СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2019 р. Справа № 917/1603/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О. , суддя Пуль О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Національного авіаційного університету в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету (вх.№1657 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 у справі №917/1603/18 (ухвалене суддею Іванко Л.А. в приміщенні господарського суду Полтавської області 25.04.2019, повний текст рішення складено 25.04.2019)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго",

до Національного авіаційного університету в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету,

про стягнення 8767,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 у справі №917/1603/18 позов задоволено повністю, стягнуто з Національного авіаційного університету в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 7571,04 грн. - пені за несвоєчасну оплату активної електроенергії 145,43 грн. пені за несвоєчасну сплату реактивної електроенергії, 668,04 грн. - 3 % річних за несвоєчасну оплату активної електроенергії, 12,84 грн. 3 % річних за несвоєчасну оплату реактивної електроенергії; 369,65 грн. інфляційні за несвоєчасну оплату активної електроенергії, 1762, 00 грн. витрат з оплати судового збору.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем було порушено договірне зобов`язання щодо своєчасного здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим позивачем правомірно нараховані та заявлені до стягнення пеня, 3% річних та інфляційні за порушення термінів оплати активної та реактивної електроенергії за березень, квітень 2018.

Відповідач з рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Стягнути з позивача на свою користь 2643 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач, зокрема, зазначає, що Кременчуцький льотний коледж НАУ може виконувати будь-які договірні зобов`язання лише за умови затвердження головним розпорядником бюджетних коштів кошторису, який здійснює фінансування на передбачені цілі. При винесенні рішення суд не врахував того, що кошторис коледжу був затверджений лише 30.05.2018, на підставі якого було укладено договір про закупівлю електричної енергії №207z-2 від 07.06.2018, який дав право та можливість відповідачу оплачувати раніше спожиту електричну енергію. Таким чином, відповідач стверджує, що строк виконання зобов`язання наступив після затвердження кошторису та укладання тендерного договору, тому нарахування позивачем пені, інфляційних, 3% річних за прострочку оплати є незаконним. Позивач не надав доказів на підтвердження повноважень осіб, які отримували рахунки, тому не можна вважати вірною вказану ним дату настання строку платежу у розрахунках. Крім того, відповідач вважає, що суд першої інстанції безпідставно не зменшив розмір нарахованої пені.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного авіаційного університету в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету на рішення господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 у справі №917/1603/18, встановлено учасникам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали, попереджено сторони, що апеляційна скарга на рішення господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 у справі №917/1603/18 буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.

18.06.2019 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 у справі №917/1603/18 без змін (вх.№5853).

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2019 у зв`язку з відпусткою судді Фоміної В.О. та судді Шевель О.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О, суддя Пуль О.А.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Між ВАТ Полтаваобленерго (постачальник, правонаступник ПАТ Полтаваобленерго) та Національним авіаційним університетом (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 207 від 08.01.2008 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію (як різновид товару) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 3650кВА, 510кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (розділ 1 договору). Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (п.2.1 договору).

Згідно до п. 2.2 договору постачальник зобов`язався виконувати умови цього договору; постачати споживачу електроенергію, як різновид товару; повідомляти його про всі зміни тарифів на електричну енергію.

Відповідно до п. 2.3. договору споживач зобов`язується виконувати умови цього договору; дотримуватись режиму споживання електричної енергії; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки. Оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії. Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережою постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» (п. 2.3.3, 2.3.4 договору.)

Додатком №2 до договору про постачання електричної енергії № 207 від 08.01.2008 сторони визначили порядок розрахунків.

Згідно п. 1 додатку №2 до договору розрахунковим вважається період з 8 години 23 числа попереднього місяця до 8 години такого ж числа поточного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електроенергії, за регульованим тарифом. Розрахунки за використану електричну енергію здійснюються за однозонним роздрібним тарифом, встановленим відповідно до нормативно-правових актів НКРЕКП.

Згідно п. 2 додатку № 2 до договору відповідно до визначеної згідно п.3 цього додатку величини коштів за фактично спожиту електричну енергію постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути оплачений споживачем.

Акт про прийняття передавання товарної продукції (про використану електричну енергію (додаток №4А до договору) оформлюється постачальником та направляється (надається) споживачу. Оформлений належним чином акт про прийняття- передавання товарної продукції споживач повертає постачальнику у триденний термін. У разі неповернення споживачем належно підтвердженого акта про прийняття- передавання товарної продукції або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дати виписки за умови підписання трьома представниками постачальника (п. 6 додатку № 2 до договору).

Також, між Національним авіаційним університетом (замовник) та ПАТ Полтаваобленерго (учасник) 05.02.2018 укладено договір №207z-1 та 07.06.2018 договір №207z-2 про закупівлю електричної енергії.

Відповідно до п. 1.1 вищезазначених договорів учасник зобов`язується у 2018 поставити замовникові електричну енергію (як різновид товару) для забезпечення потреб електроустановок замовника, а замовник прийняти і оплатити вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цих договорів.

Сума договору № 207z - 1 від 05.02.2018 року про закупівлю електричної енергію становить 600702,08 грн. (з урахуванням додаткової угоди №1 від 27.02.2018). Сума договору №207z -2 від 07.06.2018 про закупівлю електричної енергії становить 1999998,50 грн.

Сума цих договорів є орієнтовною і буде визначатися виходячи з роздрібних тарифів, які щомісячно встановлюються НКРЕ України для позивача та фактичного обсягу спожитого замовником товару (п. 3.1. договорів).

Замовник здійснює оплату вартості обсягу електричної енергії відповідно до додатку №2 до договору про постачання електричної енергії від 08.01.2008 №207. Замовник має право здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року (п.4.1 договору).

Як зазначає позивач, відповідач порушив зобов`язання за договором про постачання електричної енергії №207 від 08.01.2008, оскільки не здійснював розрахунки в терміни, передбачені договором, що призвело до нарахування пені, 3% річних та інфляційних.

Звертаючись з позовною заявою ПАТ Полтаваобленерго просило стягнути з Національного авіаційного університету в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету на свою користь кошти в загальній сумі 8767,00 грн. в тому числі: (за несвоєчасну оплату активної електроенергії) пеню в сумі 7571,04 грн., інфляційні нарахування в сумі 369,65 грн., 3% річних в сумі 668,04 грн.; (за несвоєчасну оплату реактивної електроенергії) пеню в сумі 145,43 грн., 3% річних в сумі 12,84 грн.

В свою чергу відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що Кременчуцький льотний коледж НАУ має статус державної установи та фінансується безпосередньо Міністерством освіти і науки України. Листом №1/11-790 від 21.01.2018 Міністерство освіти і науки України підтвердило, що Кременчуцький льотний коледж НАУ утримується за рахунок коштів Державного бюджету України та його фінансування повністю здійснюється через головного розпорядника коштів Міністерство освіти і науки України за бюджетною програмою. Головний розпорядник коштів Міністерство освіти і науки України затримувало затвердження кошторисів коледжу та перераховувало бюджетні кошти з запізненням. Кошторис був затверджений Кременчуцькому льотному коледжу 30.05.2018, та лише після його затвердження Міністерством освіти і науки України були у відповідності до законодавства проведені державні закупівлі з постачання електричної енергії та укладений договір про закупівлю електричної енергії №207z-2 від 07.06.2018, який давав право коледжу оплачувати раніше спожиту електричну енергію.

На думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вартість спожитої електроенергії сплачена відповідачем повністю, а нарахування пені, інфляційних та 3% річних є неправомірним, оскільки договір на закупівлі електричної енергії був укладений 07.06.2018 після затвердження кошторису коледжу Головним розпорядником коштів.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 13 додатку №2 до договору про постачання електричної енергії №207 від 08.01.2008 передбачено, що розрахунки за спожиту активну електричну енергію, перетікання реактивної енергії, перевитрату договірних величин електроенергії та потужності, нарахування за актами про порушення ПКЕЕ, пеня та інші платежі, оформлені рахунками постачальника, здійснюються споживачем самостійно протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунків для споживачів, які оплачують спожиту електричну енергію самостійно, і 10-ти операційних днів з дня отримання рахунків для споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті.

В матеріалах справи міститься:

- рахунок №А0207 від 26.03.2018 за активну електричну енергію згідно договору №0207 від 08.01.2008 та згідно договору про закупівлю електричної енергії від 05.02.2018 №207z-1 за спожиту активну енергію за березень 2018 на суму 249993,30 грн. та акт до договору № 0207 від 08.01.2008 та згідно договору про закупівлю електричної енергії від 05.02.2018 №207z-1 про прийняття передання товарної продукції (про використану електричної енергії) які підписано сторонами 26.03.2018 та скріплено печатками сторін;

- рахунок №А0207 від 24.04.2018 за активну електричну енергію згідно договору №0207 від 08.01.2008 та згідно договору про закупівлю електричної енергії від 05.02.2018 №207z-1 за спожиту активну енергію за квітень 2018 на суму 225919,96 грн. та акт до договору № 0207 від 08.01.2008 та згідно договору про закупівлю електричної енергії від 05.02.2018 №207z-1 про прийняття передання товарної продукції (про використану електричної енергії), в якому зазначено суму перетікання електричної енергії 4646,47 грн. (за рахунком №Р0207 від 24.04.2018 плата за перетікання реактивної електроенергії за період квітень з урахуванням ПДВ 5575,76 грн.), які підписано сторонами 24.04.2018 та скріплено печатками сторін.

Позивачем стверджується, а відповідачем не заперечується, що на момент звернення з позовом заборгованість за вказаний спірний період за спожиту активну електричну енергію та реактивну електроенергію відсутня.

Проте, враховуючи визначений сторонами порядок розрахунків за спожиту електричну енергію та дати здійснення відповідачем оплат рахунків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасного здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію.

Посилання відповідача на ненадання позивачем доказів повноважень осіб, які отримували рахунки, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки на відповідних рахунках та актах містяться печатка, підпис та прізвище представника відповідача, а також дата їх отримання. Судом також встановлено факт проведення відповідачем оплат заборгованості, вказаної у зазначених актах та рахунках.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

У статті 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктом 2.3.3. - 2.3.4. цього договору з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування встановленого індексу інфляції та три проценти річних.

Крім того, згідно до п. 10 додатку № 2 до договору у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цим додатком, постачальник проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

З врахуванням викладеного, колегія судів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо правомірності нарахування пені, 3 % річних та інфляційних за порушення термінів оплати активної та реактивної електроенергії за березень, квітень 2018 року.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання відповідача на договори про закупівлю електричної енергію №207z-1 від 05.02.2018 та №207z-2 від 07.06.2018, які на його думку, є підставою здійснення відповідачем платежів тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України, враховуючи таке.

Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу (ст. 1 Бюджетного кодексу України). У зв`язку з цим застосування бюджетного законодавства до відносин юридично рівних учасників є неприпустимим. Відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання за договором, яке не припинилося відповідно до приписів глави 50 Цивільного кодексу України.

Пунктами 4.4. договорів про закупівлю електричної енергії сторони визначили, що у разі оплати з порушенням строків, визначених у додатку №2 до договору про постачання електричної енергії, до сторони, яка здійснила несвоєчасну оплату, застосовується відповідальність, визначена умовами договору про постачання електричної енергії від 08.01.2008 №207 (п.4.1 , 4.4 договорів ).

Таким чином, умови вищезазначених договорів не звільняють відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань щодо своєчасної оплати спожитої електроенергії з причин затримки фінансування.

Крім того, за змістом частини другої статті 617 ЦК України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з приписами статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і, оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України, тому відсутність у відповідача необхідних коштів не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання за договором.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 у справі №917/1603/18 без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Національного авіаційного університету в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 у справі №917/1603/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.07.2019

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль