Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" липня 2019 р. Справа № 906/598/19

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Шніт А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ "Головинський гранітний кар`єр" від 09.07.2019 про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Головинський гранітний кар`єр"

до 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Головинський камінь"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

за участі представників сторін:

від позивача: Евін А.К. ордер ЖТ №060116 від 27.05.2019; договір про надання правової допомоги №2/10/18 від 01.10.2018;

від відповідача 1: Грінчук Н.А., дов. №03/1746 від 18.07.2019;

від відповідача 2: Гребенюк А.С., ордер КВ №725770 від 22.07.2019;

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Головинський гранітний кар`єр" подано позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15.05.2019. Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що продавець - РВ ФДМУ по Житомирській області не мав цивільної дієздатності на укладання цього правочину. Такий висновок зроблено посилаючись, зокрема, на те, що постановою Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №906/250/17 залишено без змін рішення Господарського суду Житомирської області від 08.06.2017, яким скасовано наказ №37 від 20.01.2017 "Про передачу єдиного майнового комплексу колишнього Державного підприємства "Головинський кар`єр"; майно зазначеного комплексу не повернуто в установленому порядку з оренди, а тому обліковується за заявником на праві господарського відання; зазначені обставини призвели до того, що майно цілісного майнового комплексу колишнього ДП "Головинський кар`єр" не розмежоване на частки, що належить державі та орендарю, а тому порушуються права власності останнього, оскільки відповідач 1 протиправно відчужує не тільки державну, але і не розмежовану частку приватної власності.

Ухвалою від 24.06.2019 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з допущеними недоліками в її оформленні та надано строк для їх усунення.

Позивач у встановлений судом строк недоліки усунув.

Ухвалою суду від 01.07.2019 (суддя Тимошенко О.М.) постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 30.07.2019.

09.07.2019 до суду представником ТОВ "Головинський гранітний кар`єр" подано заяву про забезпечення позову, згідно якої позивач просить заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єкта нерухомого майна: Єдиний майновий комплекс державного підприємства "Головинський кар`єр", який розташований за адресою: Житомирська обл., Черняхівський район, смт.Головино, вул.Адміністративна, 8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256. В обґрунтування заяви позивач вказує, що 01.07.2019 між відповідачем-1 та ТОВ "Карел-Груп" укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку передано об`єкт нерухомого майна - Єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Головинський кар`єр".

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" справа №906/598/19 перебуває в провадженні судді Тимошенка О.М., який згідно табеля обліку робочого часу з 04.07.2019 по 22.07.2019 перебуває у відпустці.

На підставі вищевикладеного, враховуючи вимоги ст.ст. 32, 140 ГПК України, керуючись п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України в редакції від 15.09.2016, згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Житомирської області №142/2019 від 09.07.2019 здійснено повторний автоматизований розподіл заяви про забезпечення позову у справі №906/598/19.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019 заяву про забезпечення позову від 09.07.2019 передано на розгляд судді Шніт А.В.

Ухвалою від 11.07.2019 суддею Шніт А.В. прийнято до розгляду заяву ТОВ "Головинський гарнітний кар`єр" від 09.07.2019 про забезпечення позову, призначено розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні з викликом сторін на 22.07.2019.

22.07.2019 ТОВ "Головинський камінь" подано пояснення на заяву про забезпечення позову, згідно яких відповідач-1 просить повернути заяву про забезпечення позову позивачу, оскільки вона не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, а саме не містить конкретної пропозиції щодо розміру грошової суми, яка підлягає внесенню на депозитний рахунок суду. Окрім того, відповідач-1 вказує, що позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач чи інші особи вчиняють дії, які ускладнюють або призведуть до неможливості виконання судового рішення і порушення його прав як позивача.

22.07.2019 РВ ФДМУ по Житомирській області подано заперечення на заяву про забезпечення позову №05/1748 від 19.07.2019, згідно яких відповідач-2 просить відмовити у задоволенні заяви та вказує, зокрема, що згідно Договору іпотеки встановлено річний строк, протягом якого сторони мають провести розрахунки і лише після закінчення цього строку, у разі невиконання умов договору, може виникнути питання переходу права власності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову та просив її задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (частини 3, 4 статті 140 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з приписами частини 5 статті 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Положеннями частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Заслухавши представників сторін, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності забезпечення позову, суд вважає подану заяву ТОВ "Головинський гранітний кар`єр" про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15.05.2019, укладеного між відповідачами.

Однак, враховуючи предмет позовних вимог, позивач не довів суду наявності фактичних обставин, що утруднять в майбутньому виконання рішення суду. Зокрема, доводи щодо укладення відповідачами та ТОВ "Карел-Груп" договору іпотеки не може свідчити, що відповідачі ухилятимуться від виконання рішення суду та що виконання рішення суду буде унеможливлене. Припущення позивача щодо можливого переходу права власності на нерухоме майно від відповідачів на користь третіх осіб не може бути самостійною і безумовною підставою для висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії. В матеріалах справи відсутні переконливі та безперечні докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову. Позивачем в обґрунтування поданої заяви не доведено суду, що невжиття заходів забезпечення позову щодо заборони вчиняти реєстраційні дії може утруднити виконання чи призвести до невиконання рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Вказані позивачем заходи забезпечення позову, за переконанням суду, не є адекватними заявленим позовним вимогам у справі №906/598/19, не відповідають принципу збалансованості інтересів сторін.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний їх захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відхиляючи заяву заявника (позивача) про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 233-235 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Головинський гранітний кар`єр" від 09.07.2019 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 25.07.2019

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1 - в справу

2-4 - сторонам (рек. з пов.)

5 -Товариство з обмеженою відповідальністю "Карел-Груп" (01042, м.Київ, вул.Чигоріна, будинок 49, офіс 5) (рек. з пов.)

6 - Державне підприємство "Головинський кар`єр" (12325, Житомирська обл., Черняхівський район, смт.Головине, вул.Адміністративна, будинок 8) (рек. з пов.)