ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 Справа № 904/956/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтехмаш", м. Харків

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод",

м. Дніпро

про стягнення 649089,08 грн

Представники:

Від Позивача: Кундіус І.В., договір від 01.02.2019 р. ордер серії №ХВ1422, адвокат

Від Відповідача - представник не з`явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Елтехмаш" (далі - Позивач) подало до Господарського суду Дніпропетровської області через поштову установу 07.03.2019 позовну заяву до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про стягнення заборгованості за договором поставки №180161 від 23.02.2018 в сумі 649089,08грн., що складає: 543568,58 грн. основної заборгованості, 5864,36 грн. пені, 27154,40 грн. інфляційних витрат та 4774,28 грн. 3% річних. В обґрунтування позову Позивач послався на неналежне Виконання Відповідачем грошових зобов`язань за цим договором. Також Позивач просить стягнути з Відповідача судові витрати у загальній сумі 67727,46 грн., які складаються з 9592,46 грн. судового збору та 58135,00 грн. витрат на правову допомогу.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2019р. (суддя Воронько В.Д.) прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження.

За повторним розпорядженням керівника апарату від 18.04.2019 року №514 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи", відповідно до пункту 7 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у зв`язку з призначенням на посаду судді Воронька В.Д. до Вищого антикорупційного суду, згідно з протоколом про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) для розгляду даної справи призначено суддю - Кеся Н.Б.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2019р. прийнято справу №904/956/19 до свого провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2019р. відкладено підготовче засідання на 06.06.2019р. о 16:30год. із проведенням його в режимі відеоконференції за допомогою Дзержинського районного суду міста Харкова.

06.06.2019р. судове засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю відеозв`язку з Дзержинським районним судом міста Харкова.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2019р. відкладено підготовче засідання на 25.06.2019р. о 15:00год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2019р. закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено до судового розгляду по суті на 23.07.2019 о 14:00год.

11.05.2019р. до суду від представника Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (арк.с. 146-147), в якій просить суд:

- зменшити розмір позовних вимог на суму 199 358,60 грн.;

- стягнути з ПАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" заборгованість за договором поставки №18016т від 23.02.2018р. в сумі 382 003,02 грн., яка складається з: 344 209,98 грн. - основного боргу, 5 864,36 грн. - пені, 27 154,40 грн. - інфляції, 4 774,28 грн. - 3% річних.

Подана заява про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду на підставі ст. 46 ГПК України.

Крім того, 11.05.2019р. представником Позивача надано до суду клопотання про повернення судового збору у розмірі 3 862,41 грн. (арк.с. 151-152).

Відповідач в судові засідання призначені на 21.05.2019, 06.06.2019, 25.06.19р. та 23.07.19р. не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (арк.с.154, 182, 183, 205), про поважну причину неявки не сповістив, клопотання від нього до справи не надходили.

У зв`язку з цим, на підставі частини 3 ст.202 ГПК України суд розглядає справу за відсутності представника Відповідача.

Судове засідання 23.07.2019 відбувалося в режимі відеоконференції відповідно до вимог ст. 197 ГПК України за клопотанням Позивача.

В судовому засіданні 23.07.19р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

Відповідач 08.04.2019 подав до канцелярії суду відзив на позов, в якому просить відмовити у позові, посилаючись на те, що датою поставкою згідно з договором є дата фактичної передачі товару, яка зазначається в товарно-транспортній накладній на товар, що Позивачем не було надано до позову. Також Відповідач посилається на неотримання від Позивача рахунків за договором, а також на умови договору, якими сторони узгодили, що прострочені Замовником грошові зобов`язання, передбачені договором, повинні виконуватись без урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних. Крім того, Відповідач вважає суму гонорару адвоката Позивача завищеною.

08.04.2019 Позивач подав до справи пояснення, в яких зазначає про те, що витрати на правову допомогу є співмірними з ціною позову, їхній розмір є виправданим із обсягом фактично проведеною адвокатом роботи.

11.04.2019 Позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив про те, що дата передачі товару визначена Позивачем на підставі експрес-накладних, яка містить інформацію про прибуття товару, а видаткова накладна містить інформацію про отримання товару Відповідачем.

28.05.2019р. представник Позивача надав письмові пояснення до справи (арк.с. 163-174), в яких просить суд: задовольнити позовні вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" заборгованість за Договором поставки № 18016 т від 23.02.2018 р. в сумі 382003,02 грн., яка складається з : 344209,98 грн. - основного боргу, 5864,36 грн. - пені, 27154,40 грн. - інфляція, 4774,28 грн. - 3% річних та судові витрати покласти на Відповідача.

03.07.2019р. та 12.07.2019р. Позивач подав додаткові пояснення (арк.с. 193-194, 206-207).

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

23.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Елтехмаш" (далі-Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі-Замовник) укладено Договір поставки №18016т (далі-Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника товар, вказаний у Специфікації (Додаток №1), що є невід`ємною частиною цього договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар на умовах даного договору (п. 1.1 Договору).

Найменування товару: електрообладнання до тепловозу ЧМЕЗ (п. 1.2 Договору).

Умови поставки: поставка товару здійснюється в м. Дніпро (на склад Перевізника за узгодженням з Замовником) за рахунок Постачальника, з складу Перевізника поставка здійснюється за рахунок Замовника транспортом Замовника (п. 1.3 Договору).

Кількість та асортимент товару зазначається у Специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п.5.1 Договору поставка товару здійснюється упродовж 5 днів з моменту узгодження поставки Сторонами. Кількість та асортимент товару у кожній партії визначається в заявці Замовника.

Передача товару від Постачальника Замовнику здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну Товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість Товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатково-прибутковою накладною Постачальник зобов`язується надати Замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної. Датою поставки товару є дата фактичної передачі Товару Замовнику, яка зазначена в товарно-транспортній накладній на Товар (п. 5.2 Договору).

Замовник сплачує затовар за цінами, вказаними у Специфікації (п. 6.1 Договору).

Загальна сума за цим договором складає - 1776182,77 грн., крім того ПДВ-20% - 355 236,55 грн. Всього: 2 131 419,32 грн. (п. 6.2 Договору).

Розрахунки за договором провадяться у безготівковому порядку на рахунок Постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня поставки та на підставі отриманого від Постачальника рахунку. Допускається попередня оплата очікуваної поставки товару (п. 7.1 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.12.2018 в частині поставок товару, а в частині оплати - до її повного виконання (п. 14.1 Договору).

Додатковою угодою №1 від 19.12.2018 року сторони змінили п. 14.1 Договору та виклали його в такій редакції:

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30 червня 2019 року, але в будь-якому разі до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Так, на виконання умов договору в період з 01.01.2018р. по 30.01.2019р. Постачальник здійснив поставку Товару на загальну суму 543568,58 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних №32 від 22.08.2018р., №27 від 27.08.2018р., №38 від 27.09.2018р., №42 від 05.10.2018р., №46 від 22.10.2018р., №47 від 29.10.2018р., №52 від 11.12.2018р., копіями довіреностей на отримання ТМЦ та експрес-накладних поштового підприємства "Нова пошта" (арк.с. 24-48). Видаткові накладні підписані представниками обох сторін, містять інформацію про їх складання у місті Харкові за місцем знаходженні постачальника. Експрес-накладні поштового підприємства "Нова пошта" містять інформацію про дату оформлення замовлення від Позивача на відправлення на адресу Відповідача посилок та розрахункову дату прибуття посилки. Довіреності на отримання ТМЦ Відповідачем від Позивача містять дату їх оформлення, яка співпадає з датою оформлення видаткових накладних. З аналізу цих документів також вбачається, що розрахункова дата прибуття посилки на адресу Відповідача завжди є наступним днем після дати оформлення видаткової накладної. Зазначена розрахункова дата використана Позивачем як дата отримання товару Відповідачем.

Відповідач не надав інформації та власних доказів щодо фактичної дати отримання ним товару.

Листами від 01.02.2019 та 21.02.2019 Позивач звертався на адресу Відповідача з інформацією про заборгованість останнього за договором та необхідність її погашення.

На момент вирішення спору заборгованість Відповідача за отриманий товар складає 344209,98 грн. основного боргу.

Остання оплата за отриманий товар надійшла до Позивача з боку Відповідача 02.05.2019 на загальну суму 199358,60 грн., що підтверджується банківською випискою, в якій зазначено про оплату за договором №18016т та рахунками №№59, 37,48.

У випадку порушення Замовником строків розрахунків за договором Замовник сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення (п. 10.3 Договору).

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 5864,36 грн., яка нарахована по кожній видатковій накладній окремо за період з 05.10.2018р. по 05.03.2019р.

Сума пені розрахована на суму боргу з правильним визначенням періоду прострочення, який не спростований Відповідачем, із застосуванням розміру пені, який не перевищує подвійний розмір облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочки, а також з дотриманням 6-ти місячного строку для нарахування штрафних санкцій, встановленого ч.6 ст.232 Господарського кодексу України .

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу 4774,28 грн. 3 % річних за період з 05.10.2018р. по 05.03.2019р., які нараховані згідно з вимогами чинного законодавства.

Також Позивач нарахував 27154,40 грн. інфляційних втрат за загальний період з вересня 2018р. по січень 2019р. З аналізу розрахунків інфляційних втрат судом виявлено, що Позивачем включено до них індекси інфляції за місяці, в які прострочення з боку Відповідача ще не виникло або прострочка виникла в останній дні місяця. Враховуючи природу інфляції, яка визначається органом статистики за підсумками місяця в цілому, визначення інфляції за місяць, в якому прострочка існувала два дні, є безпідставним.

Враховуючи викладене, судом визначено загальну суму інфляційних втрат Позивача у розмірі 15137,01грн.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Правовідносини сторін ґрунтуються на договорі поставки, який регулюється статтями 264-271 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Факт поставки Позивачем товару та прострочення з його оплати з боку Відповідача доводиться матеріалами справи.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1 і 7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

З урахуванням наведених норм права, для вирішення спору у цій справі, необхідно встановити факт поставки товару та його неоплату відповідно до умов договору.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт поставки та його неоплату в обумовлені договором строки Відповідачем, суд задовольняє позовні вимоги Позивача про стягнення 344209,98 грн. основного боргу, 5864,36 грн. - пені та 4774,28 грн. - 3% річних у повному обсязі.

Що стосується нарахування Позивачем інфляційних втрат в розмірі 27154,40 грн., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково на суму 15137,01грн. грн., оскільки Позивачем безпідставно включено до розрахунків індекси інфляції за місяці, в які прострочення з боку Відповідача ще не виникло або прострочка виникла в останній дні місяця.

Заперечення Відповідача про те, що Позивачем не надано доказів дати передачі товару відповідно до умов договору, а саме, не надано товарно-транспортних накладних із датою вручення товару, судом відхилюється, оскільки факт отримання товару на спірну суму боргу доводиться матеріалами справи у вигляді видаткових накладних, як підписані з боку Відповідача. Надані Позивачем експрес-накладні також свідчать про те, що товар був переданий на адресу Відповідача через поштову установу. Відповідач не надав інформації та власних доказів щодо фактичної дати отримання ним товару. Отже, свої заперечення Відповідач не обґрунтував власними доказами. У зв`язку з цим суд бере до уваги розрахунки та докази з боку Позивача.

Аргументи Відповідача про те, що нарахування Позивачем іфляційних втрат та трьох відсотків річних суперечить умовам договору, суд відхилює з огляду на те, що положення статті 625 ЦК України, на підставі яких застосовані ці заходи відповідальності, не ставлять їх застосування в залежності від того, чи дозволяють це умови договору.

7. Щодо судових витрат на правову допомогу

Матеріали справи свідчать, що 01.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Елтехмаш" (далі-Замовник) та Адвокатом Кундіус І.В. (далі-Адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги (далі-Договір про надання правової допомоги) (арк.с. 58-59), відповідно до умов якого Адвокат зобов`язується надати правову допомогу та здійснити представництво й захист інтересів Клієнта в усіх державних органах і установах, у тому числі у судових інстанціях всіх рівнів і ланок, у правоохоронних органах (у тому числі, у територіальних підрозділах Національної поліції, у Державній фіскальній службі, перед органами слідства та прокуратури), у Державній виконавчій службі та її територіальних підрозділах, в органах нотаріату та юстиції, в Державній реєстраційній службі тощо, в підприємствах установах та організаціях будь-якої форми власності) з усіма правами, що надані Клієнту та його Адвокату згідно законодавства України (п. 1.1 Договору).

На підтвердження вартості наданих послуг Позивач подав платіжне доручення №875 від 06.03.2019р. (арк.с. 62).

З наданих документів вбачається визначення гонорару лише із розрахунку 10% від ціни позову. Складність позову про стягнення боргу за договором поставки при цьому не врахована, розрахунки інфляції зроблені професійним правником неправильно, скільки часу витрачено адвокатом по цій справі, не вказано, які витрати були понесені у зв`язку з наданням послуг по цій справі, не наведено. Крім того, зі змісту укладеного 01.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Елтехмаш" (далі-Замовник) та Адвокатом Кундіус І.В. (далі-Адвокат) Договору про надання правової допомоги не вбачається його укладення лише для стягнення боргу по справі, що розглядається.

Статтею 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1-2 ч.1 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, пунктами 4-6 частини 4 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок протилежної сторони має бути встановлено, що позов вирішено не на користь останньої, такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати неминучі, чи були вони понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За таких обставин, суд, оцінюючи витрати Позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є зменшення розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтехмаш" на професійну правничу допомогу до 8000,0грн. від попередньо заявленої суми та судових витрат на правничу допомогу, понесених стороною у справі, із яких присуджує до стягнення за рахунок Відповідача з урахуванням часткового задоволення позову відповідно до ст. 129 ГПК України - на суму 7748,33грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтехмаш" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м.Дніпро, вул.Академіка Белелюбського, 7, код ЄДРПОУ 322959) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтехмаш" (61019, м.Харків, пр.Ново-Баварський, 118 А, ) заборгованість за договором поставки №18016т від 23.02.2018р., яка складається з: 344209,98 (триста сорок чотири тисячі двісті дев`ять грн. 98 коп.) грн. - основного боргу, 5864,36 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят чотири грн. 36 коп.) грн. - пені, 15137,01грн. (п`ятнадцять тисяч сто тридцять сім грн.01 коп.) - інфляції, 4774,28 (чотири тисячі сімсот сімдесят чотири грн. 28 коп.) грн. - 3% річних, судовий збір у розмірі 5549,79 (п`ять тисяч пятьсот сорок дев`ять грн. 79 коп.) грн. та 7748,33 (сім тисяч сімсот сорок вісім грн. 33 коп.) грн. витрат на правничу допомогу.

В решті позову відмовити.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

У зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Елтехмаш" (61019, м.Харків, пр.Ново-Баварський, 118 А, ) з Державного бюджету України 3862,41 (три тисячі вісімсот шістдесят дві грн. 41 коп.) грн. судового збору, який було сплачено за платіжним дорученням №865 від 05.03.2019р.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в двадцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 02.08.2019

Суддя Н.Б. Кеся