ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

02.08.2019 Справа № 904/3307/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервисторг", м. Дніпро

до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Ліпинський О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервисторг» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, в якому просить суд:

- визнати наказ заступника директора департаменту начальника управління з питань комунальної власності А.М. Турчак № 299 від 23.07.2019 року про відмову у затвердження протоколу про результати електронного аукціону з продажу об`єкта малої приватизації нежитлового приміщення АДРЕСА_1 а за АДРЕСА_2 : м АДРЕСА_3 8 недійсним:

- визнати ТОВ «Сервисторг» переможцем електронного аукціону з продажу об`єкта малої приватизації нежитлового приміщення АДРЕСА_4 15а за адресою: м. Дніпро, вул АДРЕСА_3 буд. 8.

- зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради затвердити протокол про результати електронного аукціону з продажу об`єкта малої приватизації нежитлового приміщення АДРЕСА_1 а за АДРЕСА_2 : АДРЕСА_5 . Дніпро, АДРЕСА_6 , де переможцем аукціону є ТОВ «Сервисторг».

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що його визначено переможцем аукціону з продажу об`єкта малої приватизації нежитлового приміщення № 15а за адресою: м. Дніпро АДРЕСА_6 , однак, Відповідач незаконно видав наказ № 299 від 23.07.2019 року, яким безпідставно відмовив у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону щодо продажу зазначеного об`єкта малої приватизації.

Разом із позовною заявою до суду подано клопотання про забезпечення позову, за змістом якої Позивач просить суд накласти арешт на майно, а саме на об`єкт малої приватизації нежитлового приміщення АДРЕСА_4 15а за адресою: м АДРЕСА_3 . 8.

Зазначену заяву мотивовано тим, що в силу приписів п. 66, 67 Постанови КМУ № 432 від 10.05.2018 року «Про затвердження порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу», у зв`язку із прийняттям Відповідачем оскаржуваного рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону, за яким переможцем аукціону є позивача, переможцем може бути визнаний учасник з наступною за величиною ціновою пропозицією.

З огляду на викладене, Позивач вважає, що у випадку невжиття заходів забезпечення, позивач може втратити право на приватизацію вказаного об`єкта нерухомості, у зв`язку з його переходом до іншої особи.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Позов забезпечується, в тому числі накладенням арешту на майно (ст. 137 ГПК України).

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд вважає, що заходи забезпечення, про які просить позивач, не є співмірними із предметом його позову, оскільки позивач просить застосувати заходи, що не стосуються спірного наказу № 299 від 23.07.2019 року та наслідків його прийняття, а стосується об`єкту малої приватизації нежитлового приміщення АДРЕСА_4 15а за АДРЕСА_2 : АДРЕСА_6 , який сам по собі не являється предметом спору.

Так, за змістом ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Суд враховує, що предметом позовних вимог, з якими звертається до суду позивач, є вимоги про визнання недійсним наказу відповідача та зобов`язання власника майна затвердити кінцевий результат щодо продажу об`єкта приватизації, тобто заявлена вимога немайнового характеру, у той же час, позивач просить застосувати заходи, що мають ознаки майнового характеру, зокрема, шляхом накладення арешту на об`єктом приватизації.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що наведені в заяві заходи забезпечення позову не можна вважати співмірним та адекватним із заявленими у позові вимогами.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити ТОВ «Сервісторг» у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України

Суддя О.В. Ліпинський