РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2019Справа № 910/6815/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-9"

про стягнення 178 550, 37 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-9" про стягнення 178 550, 37 грн., у тому числі 142 316, 07 грн. - заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, 7 972, 51 грн. - інфляційні втрати, 5 965, 36 грн. - 3 % річних, 8 064, 82 грн. - пені, 14 231, 61 грн. - штрафу.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором № 00298/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 15.03.2002.

Одночасно, разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6815/19. Клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження задоволено. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Запропоновано відповідачу у строк до 24.06.2019 надати суду відзив на позов.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 20.06.2019 представник відповідача подав клопотання про продовження строку для подання відзиву по справі № 910/6815/19. Обгрунтовуючи клопотання тим, що 20.06.2019 ознайомився з матеріалами справи.

Відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

За відсутності підстав для надання додаткового строку для подання відзиву, а також те, що відповідачем одночасно із поданням клопотання не подано письмового відзиву, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 у задоволенні клопотання житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-9" про продовження строку для подання письмового відзиву по справі № 910/6815/19 відмовлено.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень частини дев`ятої статті 165 названого Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (позивач) та житлово-будівельним кооперативом "Буревісник-9" (відповідач) 15 березня 2002 року укладено договір № 00298/4-02, відповідно до якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з постачання питної води та водовідведення, а останній розраховуватися за вищезазначені послуги згідно договору та Правилам користування системи комунального водопостачання в містах і селищах України.

Позивач відповідно до пункту 2.1 договору № 00298/4-02 від 15.03.2002 зобов`язався забезпечити постачання питної води, приймати каналізаційні стоки, які не перевищують гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин, а відповідач сплатити вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством України. У разі зміни тарифів сплата послуг здійснюється за новими тарифами з часу їх введення в дію без внесення змін до договору (пункт 2.2 договору).

Строк дії договору № 00298/4-02 відповідно до сьомого розділу сторони погодили з моменту підписання та є безстроковим.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з пунктом 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання".

Відповідно до пункту 3.1 договору № 00298/4-02 від 15.03.2002 кількість води, що подається позивачем та використовується відповідачем, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих позивачем. Зняття показань водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником позивача спільно з представником відповідача.

Згідно пункту 3.3 договору № 00298/4-02 від 15.03.2002 кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно з показниками водолічильника та інших способів визначення об`ємів стоків, що потрапляють у міську каналізацію у відповідності з пунктом 21.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України.

Відповідно до пункту 3.1 Правил встановлено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

В матеріалах справи містяться акти "Про зняття показань з приладу обліку", в яких зафіксовано обсяг наданих послуг за договором.

У відповідності до положень пункту 3.4 договору № 00298/4-02 від 15.03.2002 відповідач розраховується за надані послуги у порядку, встановленому органами виконавчої влади у п`ятиденний термін з дня представлення позивачем платіжних документів до банківської установи. Позивач інформує відповідача про розмір діючих тарифів у платіжних документах, що направляються щомісячно до банківської установи відповідача.

В матеріалах справи знаходяться копії платіжних вимог-доручень за період з листопада 2015 року по серпень 2018 року надані позивачем до банківської установи у відповідності до умов договору № 00298/4-02 від 15.03.2002.

Положеннями пункту 3.5 договору № 00298/4-02 від 15.03.2002 передбачено, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, відповідач зобов`язаний у п`ятиденний термін з дня представлення позивачем платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обгрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту в цей же термін. При невиконанні означеної умови дані позивача вважаються прийнятими відповідачем.

В матеріалах справи відсутні та суду не надано жодних доказів звернення до позивача щодо невідповідності нарахувань за надані послуги, актів звірки між сторонами на виконання пункту 3.5 договору.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги з водопостачання на загальну суму 1 014 347, 79 грн. за договором № 00298/4-02 від 15.03.2002 (період з 01.11.2015 по 31.08.2018).

Оплата згідно пункту 3.6 договору № 00298/4-02 від 15.03.2002 проводиться шляхом зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Втім, в порушення умов договору № 00298/4-02 від 15.03.2002 відповідач у повному обсязі не розрахувався за надані послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 142 316, 07 грн.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов`язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов`язання можуть виникати з договорів.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач, 16.11.2018 звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості. Зобов`язання відповідачем виконані лише частково.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи наведене, суд встановлює, що позовна вимога про стягнення основного боргу у розмірі 142 316, 07 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статті 216-218 Господарського кодексу України передбачають, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (стаття 230 Господарського кодексу України).

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до зазначеної норми, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини другої статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Приписи даної статті також кореспондуються з положеннями статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідно до пункту 4.2 договору № 00298/4-02 від 15.03.2002 за несвоєчасну оплату послуг відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 8 064, 82 грн. (період з 27.03.2018 по 31.08.2018) судом встановлено, що він є арифметично вірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки здійснено нарахування в межах періоду наявної заборгованості.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідачем не надано суду будь-яких підтверджень того, що неналежне виконання господарського зобов`язання сталось не з його вини.

Згідно з нормами статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Умовами договору № 00298/4-02 від 15.03.2002 сторони передбачили про те, що за безпідставну відмову від оплати наданих послуг відповідач сплачує штраф у розмірі десяти відсотків від несплаченої суми (пункт 4.1).

З урахуванням вищенаведеного, позовна вимога про стягнення 14 231, 61 грн. - штрафу, що становить 10 % від несплаченої відповідачем суми, визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Беручи до уваги, що втрати, пов`язані з інфляційними процесами в державі за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, суд вважає, що зазначені позовні вимоги є правомірними.

З урахуванням наведеного, вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 5 965, 36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 7 972, 51 грн. (період з 02.12.2015 по 31.08.2018) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-9" про стягнення 178 550, 37 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-9" (02068, місто Київ, вулиця Драгоманова, будинок 3, 3-А, 3-Б, ідентифікаційний код 22876499) на користь приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок, 1-А, ідентифікаційний код 03327664) 142 316 (сто сорок дві тисячі триста шістнадцять) грн. 07 коп. - заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, 7 972 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 51 коп. - інфляційні втрати, 5 965 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 36 коп. - 3 % річних, 8 064 (вісім тисяч шістдесят чотири) грн. 82 коп. - пені, 14 231 (чотирнадцять тисяч двісті тридцять одна) грн. 61 коп. - штрафу та 2 678 (дві тисячі шістсот сімдесят вісім) грн. 26 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк