ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2019 р. Справа№ 910/15307/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 року (дата складення повного тексту 28.01.2019 року)

у справі № 910/15307/18 (судця: Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 94 982,47 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 177 266,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані тім, що у зв`язку з незабезпеченням Акціонерним товариством "Українська залізниця" збереженості майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" під час перевезень, відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки у розмірі 94 982,47 грн, з яких: 92 108,34 грн - витрати на придбані деталі, 2874,13 грн - витрати на технічне обслуговування.

Господарський суд міста Києва задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" своїм рішенням від 15.01.2019 року (повний текст складено 28.01.2019 року).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема ст. 1166 Цивільного кодексу України, оскільки, відсутні всі елементи цивільної відповідальності, а саме: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, відсутня вина.

Також, скаржник зазначив, що порожні вагони, за перевезення яких відповідачем нарахований позивачу тарифний збір за перевезення в порожньому стані власних або орендованих вагонів, у розумінні Статуту залізниці України не є вантажем. Тобто, позивачем помилково ототожнюються порожні вагони з вантажем, який (вантаж) в дійсності має розміщуватися у вагонах.

Разом з цим скаржник зазначив, що зі змісту актів форми ВУ-25 вини залізниці у пошкодженні вагонів позивача немає, оскільки був зафіксований акт крадіжки, а не пошкодження, як зазначає позивач. Отже, підстав для матеріальної відповідальності залізниці немає, так як згідно з актами форми ВУ-25 вини відповідача у пошкодженні вагонів позивача не встановлено.

Крім того, скаржник зазначив, що оскільки збирання вагонів здійснювалося на під`їзних коліях ЧАО «ДТЕК Павлоградвугілля» локомотивом даного підприємства, а не локомотивом залізниці, а отже охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії повинно організовувати «ДТЕК Павлоградвугілля».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2019 року справу № 910/15307/18 передано для розгляду колегії судців у складі: головуючий судця - Сулім В.В., судді: Коротун О.М. Смірнова Л.Г.

Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 року у справі №910/15307/18 залишив без руху своєю ухвалою від 04.03.2019 року.

13.03. 2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому розмірі згідно з чинним законодавством.

Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

13.03.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача до суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просив залишити рішення Господарського суду від 15.01.2019 року у справі №910/15307/18 без зміна, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" без задоволення. Крім того, представник відповідача у запереченні на апеляційну скаргу, зокрема, вказав, що оскільки вагони, які були пошкоджені знаходяться у Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" на праві власності (оренди), а не у власності Акціонерного товариства "Українська залізниця", то відсутні будь-які підстави для складання акту загальної форми ГУ-23. Прямі збитки виникли у позивача у зв`язку з розукомплектуванням вагонів через незабезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) під час їх курсування залізничними шляхами Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці з 08.04.2019 року, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/15307/18 нову колегію судців у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Коротун О.М., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 року у справі № 910/15307/18. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 року у справі № 910/15307/18 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019 року, у зв`язку з перебуванням суддів Коротун О.М. та Пономаренка Є.Ю. у відпустці, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/15307/18 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 року прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 року у справі №910/15307/18 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий судця - Судім В.В., судді: Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2018 року Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснювалось перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС", саме: №59676155, №53544342, №56876410, №62198007, №53598579, №61298121, №60034626, №53252656, №53419859, №56448459, №54752712, №56258650, №61014742, №61297685, №62100169, №62966023, №62966502.

На станції Ароматна та Богуславський було виявлено пошкодження (розкомплектування) вищевказаних вагонів, які в подальшому були направленні на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності головної та магістральної частини повітророзподільника, про що свідчать відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

З метою складання комерційних актів форми ГУ-22 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" письмово звернулось з заявами вих. № 2536/ДВ від 23.05.2018 року, 2540/ДВ від 23.05.2018 року до Начальника станції Ароматна структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська задїзнщй" та зайвою вих. № 2726/ДВ від 04.06.2018 року до Начальника сганції Богуслааеький структурного підрозділу "Дніпровська дирекцій залізничних перевезень «регіональної філії "Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

З метою складання актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" письмово звернулось с заявами вих. Ке 2537/ДВ від 23.05.2018 року, № 2541/ДВ від 23.05.2018 року, № 2527/ДВ від 04.06.2018 року до Начальника структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Структурним підрозділом "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" були складені акти про пошкодження вагона (форма ВУ-25М), а саме: Акт про пошкодження вагона № 59676155, складений 16.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 53544342, складений 18.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 56876410, складений 18.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 62198007, складений 19.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 53598579, складений 20.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 61298121, складений 20.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 60034626, складений 21.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 53252656, складений 31.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 53419859, складений 29.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 56448459, складений 29.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 54752712, складений 30.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 56258650, складений 30.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 61014742, складений 30.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 61297685, складений 30.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 62100169, складений 30.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 62966023, складений 25.05.2018 року; Акт про пошкодження вагона № 62966502, складений 29.05.2018 року.

Разом з цим, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що зі змісту актів форми ВУ-25 вини залізниці у пошкодженні вагонів позивача немає, оскільки був зафіксований акт крадіжки, а не пошкодження, отже, підстав для матеріальної відповідальності залізниці немає, так як згідно з актами форми ВУ-25 вини відповідача не у пошкодженні вагонів позивача не встановлено, оскільки даними актами чітко встановлено розукомплектування вагонів через незабезпечення схоронності (збереження) майна.

Внаслідок розукомплектування вагонів Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" було передано структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС".

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" для комплектації розукомплектованих вагонів було придбано деталі які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах.

На підставі договору поставки №710/16 від 01.11.2016 року, специфікації № 12 від 03.05.2017 року, специфікації № 17 від 02.10.2017 року та специфікації № 20 від 02.01.2018 року у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" було придбано: валик важільної передачі 36x75 у кількості 4 шт. на загальну суму 128,64 грн, головна частина 270.023-1 у кількості 15 шт. на загальну суму 77 595,66 грн, магістральна частина 483.010-01 у-, кількості 2 шт. на загальну суму 11 258,09 грн, затяжка горизонтальних важелів 532.40.100-0сб у кількості 2 шт. на загальну суму 2 760,00 грн.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжних доручень № 6172 від 04.07.2017 року, №131 від 10.01.2018 року, №1140 від 19.02.2018 року, №520 від 22.01.2018 року.

Також були придбані запчастини, які були необхідні для закріплення головної частини.

На підставі договору поставки №410/11 від 17.06.2011 року, специфікації від 16.06.2017 року та специфікації від 17.04.2018 року у TOB "AB метал груп" було придбано: гайка М12 ТОСТ 5915:2008 у кількості 0,98 кг на загальну суму 27,37 грн, болт 12x35 ГОСТ 7805:2008 у кількості 2,52 кг на загальну суму 88,33 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжного доручення №554 від 19.06.2017 року на підставі виставленого рахунку №500050181 від 16.06.2017 р., та згідно платіжного доручення №3131 від 19.04.2018 року на підставі виставленого рахунку №500030979 від 18.04.2018 року.

За договором поставки №558/14 від 11.12.2014 року та специфікації від 27.12.2017 року у Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ЛІК-РТІ" було придбано: прокладка 270.326 ТУУ 600152135.047- 97 у кількості 15 шт. на загальну суму 224,10 грн, прокладка 270.399.2 ТУУ 6 00152135.047-97 у кількості 2 шт. на загальну суму 26,16 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжного доручення №778 від 05.02.2018 року на підставі виставленого рахунку №50 від 17.01.2018 року.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

01.02.2018 року між Товариством з обмеженою відковіг^яьйістю "ЛЕМТРАЯС" і ПАТ "Укрзалізниця" (регіональна філія "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця") було укладено договір на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів №ПР/В-18129НЮдч від 01.02.2018 року, відповідно до умов якого підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням (далі - ТО з відчепленням) під час експлуатації вагонів власності замовника, орендованих вагонів, або вагонів, що знаходяться в оперативному управлінні, згідно договорів суборенди та даних довідки 2610 ГІОЦ УЗ, на момент передачі повідомлення 1354 з кодом 4, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором, за реквізитами, обумовленими переліком (додаток № 2).

Послуги надаються на території одного із структурних підрозділів виконавця, обумовлених переліком, а саме Структурний підрозділ "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", Структурний підрозділ "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", Структурний підрозділ "Вагонне депо Запоріжжя-Ліве" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", Структурний підрозділ "Вагонне депо Кам`янське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Необхідні деталі, для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, були передані Структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та були встановлені на зазначені вище вагони відповідно до акту від 30.06.2018 року.

У зв`язку з розукомплектуванням зазначених вагонів та на виконання вищезазначених правил структурним підрозділом "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" були виконані ремонтні роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони на суму 2874,13 грн, що підтверджується актами №327/255 від 30.06.2018 року, №328/255 від 30.06.18 року, №329/255 від 30.06.2018 року, №330/255 від 30.06.2018 року (наявні в матеріалах справи).

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно з ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Відповідно до п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.09.2004 року №856, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 "Найменування вантажу" вказується «Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)».

Згідно ст. 8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України'. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

За приписами п.3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 року № 17, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до п.4.1 вказаних Правил, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на станції Ароматна та Богуславський було виявлено пошкодження (розкомплектування) вагонів позивача, які полягали у відсутності головної і магістральної частини повітророзподільника.

Відповідно до п. 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затверджена наказом Укрзалізниці №264-Ц від 28.10.1997 року (зі змінами та доповненнями згідно наказом №312-Ц від 07.06.2001 року) забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

Згідно п. 6.2.1. зазначеної інструкції при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.

Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для поставки такого вагону в состав поїзду.

За фактом встановлення відсутності вищезазначених деталей, вагони власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М (наявні в матеріалах справи).

Відповідно до п. 4.6. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених, наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

Згідно з пунктами 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

На виконання вищезазначених Правил, у зв`язку з розукомплектуванням вказаних вагонів, їх було відправлено до структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонтних робіт, що підтверджується повідомленнями про приймання вантажних вагонів з ремонту форми ВУ-36М.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, для ремонту пошкоджених вагонів Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" було придбано та надано необхідні деталі на загальну суму 92 108,34 грн, а також здійснено оплату технічного обслуговування у розмірі 2874,13 грн.

Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113, 22, сума збитків за пошкодження вагона складається з:

- витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999 року N 551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.1999 за N 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

- вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених

частин;

- витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

- плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем було придбано та оплачено вартість необхідних деталей для ремонту відповідних вагонів на загальну суму 92 108,34 грн.

Крім того, позивачем було оплачено технічне обслуговування вагонів (встановлення деталей на вагони) у розмірі 2874,13 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №5545 від 13.06.2018 року, №5546 від 13.07.2018 року, №5547 від 13.07.2018 року, №5548 від 13.07.2018 року (наявні в матеріалах справи).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що загальна сума витрат понесених позивачем на ремонт розукомплектованих вагонів склала 94982,47 грн.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Так, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювана збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача, є причиною, а збитки, які завдано особі - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багаж)', пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Статтею 110 Статуту встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Всупереч чинного законодавства, відповідач не забезпечив схоронності (збереження) вагонів під час їх курсування залізничними коліями, внаслідок чого завдано збитків майну позивача.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", залізниця не має права розпоряджатись ними на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що порожні вагони, за перевезення яких відповідачем нарахований позивачу тарифний збір за перевезення в порожньому стані власних або орендованих вагонів, у розумінні Статуту залізниці України не є вантажем, тобто, позивачем помилково ототожнюються порожні вагони з вантажем, який (вантаж) в дійсності має розміщуватися у вагонах.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювана збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Протиправність поведінки відповідача виражена у бездіяльності та незабезпеченні збереження належних позивачу вагонів, чим порушено наведені положення Статуту та Закону України "Про залізничний транспорт", внаслідок чого вагони були розукомплектовані і позивачу завдані збитки в розмірі вартості їх ремонту.

Між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, також матеріали справи не містять а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказів того, що розукомплектування вантажних вагонів сталося не з вини відповідача, який взяв на себе відповідальність за збереження прийнятих до перевезення вагонів позивача, але не зберіг майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС".

Таким чином, колегій суддів не приймає як належне твердження скаржника, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення були порушенні норми ст. 1166 Цивільного кодексу України.

При цьому, колегія судів не приймає як належне твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що оскільки збирання вагонів здійснювалося на під`їзних коліях ЧАО «ДТЕК Павлоградвуґілля» локомотивом даного підприємства, а не локомотивом залізниці, а отже охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії повинно організовувати ЧАО «ДТЕК Павлоградвугілля», оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Отже, оскільки позивачем доведено наявність в діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а скаржником не доведено відсутності його вини, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України по. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 року у справі №910/15307/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/15307/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. З ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова