинного законодавства України, а також те, що на день вчинення відповідних реєстраційних дій постанова приватного виконавця Лисенка С.О. від 28.03.2018р. була чинна, відповідач не мав правових підстав для проведення оспорюваної реєстраційної дії.

За змістом ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу.

Із змісту ст. 16 Цивільного кодексу України та завдання господарського судочинства, викладеного у ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, випливає, що вирішуючи господарський спір, слід з`ясувати, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.06.2019р. по справі № 910/6642/18.

Під час розгляду даної справи суд дійшов висновку, що фактично між позивачем та третьою особою існує спір щодо можливості звернення стягнення на майно ТОВ «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» (частку в статутному капіталі ТОВ Науково-дослідний центр «Нафтохім») з метою задоволення вимог позивача.

Порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства визначений Законом України «Про доступ до судових рішень».

Згідно ст. 4, 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб порталі судової влади України. Судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019р. по справі № 973/18/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 24.04.2019р.:

визнано неправомірним рішення Приватного виконавця Лисенка Сергія Олексійовича, а саме постанову про арешт майна боржника від 28.03.2018р., прийняту в рамках виконавчого провадження № 56006676, відповідно до якої було накладено арешт на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр «Нафтохім» (адреса: 03039, м. Київ, вул. Фрометівська, 18; ідентифікаційний код 13694889) на все рухоме та нерухоме майно та зобов`язано Приватного виконавця Лисенка Сергія Олексійовича усунути порушення шляхом скасування арешту майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр «Нафтохім»;

визнано неправомірною дію Приватного виконавця Лисенка Сергія Олексійовича щодо проведення державної реєстрації обтяжень за № 29690715 від 27.12.2018 про арешт нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр «Нафтохім» (адреса: 03039, м. Київ, вул. Фрометівська, 18; ідентифікаційний код 13694889) на підставі постанови Приватного виконавця Лисенка Сергія Олексійовича від 28.03.2018, прийняту в рамках виконавчого провадження № 56006676.

Визнаючи неправомірною постанову приватного виконавця про арешт майна боржника від 28.03.2019р., Північний апеляційний господарський суд виходив з наступного: «Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, за приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної влади (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правових статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм слід дійти висновку, що передумовою накладення арешту на майно іншої особи, що не є боржником у виконавчому провадженні, є вчинення виконавцем відповідних дій, зокрема, направлення запитів зі встановленням строку надання відповіді на отримання таких відповідей про належне боржнику майно, що перебуває у цих осіб, та/або майно чи кошти, які вони повинні передати боржникові. При цьому, метою таких запитів є встановлення факту безспірності заборгованості та збирання доказів на підтвердження даних обставин.

Матеріалами справи підтверджується, що приватний виконавець з листом-вимогою № 143 від 26.03.2018 звернувся до ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім» про надання належним чином завіреної копії балансу товариства, яка підлягала наданню в строк не більше трьох днів.

Постановою від 28.03.2018 ВП № 56006676 приватним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім», який не є боржником за вищенаведеним виконавчим провадженням.

На підставі вказаної постанови приватним виконавцем Лисенком С.О. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис від 28.03.2018 за № 25470679 про обтяження усього нерухомого майна ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім».

Таким чином, за відсутності відповіді особи, яка не є учасником виконавчого провадження, щодо наявності у його розпорядженні належного боржнику майна, приватним виконавцем у даній справі безпідставно було накладено арешт на все нерухоме майно особи, яка не є боржником, що суперечить визначеному в ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» порядку звернення стягнення на майно боржника, яке перебувало у інших осіб.

В постановах про арешт коштів та майна ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім» від 26.03.2018 та 28.03.2018 приватний виконавець посилається на ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», яка регламентує звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, в той час як достатніх доказів того, що будь-яке майно, яке належить боржнику та на час проведення виконавчих дій перебуває у ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім» в матеріалах виконавчого провадження не міститься, такі докази не представлено під час розгляду даної заяви.

…. Тобто на час прийняття рішення про накладення арешту на майно особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні приватний виконавець за допомогою інших доступних джерел отримання інформації не здійснив перевірку наданих боржником відомостей про наявність його частки у статутному капіталі ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім» та передчасно прийняв постанову про накладення арешту на майно товариства.

Приймаючи оскаржувану постанову від 28.03.2018, приватним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім», тоді як згідно наданої боржником інформації, яка в належний спосіб не була перевірена виконавцем, та поданих договорів дарування йому могло належати лише 8,85 % статутного капіталу товариства.

Більше того, товариство повідомило виконавця, що рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2018 у справі № 910/19047/17 за позовом ТОВ «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» до ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім» про визнання права власності на частку в статутному капіталі, відмовлено в задоволенні позовних вимог. Тобто на час вчинення приватним виконавцем дій з накладення арешту на все майно особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні, між боржником та ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім» існував спір про належність ТОВ «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» частки у статутному капіталі товариства заявника. Наведене виключає можливість накладення арешту на майно боржника, що перебуває у інших осіб згідно приписів ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, в порушення ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець за відсутності будь-якої відповіді ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім» та відсутності відомостей щодо вартості частки товариства в розмірі 8,85 % статутного капіталу незаконно накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім».

…. рішення про накладення арешту на все майно ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім», який не є боржником у виконавчому провадженні, згідно постанови від 28.03.2018 ВП № 56006676 є неправомірним….

Разом з тим, судом було встановлено, що у квітні 2018 ТОВ «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» звертався до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім» про виділення частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр «Нафтохім», яке складається з будівлі погребу в літ. Є, загальною площею 49,7 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, (р.н. НОМЕР_1 ), будівлі магазину в літ. В, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 84,4 кв.м. за адресою: м. АДРЕСА_1 вул. Фрометівська, (р.н. 000), будівлі адміністративного корпусу в літ. Б, загальною площею 931,4 кв.м. за адресою: м. АДРЕСА_1 вул. Фрометівська, (р.н. 000), будівлі адміністративного корпусу в літ. А, загальною площею 959,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, (р.н. НОМЕР_2 ), що пропорційна частці учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» та становить 8,85 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр «Нафтохім» для звернення на нього стягнення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 у справі № 910/4488/18 позов ТОВ «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України (подання позивачем заяви про залишення без розгляду).

Також, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2018 у справі № 910/19047/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 та постановою Верховного Суду від 22.08.2018 відмовлено в задоволенні позову ТОВ «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» про визнання права власності на частку в статутному капіталі ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім».

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2018 у справі № 910/19473/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім» про визнання договорів удаваними скасовані постановою Верховного Суду від 06.06.2018 з направленням справи на новий розгляд. Відтак, договори дарування частки, на які посилається приватний виконавець, на даний момент є оспорювані.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що знаходження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису за № 29690715 від 27.12.2018 про накладення арешту згідно постанови від 28.03.2018 ВП № 56006676 є незаконним.

За встановлених вище обставин, а також у зв`язку з недоведеністю приватним виконавцем правомірності прийняття ним рішення про накладення арешту на все майно заявника згідно постанови від 28.03.2018 ВП № 56006676 та вчинення відповідної реєстраційної дії на її виконання, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ТОВ «Науково-дослідний центр «Нафтохім».».

Таким чином, в межах справи № 973/18/18 під час розгляду заяви третьої особи про визнання неправомірними дій та рішення приватного виконавця Лисенка С.О. про накладення арешту на майно згідно постанови від 28.03.2018р. у третейській справі № 28-01-3/17 був встановлений факт неправомірності прийняття відповідного рішення, що мало своїм наслідком його скасування.

За змістом ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на те, що в судовому порядку був встановлений факт незаконності накладення приватним виконавцем Лисенком С.О. арешту на майно третьої особи, суд дійшов висновку, що права позивача на звернення стягнення на частку боржника ТОВ «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» в майні ТОВ Науково-дослідний центр «Нафтохім» не були порушені оскаржуваними діями та рішенням державного реєстратора Беляєвої К.А. і задоволення позовних вимог позивача не призведе до поновлення його прав.

Також суд враховує, що питання права власності ТОВ «АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН» на таку частку є спірним (з урахуванням наявних судових рішень з даного приводу), а тому звернення стягнення на це майно не є можливим в силу положень чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються, зокрема, з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За подання до господарського суду позовної заяви позивачем було сплачено до Державного бюджету України платіжним дорученням від 22.01.2019р. № 3608 3 842,00 грн. судового збору.

За змістом ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати покладаються на нього в повному обсязі.

Керуючись ст. 74, 75, 123, 126, 129, 165, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна інвестиційно лізингова компанія» до Державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено 26.07.2019р.

Суддя А.С.Сидоренко