ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

25 липня 2019 року м.Тернопіль Справа №921/318/19
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: дочірнього підприємства «АВТОРИТЕТ ПЛЮС» приватного підприємства «СХІДНИЙ МАСИВ», м.Тернопіль

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТ ЛТД», смт.Вишнівець Збаразького району Тернопільської області

про стягнення 69361,64грн,

за участю представників:

позивача: Калашніков Є.Є., довіреність №б/н від 16.05.2019;

відповідача: не з`явився.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України судом здійснювалося повне фіксування судового процесу технічними засобами. Для оригіналу звукозапису надано CD-R диск за серійним № N126VL28D8211339A2.

Позивач - дочірнє підприємство «АВТОРИТЕТ ПЛЮС», м.Тернопіль, звернувся 22.05.2019 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№391) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТ ЛТД», смт.Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, про стягнення 69361,64грн, з яких 47208,19грн основного боргу за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, 17900,83грн інфляційних нарахувань та 4252,62грн 3% річних.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем як власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 обов`язку вносити плату за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території з травня 2016 року по квітень 2019 року.

Ухвалою суду від 10.06.2019 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (з урахуванням клопотання позивача, викладеного у позовній заяві) з призначенням судового засідання на 09.07.2019, котре, відкладалося на 18.07.2019, а пізніше на 25.07.2019.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позові та з посиланням на долучені до справи додаткові докази. Також, в судовому засіданні надав пояснення щодо порядку формування тарифу, здійснення нарахувань щомісячних платежів за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, зазначив, що між сторонами немає укладеного договору на надання житлово-комунальних послуг, втім наведене не позбавляє обов`язку відповідача нести відповідні витрати в силу вимог закону, зокрема Житлового Кодексу Української РСР, Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про приватизацію державного житлового фонду».

Представник відповідача в жодне із судових засідань не з`явився, письмового відзиву на позов не надав, будь яких інших клопотань, в порядку господарського процесуального законодавства України, не заявив.

Наявними у справі Списком рекомендованих поштових відправлень від 10.06.2019, результату відстеження поштового відправлення №977 від 08.07.2019, рекомендованого повідомлення першого Вишнівецького відділення поштового зв`язку №248 від 13.06.2019 ухвалу суду від 10.06.2019 товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТ ЛТД» отримано 12.06.2019. Поштові відправлення №880 від 10.07.2019, №104 від 22.07.2019, якими на адресу відповідача, вказану у позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (7313, смт.Вишнівець, майдан Шевченка, буд. 14, Збаразький район, Тернопільська область) відправлено ухвали про відкладення судового засідання відділенням поштового зв`язку адресату не вручено з посиланням на «інші причини» (результати відстежень поштових відправлень від 18.07.2019, 24.07.2019).

В даному випадку суд вважає, що відповідачу було відомо про розгляд судом справи, адже ним 12.06.2019 отримано ухвалу суду від 10.06.2019 про відкриття провадження у справі, тому товариство в розумні строки мало можливість дізнатись про стан здійснення судового провадження №921/318/19. Неотримання відповідачем ухвал суду від 09.07.2019, 18.07.2019 виключно залежить від суб`єктивної поведінки сторони відповідача та свідчить про зволікання в отриманні ним поштової кореспонденції суду.

Наведене свідчить про бездіяльність сторони відповідача в отриманні поштової кореспонденції, що дає підстави вважати про належне повідомлення ТОВ «МАРКЕТ ЛТД» про розгляд даної справи.

Оскільки неявка відповідача, належним чином повідомленого про судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні у відповідності до статті 202 ГПК України за наявними у ній документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши додатково представлені докази в сукупності, господарський суд встановив таке.

26.10.2005 між Департаментом житлово-комунального господарства, екології і транспорту Тернопільської міської ради як Уповноваженим органом власника житла та приватним підприємством «Східний масив» як Виконавцем , укладено договір на виконання робіт по утриманню житлових будинків та прибудинкових територій (далі договір від 26.10.2005), відповідно до умов якого Департаментом ЖКГ передано ПП «Східний масив» функції з утримання будинків та прибудинкових територій згідно додатку, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами і власниками житлових приміщень.

На підставі рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1871 від 27.10.2010 балансоутримувачем та виконавцем послуг з управління та утримання будинку по АДРЕСА_2 та прибудинкової території визнано приватне підприємство «Східний масив».

На підставі рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №321 від 28.02.2011 «Про передачу будинків» згідно додатку №1 комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Залізничник» передано на баланс житловий фонд приватному підприємству «Східний масив», зокрема 105-ти квартирний будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 10018,5кв.м., 1959 року забудови та даним рішенням ПП «Східний масив» дозволено укласти з дочірніми підприємства «Східний масив плюс», «Авторитет» та «Регіон» договори на виконання послуг з управління та утримання об`єктів житлового фонду (до затвердження переліку житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких визначається на конкурсних засадах), оформивши матеріали відповідно до чинного законодавства (п.6 рішення).

Згодом, 28.04.2011 рішенням Виконкому Тернопільської міської ради №786 «Про визначення виконавця послуг» приватному підприємству «Східний масив» надано згоду на укладення з дочірнім підприємством «Авторитет плюс» договору на виконання послуг з управління та утримання об`єктів житлового фонду (до затвердження переліку житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких визначається на конкурсних засадах); визначено дочірнє підприємство «Авторитет плюс» виконавцем послуг з управління та утримання об`єктів житлового фонду, які перебувають на балансі ПП «Східний масив»; визнано таким, що втратило чинність рішення №1871 від 27.10.2010.

29.04.2011, на підставі рішення Виконкому міськради №786 від 28.04.2011 та п.п.3.5.1, 3.5.2 договору на виконання робіт по утриманню житлових будинків та прибудинкових територій від 26.10.2005, між ПП «Східний масив» як Замовником та ДП «Авторитет плюс» як Виконавцем, укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - договір від 29.04.2011), відповідно до умов якого ДП «Авторитет плюс» взяло на себе зобов`язання надавати послуги з управління будинком по вул.Руська, 19 у м.Тернополі (додаток 1 до договору від 29.04.2011).

Згідно п.18 договору від 29.04.2011, п.1 додаткової угоди від 31.12.2015 сторонами визначено термін дії договору, а саме такий діє з моменту його підписання до 31.12.2020.

Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради «Про встановлення тарифів та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги» №1603 від 28.09.2011 встановлено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення та інших споживачів по будинку АДРЕСА_2 в розмірі 2,49грн за 1кв.м. площі нежитлового приміщення (додаток 2 до рішення).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №265 від 25.03.2015 з 15.04.2015 діючі на той час тарифи на житлово-комунальні послуги коригувалися з коефіцієнтом 1,6.

15.03.2017 Виконавчим комітетом міської ради прийнято рішення №179, згідно якого на підставі постанови Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 25.03.2015 №265 «Про коригування тарифів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій»; внесено зміни в рішення виконавчого комітету міської ради від 28 вересня 2011 року №1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги «.

15.03.2017 Виконкомом Тернопільської міської ради прийнято рішення №161 «Про врегулювання питання встановлення, коригування тарифів на житлово-комунальні послуги», яким уповноважено Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології здійснювати реалізацію повноважень щодо встановлення (коригування) тарифів на житлово-комунальні послуги.

29.03.2017 наказом Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології №416 по будинку № АДРЕСА_2 .Тернополі затверджено структуру витрат з коригуючим коефіцієнтом з 01.04.2017 - 2,704 до тарифу, встановленого рішенням міської ради №1603 від 28.09.2011.

На підтвердження факту надання підприємством послуг по утриманню будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_2 позивачем долучено копії Актів виконаних робіт від 28.02.2019, 30.04.2019, 30.04.2019, 29.03.2019, 28.02.2019, 20.03.2019, 18.12.2018, 31.01.2019, 15.02.2019, 20.02.2019, 30.11.2018, 31.12.2018, 30.10.2018, 30.10.2018, 30.10.2018, 30.11.2018, 23.10.2018, 24.10.2018, 24.10.2018, 28.03.2018, 30.11.2017, 30.06.2018, 30.06.2018, 30.07.2018, 24.07.2018, 31.08.2018, 31.07.2018, 30.09.2018, 05.02.2018, 26.08.2018, 20.08.2018, №53 від 09.08.2018, від 31.05.2018, 31.05.2018, 30.04.2018, 30.04.2018, 20.12.2017, 17.11.2017, №7 від29.01.2018, від 30.01.2018, 31.10.2017, 30.12.2017, 30.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.02.2018, 28.02.2018, 22.02.2018, 31.03.2018, 13.02.2018, 21.02.2018, 17.11.2017, 25.01.2018, 20.12.2017, 26.10.2017, 26.10.2017, 18.10.2017, 29.10.2017, 12.12.2017, №5/4 від 05.10.2017, від 30.10.2017, 25.01.2017, 21.06.2017, 31.08.2017, 07.06.2017, 30.09.2017, 30.09.2017, 30.11.2017, 31.10.017, 22.08.2017, 14.08.2017, №192-6від 27.10.2017, від 20.10.2017, №6 від 14.10.2017, №612від 17.07.2017, від 30.06.2017, 22.08.2017, 27.07.2017, 28.07.2017, 30.06.2017, 31.08.2017, 30.05.2017, 30.05.2017, 08.05.2017, 05.04.2017, 29.04.2017, 29.04.2017, 06.04.2017, 26.04.2017, 10.05.2017, 04.04.2017, 22.05.2017, 13.30.2017, 10.03.2017, №417 від 10.03.2017, від 29.03.2017, 14.03.2017, №221від 03.02.2017, від 31.03.2017, №228 від 08.02.2017, від 08.02.2017, 28.02.2017, 28.02.2017, №228 від 08.02.2017, №254 від 09.02.2017, від 31.01.2017, №96 від 23.01.2017, , від 20.01.2017, 12.01.2017, 30.01.2016, 29.02.2016, 30.01.2016, 29.02.2016, №536 від 12.04.2016, від 25.04.2016, 15.01.2016, 11.01.2016, 18.04.2016, №481 від 21.04.2016, від 08.04.2016, 12.04.2016, 05.04.2016, 05.04.2016, 15.03.2016, 31.03.2016, №386 від 30.03.2016, №386 від 30.03.2016, №263 від 02.03.2016, від 18.03.2016, №6 від 30.05.2016, №636 від 30.05.2016, від 30.05.2016, 30.05.2016,0 №533від 06.05.2016, №685 від 25.05.2016, від 30.04.2016, 30.04.2016, 03.06.2016, №188 від 25.04.2016, від 31.05.2018, 31.05.2016, 30.05.2016, 31.05.2016, 30.06.2016, 30.05.2016, 30.06.2016, 30.06.2016, 04.09.2016, 23.06.2016, 03.07.2016, 31.07.2016, 20.07.2016, 31.07.2016, №1525від 14.11.2016, від 05.07.2016, 31.10.2016, 31.10.2016, 28.10.2016, 28.10.2016, 18.10.2016, 22.10.2016, 30.11.2016, №135 від 13.10.2016, від 30.11.2016, №2204від 07.11.2016, від 31.08.2016, 18.11.2016, 18.08.2016, 31.08.2016, 31.12.2016, 30.09.2016, №1812 від 29.12.2016, від 31.12.2016, №118 від 23.12.2015, №1763 від 26.12.2016, від 15.12.2016, №2307 від 20.12.2016, від 10.12.2016, 13.12.2016, котрі складені комісією в складі головного інженера ДП «Авторитет плюс», майстра дільниці, власників, мешканців квартир, котрі затверджені директором ДП «Авторитет плюс» та містять інформацію про вид виконаних робіт, їх дату, адресу будинку.

Як стверджує позивач, та це вбачається з наявних у справі доказів, зокрема Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №162405528 від 05.04.2019, №175116064 від 25.07.2019, товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТ ЛТД» з 09.11.2011 по даний час є власником нежитлового приміщення, загальною площею 506,2кв.м., розташованого у будинку по АДРЕСА_2 .

Відповідно до архіву нарахувань, котрий долучено позивачем, вбачається проведення ТОВ «МАРКЕТ ЛТД» як власнику нежитлового приміщення нарахувань щомісячних платежів за послуги, надані по утриманню будинку та прибудинкової території за період з травня 2016 року по березень 2017 року, виходячи із встановленого міською радою тарифу 1,66грн за 1кв.м. нежитлового приміщення та з квітня 2017 року по квітень 2019 року в розмірі 3грн за 1кв.м, виходячи із загальної площі приміщення 506,2кв.м., що становить 4747208,19грн.

Оскільки у вказаний період ТОВ «МАРКЕТ ЛТД» не здійснювало платежів по утриманню будинку та прибудинкової території, ДП «Авторитет плюс» 09.04.2019 звернулося до відповідача з листом-попередженням №08-04-19-1 від 08.04.2019, в якому зазначало про наявність у товариства станом на квітень 2019 року боргу за утримання будинку та прибудинкової території в загальному розмірі 75474,27грн, та вказувало на необхідність їх сплати до 20.04.2019. Згідно результатів відстеження пересилання поштового відправлення №178, ТОВ «МАРКЕТ ЛТД» претензію №08-04-19-1 від 08.04.2019 не отримано, а поштове відправлення було повернуто відправнику із зазначенням причини: «інші причини» (довідка від 12.04.2019).

Суд враховує, що днем пред`явлення вимоги щодо сплати боргу за житлово-комунальні послуги на суму 75474,27грн, зокрема послуг по утриманню будинку та прибудинкової території є 12.04.2019, тобто день оформлення підприємством зв`язку такого повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, враховуючи роз`яснення, викладені у п.7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань».

У зв`язку з невиконанням вимоги від 08.04.2019, ДП «Авторитет плюс» звернулося до суду з позовом про стягнення 47208,19грн боргу за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, котрі нараховано помісячно з 01.05.2016 по 30.04.2019, а також нарахувавши 7900,83грн інфляційних нарахувань за період з 01.06.2016 по 30.04.2019 та 4252,62грн 3% річних з 22.05.2016 по 22.05.2019.

Оцінивши наявні у справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Положення ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються спеціальним Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Оскільки управління будинком АДРЕСА_2 здійснюється позивачем у справі, такий житловий будинок не передавався на баланс іншому управителю, тому ДП «Авторитет плюс» правомірно здійснювало управління та утримання будинку.

Отже, відповідно до встановлених судом обставин, позивач у справі є належним управителем будинку, а тому має права, передбачені частиною першою статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

10.06.2018 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» щодо термінів застосування фінансових санкцій за порушення законодавства у сфері комерційного обліку теплової енергії та водопостачання та до розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо уточнення порядку введення в дію Закону» №2454-VIII від 07.06.2018 (далі Закон №2454-VIII від 07.06.2018), яким внесені зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в частині порядку введення його в дію.

Законом №2454-VIII внесено зміни до Прикінцевих положень нової редакції Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з якими Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII) набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 травня 2019 року. Також, згідно з внесеними змінами, встановлено, що втрата чинності попередньої редакції Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (від 24.06.2004 №1875-IV) відбудеться з дня введення в дію нової редакції Закону №2189-VIII, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли до 01.05.2019, тому суд застосовує попередню редакцію Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Положеннями статей 1, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Розмір плати за житлово-комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Розмір тарифу та структура основних витрат на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку АДРЕСА_2 встановлено на підставі рішень Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1603 від 28.09.2011, від 25.03.2015 №265, а з 01.04.2017 - наказу Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології від 29.03.2017.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, нежитлове приміщення, загальною площею 506,2квм., розташовано у будинку по АДРЕСА_2 ; з 09.11.2011 його власником є ТОВ «МАРКЕТ ЛТД» (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №162405528 від 05.04.2019, №175116064 від 25.07.2019).

Згідно наданого позивачем Архіву нарахувань за період з червня 2013 року по травень 2019 року, на підставі встановлених тарифів, позивачем нараховано ТОВ «МАРКЕТ ЛТД» за період з 01.05.2016 по 31.03.2017 щомісячні платежі в розмірі 840,29грн (1,66грнх506,2кв.м.) та з 01.04.2017 року по 30.04.2019 в розмірі 1518,60грн (506,20кв.м. х 3,00грн).

Фактичне надання послуг позивачем підтверджено в актах виконаних робіт, котрі складено в заявлений період.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Також, пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Водночас, пунктом 3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що саме на виконавця покладено обов`язок підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Встановлено, що позивач не вчиняв дій, спрямованих на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, оскільки такі докази в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, з аналізу викладених правових норм випливає обов`язок споживача оплатити житлово-комунальні послуги, котрі надані позивачем у справі. При цьому, відсутність письмово оформленого договору з позивачем як виконавцем послуг не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати спожиті ним послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №904/7183/17.

За приписами ст.317, ч.4 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

01.07.2015 набрав чинності Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року №417-VIII, який визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга статті 7 Закону №417-VIII).

Відповідно до частини другої статті 12 Закону №417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Отже, враховуючи факт приналежності відповідачу нежитлового приміщення, площею 506,2кв.м., що знаходиться у будинку по АДРЕСА_2 , послуги з утримання якого та прибудинкової території надає ДП «Авторитет плюс», тому відповідно до вимог закону у відповідача виник обов`язок здійснити оплату послуг по утриманню даного будинку та його прибудинкової території пропорційно до частки спільної власності у даному будинку, що належить товариству.

При цьому, обов`язок відповідача з утримання належного йому майна виник незалежно від обставин звернення до нього позивача з пропозиціями щодо оплати зазначених послуг чи укладення договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суд від 22.02.2018 у справі №910/11312/17.

Згідно зі ст.525 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються.

Матеріалами справи підтверджено, що у спірний період позивачем надано послуги по утриманню будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_2 .

Разом з тим, наведеними нормами закону, які регулюють правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг не визначено чіткого строку оплати таких послуг; також сторонами такий строк на договірних засадах не визначено, оскільки договір не укладено, відтак, суд вважає, що в даному випадку слід виходити з положень ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, тобто з моменту пред`явлення вимоги про сплату боргу, а саме з 12.04.2019 (дня відмітки пошти про повернення відправнику відповідної претензії без вручення адресату (відповідачу у справі)).

Згідно ст.ст.11, 16, 509 ЦК України кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Доказів, що підтверджують виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати наданих послуг на момент розгляду спору судом у матеріалах немає, а тому суд визнає доводи позивача на суму 47208,19грн боргу правомірними, документально підтвердженими та не спростованими відповідачем в установленому законом порядку.

Відтак, згідно ст.15 ЦК України, порушене право ДП «Авторитет плюс» підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача 47208,19грн основного боргу.

Крім того, позивачем на підставі ст.625 ЦК України, у зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання проведено нарахування 3% річних на суму боргу 47208,19грн за період з 22.05.2016 по 22.05.2019 в розмірі 4252,62грн та інфляційні втрати за період з 01.06.2016 по 30.04.2019 в розмірі 17900,83грн.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки строк добровільного виконання відповідачем грошового зобов`язання на суму 47208,19грн з оплати послуг по утриманню будинку, котрі надано позивачем в період з травня 2016 по квітень 2019 року закінчився 19.04.2019, тому суд доходить висновку, що 3% річних слід нараховувати на суму простроченого боргу - 47208,19грн за період прострочки їх сплати, а саме з 20.04.2019 по 22.05.2019, а інфляційні втрати за травень 2019 року.

Відтак, здійснивши власний арифметичний перерахунок заявлених до стягнення інфляційних нарахувань за травень 2019 року та 3% річних за період з 20.04.2019 по 22.05.2019 на суму простроченого грошового зобов`язання 47208,19грн, суд дійшов висновку, що до стягнення як правомірні підлягають вимоги в розмірі 330,46грн інфляційних нарахувань та 128,04грн 3% річних (розрахунок суду міститься в матеріалах справи). В частині стягнення 3% річних в розмірі 4124,58грн та 17570,37грн інфляційних нарахувань суд відмовляє у їх задоволенні за необґрунтованістю та безпідставністю.

Зважаючи на подані докази на підтвердження понесених судових витрат та враховуючи, що жоден із учасників справи не зробив заяви про подання відповідних доказів після ухвалення рішення суду, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні 25.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст.13, 42, 46, 47, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 222, 238, 240, 241, 247, 252, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТ ЛТД», (майдан Шевченка, 14, смт.Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, ідентифікаційний код 14036094) на користь Дочірнього підприємства «АВТОРИТЕТ ПЛЮС» приватного підприємства «СХІДНИЙ МАСИВ» (проспект Ст.Бандери, 94, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 36411009) 47208,19грн боргу за надані послуги, 330,46грн інфляційних втрат, 128,04рн 3% річних та 1320,15грн в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 25.07.2019.

Суддя Н.О. Андрусик