РІШЕННЯ

22 липня 2019 року Справа №913/216/19

Провадження №16/913/216/19

За позовом керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача-1: Рубіжанської міської ради Луганської області м.Рубіжне Луганської області

відповідача-2: Управління освіти Рубіжанської міської ради Луганської області м.Рубіжне Луганської області

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю ПКФ ПРАЙД м.Рубіжне Луганської області

про визнання незаконним рішення, визнання недійсним договору, зобов`язання повернути земельну ділянку

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання Бережна Л.В.

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури - Полякова С.О., прокурор відділу прокуратури Харківської області за службовим посвідченням №048615 від 10.11.2017;

від відповідача 1 - представник не прибув;

від відповідача 2 - представник не прибув;

від відповідача 3 - представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: керівник Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Рубіжанської міської ради Луганської області, Управління освіти Рубіжанської міської ради Луганської області та Товариства з обмеженою відповідальністю ПКФ ПРАЙД про визнання незаконним рішення Рубіжанської міської ради Луганської області від 17.07.2018 №57/6 Про надання згоди управлінню освіти Рубіжанської міської ради на укладення договору про встановлення особистого строкового земельного сервітуту з ТОВ ПКФ ПРАЙД; визнання недійсним договору особистого строкового сервітуту, укладеного 01.10.2018 між Управлінням освіти Рубіжанської міської ради Луганської області і ТОВ ПКФ ПРАЙД, зареєстрований за №125 від 01.10.2018; зобов`язання ТОВ ПКФ ПРАЙД повернути Управлінню освіти Рубіжанської міської ради Луганської області земельну ділянку загальною площею 0,0030 га, вартістю 7830 грн 25 коп., розташовану за адресою: вул.Будівельників, 28, м.Рубіжне, Луганська область.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що відсутні підстави для встановлення сервітуту у відповідності до ч. 1 ст. 401 Цивільного кодексу України (коли потреби особи не можуть бути задоволені іншим способом) та що потреби ТОВ ПКФ ПРАЙД щодо розміщення тимчасових споруд могли бути задоволені шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Предмет та умови спірного договору про встановлення особистого строкового сервітуту від 01.10.2018 відповідають законодавчому визначенню поняття оренди землі, а не визначенню поняття земельного сервітуту. Оформивши договір про встановлення особистого строкового сервітуту (земельний сервітут) від 01.10.2018, сторони насправді вчинили правочин оренди земельної ділянки. Прокурор вважає, що дії Рубіжанської міської ради Луганської області повинні розцінюватися як зловживання правом, що суттєво обмежує права інших учасників господарсько-правових відносин на отримання вказаної земельної ділянки в оренду чи власність, на оплатних умовах та на підставі конкурсу. Передача спірної земельної ділянки 3-му відповідачу на підставі договору про встановлення особистого строкового сервітуту (земельний сервітут) від 01.10.2018 поза конкурсною процедурою є підставою для визнання цього договору недійсними з підстав, передбачених ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, а отримана у користування земельна ділянка підлягає звільненню та поверненню Рубіжанській міській раді Луганської області на підставі ст. 216 Цивільного кодексу України.

Прокурор вказує, що Головне управління Держгеокадастру у Луганській області перевіривши рішення Рубіжанської міської ради Луганської області Про надання згоди управлінню освіти Рубіжанської міської ради на укладення договору про встановлення особистого строкового земельного сервітуту з ТОВ ПКФ ПРАЙД від 17.07.2018 №57/6 та встановивши порушення вимог чинного законодавства 09.10.2018 направило клопотання №254-ДК/0011/КВ/06/01/-18 про дотримання вимог земельного законодавства на адресу Рубіжанської міської ради Луганської області.

Відповідно до відповіді Рубіжанської міської ради Луганської області від 14.11.2018 №013-010/4137 клопотання про дотримання вимог земельного законодавства щодо приведення у відповідність до діючого законодавства спірного рішення є не обґрунтованим.

Рубіжанська міська рада Луганської області, як орган місцевого самоврядування територіальної громади, виступає суб`єктом права власності на спірну земельну ділянку та зобов`язана здійснювати захист комунальних майнових прав відповідно до ст.ст. 80, 83 Земельного кодексу України.

Однак, як зазначає прокурор, вказаний захист та контроль Рубіжанською міською радою Луганської області не здійснено. Крім того, рада самостійно прийняла спірне рішення та була ініціатором укладення спірних договорів, тому визначена відповідачем за цим позовом.

В обґрунтування своєї позиції позивач пише:

-відповідно до частин 1-2 статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади;

-згідно з частинами 1-3 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них;

-статтею 84 ЗК України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом;

-згідно з частинами 1-2 статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

-за змістом положень статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону;

-відповідно до частин 1 та 4 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб;

-центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб;

-крім того, згідно з абзацом 4 статті 15-2 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

-відповідно до Положення, Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів;

-Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Наведене свідчить, що органи Держгеокадастру можуть виконувати, зокрема, дві абсолютно різних функції, а саме:

1)функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності;

2)функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Як вказує прокурор, спірна земельна ділянка є комунальною власністю, тобто не є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та не належить до агропромислового комплексу, тому Держгеокадастр у цьому разі не наділений повноваженнями розпорядника з усіма повноваженнями власника на захист права власності, а надані законом функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства не наділяють Держгеокадастр правом контролю за реалізацією органом місцевого самоврядування повноважень щодо розпорядження землями територіальної громади, що виключає можливість звернення до суду з позовними вимогами, заявленими у цій справі.

Таким чином, Держгеокадастр не може здійснювати процесуальні права позивача, у зв`язку з відсутністю повноважень розпорядника з усіма повноваженнями власника на захист права власності.

На підставі вищевикладеного та у зв`язку з тим, що орган, який уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах за вищевказаними прокурором обставинами є відповідачем, стороною оспорюваних правовідносин та особою, яка прийняла оспорюване прокурором рішення, а у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру відсутні повноваження на розпорядження землями комунальної власності, у прокурора виникає право на звернення до суду із даною позовною заявою для захисту державних інтересів та він набуває статусу позивача.

У судове засідання 20.05.2019 прибув прокурор та повноважний представник другого відповідача.

Від Сєвєродонецької місцевої прокуратури через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява від 11.05.2019 №3910вих19, яка судом оглянута та долучена до матеріалів справи.

Від Рубіжанської міської ради Луганської області через канцелярію суду за супровідним листом від 16.05.2019 №001-009/1992 надійшов відзив від 16.05.2019 №001-111/1991, яким відповідач-1 заперечив проти позову.

Перший відповідач вказує, що спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні Управління освіти Рубіжанської міської ради, і таке право не передбачає встановлення договірних правовідносин щодо земельної ділянки і є безстроковим. Таким чином, відповідач-1 вважає, що встановлення земельного сервітуту є єдиним способом задоволення потреб відповідача-3 щодо користування земельною ділянкою.

Також відповідач-1 вважає, що в інформації, яку надало ГУ Держгеокадастру у Луганській області, не висловлено сумнівів щодо встановлення земельного сервітуту, а лише вказано про порушення вимог, встановлених щодо тимчасової споруди-котельні, яка буде зводитись на земельній ділянці.

Відповідач-1 зазначає, що відділом ГУ Держгеокадастру у Луганській області, 12.09.2018 були внесені відомості до Державного земельного кадастру про земельній сервітут ТОВ ПКФ ПРАЙД на спірну земельну ділянку, що, на думку 1 відповідача, свідчить про відповідність технічної документації із землеустрою вимогам діючого законодавства.

Крім цього, відповідач-1, посилаючись на п.1 ч.1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що вимога про визнання рішення Рубіжанської міської ради неправомірним, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Також відповідач-1 зазначає, що в провадженні господарського суду Луганської області, перебуває справа №913/224/19, однією з позовних вимог якої є саме визнання недійсним договору особистого строкового сервітуту, укладеного 01.10.2018 між Управлінням освіти Рубіжанської міської ради Луганської області і ТОВ ПКФ ПРАЙД, зареєстрований за №125 від 01.10.2018.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.05.2019 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів, з 02.07.2019 до 31.07.2019 (включно) та відклав підготовче засідання на 04.07.2019.

У судове засідання 04.07.2019 прибув прокурор.

Від Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області надійшла відповідь на відзив від 25.05.2019 №4241вих19, в якій прокурор, посилаючись на норми Земельного кодексу України та Закону України Про оренду землі, зазначає, що земельним законодавством не передбачено право постійного користувача розпоряджатись земельною ділянкою шляхом передачі її іншим особам у платне користування.

Прокурор, посилаючись на ст.149 ЗК України, вважає, що для надання земельної ділянки ТОВ ПКФ ПРАЙД у користування, Рубіжанська міська рада повинна була вилучити її із постійного користування в другого відповідача та надати в користування 3 відповідачеві в порядку, передбаченому ст.124 ЗК України.

Також, прокурор стверджує, що листом ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 13.12.2018 №10-12-045-9996/2-18, встановлено, що рішення Рубіжанської міської ради Луганської області від 17.07.2018 №57/6 Про надання згоди управлінню освіти Рубіжанської міської ради на укладення договору про встановлення особистого строкового земельного сервітуту з ТОВ ПКФ ПРАЙД прийняте із порушенням земельного законодавства.

Прокурор вважає доводи відповідача-1 щодо розгляду вимоги про визнання рішення Рубіжанської міської ради в порядку адміністративного судочинства безпідставними.

Прокурор вказує, що вимоги про визнання недійсним рішення та договору, мають однаковий спосіб захисту права, мають ті самі підстави виникнення та обставини, на яких ґрунтуються ці вимоги, підтверджуються тими самими доказами, тому на підставі ст.21 ГПК України підлягають об`єднанню в одне провадження та розгляду в порядку господарського судочинства.

Від відповідача-1 через канцелярію суду надійшла заява від 03.06.2019 №320 про розгляд справи без його участі.

Суд задовольняє вказану заяву.

Також від відповідача-1 через канцелярію суду надійшло клопотання від 03.06.2019 №321 про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Суд оглянув та долучив вказані документи до матеріалів справи.

Від Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області надійшли пояснення від 27.06.2019 №5163вих19, в яких прокурор просить вважати правильними позовні вимоги про визнання недійсним договору №125.

Суд прийняв вказані пояснення до розгляду.

Від Управління освіти Рубіжанської міської ради Луганської області на електронну адресу суду надійшов відзив від 02.07.2019 №873, яким відповідач-2 заперечує проти позову і зазначає, що спірне рішення було прийнято на виконання рішення Рубіжанської міської ради від 20.12.2017 №39/1 Про затвердження Програми децентралізації теплопостачання в місті Рубіжне на 2018 рік.

Як вказує другий відповідач, повноваження Рубіжанської міської ради Луганської області щодо передачі земельної ділянки у користування відповідають ст.122 ЗК України.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 04.07.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 22.07.2019.

У судове засідання 22.07.2019 прибув прокурор.

Третій відповідач у судових засіданнях участі не приймав, відзиву не надіслав, правом на захист своїх інтересів не скористався, хоча про час і місце проведення засідання суду був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 22.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рубіжанською міською радою 17.07.2018 винесено рішення №57/6 "Про надання згоди управлінню освіти Рубіжанської міської ради на укладення договору про встановлення особистого строкового земельного сервітуту з ТОВ "ПКФ ПРАЙД" (далі за текстом - Рішення).

Відповідно до п. 1 Рішення надано згоду управлінню освіти Рубіжанської міської ради на укладення договору про встановлення особистого строкового сервітуту з ТОВ "ПКФ ПРАЙД" на частину земельної ділянки, що належить управлінню освіти Рубіжанської міської ради на праві постійного користування, орієнтовною площею 0,0030 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації стаціонарної тимчасової споруди - склад палива, терміном на 5 років з можливим подальшим продовженням.

Пунктами 2, 3 Рішення встановлено, що ТОВ "ПКФ ПРАЙД" необхідно замовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту та здійснити заходи щодо внесення відомостей про межі вказаної земельної ділянки до Державного земельного кадастру. А також, після укладення договору про встановлення особистого строкового сервітуту з управлінням освіти Рубіжанської міської ради ТОВ "ПКФ ПРАЙД" повинен здійснити заходи щодо державної реєстрації права користування земельною ділянкою.

На виконання вищезазначеного рішення, 01.10.2018 між управлінням освіти Рубіжанської міської ради (надавач) та ТОВ "ПКФ ПРАЙД" (сервітуарій) укладено договір на встановлення особистого строкового сервітуту на право розміщення та експлуатації тимчасової споруди - модульної котельні на твердому паливі та складу палива.

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що особистий строковий сервітут (земельний сервітут) встановлюється на земельній ділянці площею 3,2455 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Рубіжанської міської ради від 17 липня 2018 року № 57/6 "Про надання згоди управлінню освіти Рубіжанської міської ради на укладання договору про встановлення особистого строкового земельного сервітуту з ТОВ "ПКФ Прайд", на виконання рішення Рубіжанської міської ради від 20 грудня 2017 року № 39/1 "Про затвердження Програми децентралізації теплопостачання в місті Рубіжне на 2018 рік" та Інвестиційного контракту (угоди) від 06 червня 2018 року, укладеного між Рубіжанською міською радою та ТОВ "ПКФ Прайд".

Право постійного користування надавачем сервітутних прав земельною ділянкою підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 31.08.2009 серія ЯЯ № 171072, ділове призначення - для розміщення СШ №10.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що особистий строковий сервітут (земельний сервітут) встановлюється площею 0,0030 га для розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) (згідно з пунктом в статті 99 Земельного кодексу України) відповідно до Плану межі земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту для розміщення та експлуатації тимчасової споруди - склад палива.

Даним Договором встановлено земельний сервітут терміном на 5 років з можливістю пролонгації (п.2.1, 2.2).

Договором передбачено (п.3.1), що плата встановлюється у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням встановленого коефіцієнту, що є земельним податком. Сервітуарій вносить плату за договором відповідно до виставлених рахунків. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення Договору становить 7830,25 грн. Визначення розміру плати за Договором на кожен наступний календарний рік здійснюється на підставі даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на відповідний календарний рік з урахуванням встановленого коефіцієнту.

Договір підписаний представниками обох сторін.

Акт прийому-передачі земельних ділянок до договору особистого строкового сервітуту сторонами не складався.

Згідно з інформацією Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області №956/0/195-19 від 26.09.2018, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2018 рік складає 7830,25 грн.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

У відповідності до ст. 12 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно до закону та в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

З аналізу наведених норм випливає, що право комунальної власності на землі міста, має територіальна громада, а місцева рада лише реалізовує таке право від імені територіальної громади. Тобто, спосіб реалізації Рубіжанською міською радою права власності територіальної громади на землі міста Рубіжне від імені територіальної громади, повинен відповідати вимогам, передбаченим Конституцією України та іншими законами.

Згідно ст. 142 Конституції України держава приймає участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, надає фінансову підтримку. Несвоєчасне та неповне надходження плати за оренду землі до бюджету порушує економічні інтереси держави, оскільки не дає змоги належним чином фінансувати соціально-економічні програми, і, як наслідок призводить до неналежного фінансування закладів освіти, охорони здоров`я, інших соціальних програм міста, чим завдається істотна шкода інтересам територіальної громади та державним інтересам в цілому.

Рубіжанська міська рада, як орган місцевого самоврядування територіальної громади, виступає суб`єктом права власності на спірну земельну ділянку (ст.ст. 80, 83 Земельного кодексу України) та зобов`язана здійснювати захист комунальних майнових прав.

Однак, вищезазначений захист та контроль Рубіжанською міською радою не здійснено, і, більш того, рада самостійно прийняла спірне рішення та була ініціатором укладення спірних договорів.

Порушення вимог чинного законодавства міською радою під час надання у користування земельної ділянки комунальної власності мають наслідком порушення інтересів власника землі - територіальної громади міста Рубіжне щодо розпорядження земельними ділянками та порушення економічних інтересів територіальної громади - недоотримання коштів місцевим бюджетом, що в свою чергу призводить до порушень інтересів держави.

Вказані обставини свідчать про наявність "порушень інтересів держави" у розумінні ст.23 Закону України "Про прокуратуру", у зв`язку з чим прокурор звернувся з даним позовом до суду як позивач.

Спірна земельна ділянка є комунальною власністю і належить другому відповідачу на праві постійного користування.

Як було вказано вище за текстом рішення - розпоряджатися землями територіальних громад має право міська рада Рубіжанська міська рада, 1-й відповідач, шляхом постановлення законних та обґрунтованих рішень.

Надати в користування юридичній особі земельну ділянку територіальної громади міста для проведення останньою підприємницької діяльності можливо за умови постановлення міською радою відповідного рішення.

З огляду на приписи ЗК України землею на території міської ради можна користуватись на праві власності, праві постійного користування та на праві оренди. Земельний кодекс України також передбачає право користування земельною ділянкою на праві сервітуту.

Згідно ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками), в тому числі для розміщення малих архітектурних форм (ст.99 ЗК України).

У розумінні приписів наведених норм потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли особа не може задовольнити свої потреби будь - яким іншим способом.

Така позиція закріплена також у п. 2.32 та п. 2.34 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.201 1 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", згідно яких: обов`язковою умовою встановлення земельного сервітуту є неможливість задоволення потреби особи, яка вимагає встановлення сервітуту, в інший спосіб.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що ТОВ "ПКФ Прайд" не є землекористувачем в розумінні норм Земельного кодексу України, а є заінтересованою особою на обмежене платне користування чужою земельною ділянкою. ТОВ "ПКФ Прайд" мало намір використовувати земельну ділянку відділу освіти для ведення своєї підприємницької діяльності по встановленню та експлуатації міні котельної. Для реалізації наміру товариства (3-го відповідача) міська рада постановила вищевказане рішення від 17.07.18 №57/6, яким надала згоду відділу освіти на кладення договору сервітуту з ТОВ "ПКФ Прайд". На підставі цього рішення було укладено спірний договір про встановлення особистого строкового сервітуту від 01.10.2018 між управлінням освіти Рубіжанської міської ради та ТОВ "ПКФ Прайд".

За цим договором є право сервітуарія на користування частиною земельної ділянки площею 0,0030 га для розміщення та експлуатації тимчасової споруди - модульної котельні на твердому паливі та складу палива.

Суд оцінює рішення від 17.07.18 №57/6 Рубіжанської міської ради як таке, що суперечить ст.ст.98,99 ЗК України, Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядку для розміщення тимчасових споруд для проведення підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, та порушує економічні інтереси територіальної громади міста Рубіжне, які полягають у неотриманні грошових коштів в належному розмірі за користування юридичною особою земельною ділянкою в місті в цілях ведення підприємницької діяльності.

Згідно ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 13.12.2018, модульні котельні встановлюються на стрічково-переривчастий фундамент фундаментних блоків або монолітного бетону, що унеможливлює віднесення модульних котелень до тимчасових споруд (малих архітектурних форм), розміщення яких передбачено пунктом «в» статті 99 Земельного кодексу України.

Доказів того, що міні котельня, яку встановив 3-й відповідач на території школи, є малою архітектурною формою, в матеріалах справи не має, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що предмет спірного договору та інші його умови, не відповідають законодавчому визначенню поняття земельного сервітуту.

За таких обставин міська рада м. Рубіжне не врахувала особливості правовідносин по користуванню землею на праві сервітуту і постановила рішення, яке суперечить закону і інтересам суспільства в м. Рубіжне.

З огляду на відсутність суттєвих умов договору оренди та ознак сервітуту в правовідносинах сторін, оцінюючи наміри та цілі в діяльності 3-го відповідача по встановленню котельної на території 2-го відповідача, приймаючи до уваги фактичне недодержання 1-м відповідачем порядку встановлення сервітуту для малої архітектурної форми, рішення Рубіжанської міської ради є незаконним і підлягає скасуванню.

Згідно ч. З ст. 152 Земельного кодексу України, захист права на земельну ділянку здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України, відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", визнаються незаконними в судовому порядку.

Договір про встановлення особистого строкового сервітуту (земельного сервітуту) від 01.10.18 (а.с.24-25), укладено з порушенням ст.ст.98,99 ЗК України, Порядку для розміщення тимчасових споруд для проведення підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, оскільки в справі відсутні докази того, що на спірній земельній ділянці 3-й відповідач встановив малу архітектурну форму в цілях ведення своєї підприємницької діяльності і, як заінтересована особа, не мав більш ніякого способу задовольнити свої інтереси в користуванні землею.

Договір, укладений на виконання незаконного рішення ради, з підстав передбачених ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, є недійсним.

За таких підстав рішення Рубіжанської міської ради від 17.07.2018 №57/6 "Про надання згоди управлінню освіти Рубіжанської міської ради на укладення договору про встановлення особистого строкового земельного сервітуту з ТОВ "ПКФ ПРАЙД" слід визнати незаконним. Договір про встановлення особистого строкового сервітуту (земельного сервітуту) від 01.10.18, укладений між 2-м та 3-м відповідачем, слід визнати недійсним на підставі ч.1 ст.203 ЦК України.

З огляду на прийняті судом висновки слід зобов`язати ТОВ "ПКФ ПРАЙД" повернути Управлінню освіти Рубіжанської міської ради Луганської області земельну ділянку загальною площею 0,0030 га, вартістю 7830 грн 25 коп., розташовану за адресою: вул.Будівельників, 28, м.Рубіжне, Луганська область.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів у рівних частинах по 1921 грн.

Керуючись ст.ст.46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати незаконним рішення Рубіжанської міської ради Луганської області від 17.07.2018 №57/6 Про надання згоди управлінню освіти Рубіжанської міської ради на укладення договору про встановлення особистого строкового земельного сервітуту з ТОВ ПКФ ПРАЙД, укладеного 01.10.2018 між Управлінням освіти Рубіжанської міської ради Луганської області і ТОВ ПКФ ПРАЙД, зареєстрований за №125 від 01.10.2018.

3.Визнати недійсним договір особистого строкового сервітуту, укладеного 01.10.2018 між Управлінням освіти Рубіжанської міської ради Луганської області і Товариством з обмеженою відповідальністю ПКФ ПРАЙД, зареєстрований за №125 від 01.10.2018.

4.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ПКФ ПРАЙД повернути Управлінню освіти Рубіжанської міської ради Луганської області земельну ділянку загальною площею 0,0030 га, вартістю 7830 грн 25 коп., розташовану за адресою: вул.Будівельників, 28, м.Рубіжне, Луганська область, після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

5.Стягнути з Рубіжанської міської ради Луганської області (93011, м.Рубіжне Луганської області, вул.Володимирська, 2, ід код 26023286) на користь прокуратури Луганської області, (, місцезнаходження: м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Б.Ліщини, 27), р/р 0839 банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації доходу бюджету 2800, витрати на судовий збір в сумі 1921 грн 00 коп., після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

6.Стягнути з Управління освіти Рубіжанської міської ради Луганської області (93000, м.Рубіжне Луганської області, пр.Переможців, 28, ід. код 02141957) на користь прокуратури Луганської області, (, місцезнаходження: м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Б.Ліщини, 27), р/р 0839 банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації доходу бюджету 2800, витрати на судовий збір в сумі 1921 грн 00 коп., після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

7.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПКФ ПРАЙД (93003, м.Рубіжне Луганської області, вул.Будьонного, 28, ід. код 35968320) на користь прокуратури Луганської області, (, місцезнаходження: м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Б.Ліщини, 27), р/р 0839 банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації доходу бюджету 2800, витрати на судовий збір в сумі 1921 грн 00 коп., після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Повний текст рішення складено і підписано 01.08.2019.

Суддя Р. Шеліхіна