ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р. Справа№ 925/538/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 01.07.2019

розглянув апеляційну скаргу Генеральної прокуратури України

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2019

про відмову у забезпеченні позову

у справі №925/538/19 (суддя - Скиба Г.М.)

за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі:

1) Кабінету Міністрів України

2) Державної служби геології та надр України

до відповідачів:

1) Національної акціонерної компанії «Надра України»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтрубпром»

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Фонд державного майна України

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та зобов`язання повернути нерухоме майно

1. Зміст заяви та обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

1.1. 08.05.2019 Заступник Генерального прокурора України звернувся до Господарського суду Черкаської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державної служби геології та надр України з позовом до національної акціонерної компанії «Надра України» та до товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтрубпром», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Фонд державного майна України, в якому просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 23.11.2007р. нерухомого майна, що є нежитловою будівлею, розташованою за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, село Коробівка, будинок б/н , укладений між НАК «Надра України» та ТОВ «Спецтрубпром»;

- зобов`язати ТОВ «Спецтрубпром» повернути НАК «Надра України» державне нерухоме майно, яким є нежитлова будівля, що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с/рада Коробівська, «Коробівка» база відпочинку, будинок б/н , та складається із: спального корпусу № 1, 2 А, 272,2 кв.м; спального корпусу № 2, 1 Б; спального корпусу № 3, 1 В; їдальні, Г; більярдної, Д; спорудження, У; альтанки, К; трансформаторної підстанції, І; колодязя, II; причалів, III, IV; покриття, V; альтанок, VI,VII; огорожі, 1-3.

1.2. Разом з позовною заявою заступник Генерального прокурора України подав до суду заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на нерухоме майно, яким є нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с/рада Коробівська, «Коробівка» база відпочинку, будинок б/н , та складається із: спального корпусу №1, 2 А, 272,2 кв.м; спального корпусу №2, 1 Б; спального корпусу №3, 1 В; їдальні, Г; більярдної, Д; спорудження, У; альтанки, К; трансформаторної підстанції, І; колодязя, II; причалів, III, IV; покриття, V; альтанок, VI,VII; огорожі, 1-3;

- заборонити ТОВ «Спецтрубпром» та іншим особам здійснювати будь-які дії з вищезазначеним нерухомим майном, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо нього.

1.3. Так, в обґрунтування заяви про забезпечення позову, прокурор зазначає 23.11.2007 між НАК «Надра України» та ТОВ «Спецтрубпром» укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, відповідно до якого НАК «Надра України» продало, а ТОВ «Спецтрубпром» купило нерухоме майно, яким є нежитлова будівля, яка знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с/рада Коробівська, «Коробівка» база відпочинку, будинок б/н .

База відпочинку складається з: спального корпусу № 1, 2 А, 272,2 кв.м; спального корпусу №2, 1 Б; спального корпусу №3, 1 В; їдальні, Г; більярдної, Д; спорудження, У; альтанка, К; трансформаторна підстанція, І; колодязь, II; причали, III, IV; покриття, V; альтанка, VI-VII; огорожа, 1-3.

Водночас, пунктом 5.4 статуту НАК «Надра України» у редакції від 27.09.2000, чинній на час утворення Компанії, встановлено, що майно, що є державною власністю і передане Компанії у користування та/або управління, не підлягає відчуженню.

Аналогічні положення має й п. 26 статуту у редакції від 27.06.2007, чинній на час відчуження спірного майна.

Власником майна, переданого до статутного фонду акціонерного товариства, - є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до ст. 18 Статуту НАК «Надра України» засновником компанії є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Зміна правового режиму майна суб`єкта господарювання здійснюється за рішенням власника у спосіб, передбачений Господарським кодексом та прийнятими відповідно до нього іншими законами, крім випадків якщо така зміна забороняється законом (ч. 2 ст. 145 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 145 Господарського кодексу України правовий режим майна суб`єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній) власності, може бути змінений шляхом приватизації майна державного (комунального) підприємства відповідно до закону.

Водночас, як вказує заявник, відповідні рішення Кабінет Міністрів України як власник майна, що передане до статутного фонду НАК «Надра України», не приймав.

Крім того, ч. 6 ст. 141 Господарського кодексу України передбачено, що відчуження суб`єктом господарювання державного майна, яке належить до основних фондів, здійснюється у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Продаж суб`єктом господарювання державного майна, яке належить до основних фондів, здійснюється лише на конкурентних засадах.

Спірне майно належить до основних фондів, що підтверджується актом приймання-передавання від 15.05.2001 №1 Державного геологічного підприємства «Центрукргеологія» до складу НАК «Надра України».

Таким чином, як стверджує заявник, вказане майно протиправно відчужено НАК «Надра України» поза волею власника - держави в особі Кабінету Міністрів України.

Також прокурором зазначено, що продаж спірного майна здійснено за заниженою ціною.

Так, згідно договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 23.11.2007 ТОВ «Спецтрубпром» придбало у НАК «Надра України» спірне майно за ціною 157 764 гривні.

Водночас, згідно з висновком від 17.10.2017 №90/1153/1154/17-23 судової комісійної оціночно-будівельної експертизи у кримінальному провадженні №0003659, складеним Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інститут судових експертиз, встановлено, що дійсна ринкова вартість проданого за вказаним договором майна станом на 23.11.2007 становила 633 556 гривень.

Таким чином, як зазначає заявник, НАК «Надра України» здійснило продаж спірного об`єкту нерухомості за ціною, яка на 475 792 гривні менша від дійсної ринкової вартості майна на момент його реалізації.

Заявник стверджує, що обставини незаконного набуття права власності на спірне майно дають обґрунтовані підстави припускати, що воно може бути протиправно відчужено відповідачем у справі.

Зважаючи на викладене, з метою запобігання відчуженню чи обтяженню державного майна іншими зобов`язаннями, що може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, прокурор вважає за необхідно вжити заходи до забезпечення позову.

2. Зміст ухвали місцевого суду

2.1. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.05.2019 у справі №925/538/19 відмовлено заступнику Генерального прокурора України в задоволенні заяви про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

2.2. Ухвала мотивована тим, що заява заступника Генерального прокурора України задоволенню не підлягає, оскільки вона не мотивована, ґрунтується лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які підтверджують можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів до забезпечення позову.

При цьому, місцевий суд зазначив, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість протиправного відчуження відповідачем у справі спірного майна та ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

3. Вимоги та обґрунтування апеляційної скарги

3.1. Не погодившись з прийнятою ухвалою, Генеральна прокуратура України звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2019 у справі №925/538/19 скасувати та прийняти нову - про задоволення заяви заступника Генерального прокурора про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд дійшов висновку щодо відмови у вжитті заходів до забезпечення позову внаслідок неправильного застосування норм процесуального права, а саме ст.86, 136, 137 Господарського процесуального кодексу України та неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, що відповідно до ст.277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Так, за твердженням апелянта, місцевим судом безпідставно не враховано, що обставини незаконного набуття права власності на спірне майно дають обґрунтовані підстави припускати, що воно може бути протиправно відчужено відповідачем у справі.

Крім того, прокурор зазначає, що накладення арешту на майно, яке незаконно вибуло з власності держави та підлягає поверненню, а також заборона відповідачу вчиняти щодо нього будь-які дії, зокрема, укладати правочини, не може завдати збитків відповідачу.

За вказаних обставин, місцевий суд, на думку апелянта, дійшов помилкового висновку, відмовивши у вжитті заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони відповідачу вчиняти з ним будь-які дії, у тому числі, укладати договори, інші правочини.

За твердженням апелянта, невжиття заходів щодо забезпечення позову ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду.

4. Заперечення на апеляційну скаргу

4.1. Позивачі-1,-2, відповідачі-1,-2 та третя особа відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надали.

5. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

5.1. 21.05.2019 Генеральна прокуратура України звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду від 11.05.2019 у справі №925/538/19.

5.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи №925/538/19 призначено на 01.07.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Сулім В.В., Руденко М.А.

5.3. У зв`язку з перебування суддів Суліма В.В. та Руденко М.А., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках, згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2019 для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.

5.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 справу №925/538/19 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

5.5. У судове засідання 01.07.2019 з`явилися прокурор, уповноважені представники відповідача-1 та третьої особи. Представники позивачів-1-2 та відповідача-2 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

5.6. Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу місцевого суду від 11.05.2019 у справі №925/538/19 скасувати.

5.7. Представник відповідача-1 у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги Генеральної прокуратури України, просив її задовольнити, а ухвалу місцевого суду від 11.05.2019 у справі №925/538/19 скасувати.

5.8. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги Генеральної прокуратури України, просив її задовольнити, а ухвалу місцевого суду від 11.05.2019 у справі №925/538/19 скасувати.

6. Застосоване законодавство

6.1. Згідно з ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

6.2. У відповідності до ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

7. Позиція апеляційного суду

7.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Генеральної прокуратури України не підлягає задоволенню з наступних підстав.

7.2. Апеляційний суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

7.3. Як вірно зазначено місцевим судом, Заступник Генерального прокурора України не підтверджує належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову та неможливість в подальшому виконати рішення суду, оскільки заява заступника Генерального прокурора України ґрунтується лише на припущеннях можливого задоволення позову та можливого невиконання чи утрудненого виконання рішення суду.

При цьому, саме лише посилання заявника на потенційну можливість протиправного відчуження відповідачем у справі спірного майна та ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

7.4. Крім того, апеляційний суд зазначає, що апелянтом також не надано доказів, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Державної служби геології та надр України, за захистом яких він звернувся до суду.

8. Висновки апеляційного суду

8.1. За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення заяви Генеральної прокуратури України про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

8.2. Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали місцевого суду згідно зі ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Генеральної прокуратури України на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2019 про відмову у забезпеченні позову у справі №925/538/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2019 про відмову у забезпеченні позову у справі №925/538/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Генеральну прокуратуру України.

4. Матеріали справи №925/538/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст складено 26.07.2019

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко