ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.07.2019 Справа № 910/8703/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 2047/08-07/19 від 29.07.2019)

за позовом фізичної особи-підприємця Мамчура Максима Васильовича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача фізичної особи-підприємця Різака Юрія Олександровича ( АДРЕСА_2 )

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 позовну заяву ФОП Мамчура Максима Васильовича до ФОП Різака Юрія Олександровича про стягнення 155.550,00 грн. ухвалено передати на розгляд Господарського суду Запорізької області.

Супровідним листом без номеру від 23.07.2019 позовну заяву б/н б/д з доданими документами направлено за територіальною підсудністю відповідно до ст. 31 ГПК України до Господарського суду Запорізької області.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2019 справу №910/8703/19 передано на розгляд судді Федоровій Олені Владиславівні.

Позивач в позові зазначив, що позовні вимоги полягають у стягненні з відповідача суми сплаченої за договором та неустойки у зв`язку з порушенням строку виконання господарського зобов`язання за договором №12/12-1 про надання консультаційних послуг.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, що є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме: позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позовна заява не містить прохальної частини, що в свою чергу унеможливлює визначити зміст позовних вимог.

Крім того позивач в розділі ІІ позовної заяви зазначає про стягнення суми сплаченої за договором та неустойки. Між тим в тексті позову не зазначено ані сума неустойки, ані підстави для її нарахування та стягнення в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів та сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

За змістом п. 19 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (з наступними змінами та доповненнями), внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Як слідує з пункту 3.2.1.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12.05.2006р. № 211 при прийманні листа (бандеролі) з оголошеною цінністю з описом вкладення працівник зв`язку звіряє вкладення з описом ф. 107 (рис. 27), а також перевіряє відповідність місця призначення, найменування адресата та суми оголошеної цінності, зазначених на відправленні та примірнику опису, розписується на ньому і проставляє відбиток календарного штемпеля. Форма опису вкладення (ф. 107) передбачає, що внесення виправлень до опису вкладення не допускається, про що зазначено безпосередньо на бланку опису вкладення.

Так, належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу(ам) та іншим учасникам справи відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека) та опису вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.

Позовні матеріали містять оригінали поштової накладної №677 від 01.07.2019 та опис вкладення від 01.07.2019, відповідно до яких позовну заяву з додатками надіслано за адресою: 02225, м. Київ, вул. Каштанова, 4-17.

Між тим, зазначені документи не є належним доказом дотримання позивачем наведених вище норм права, оскільки позовні матеріали містять витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 04.07.2019, зроблений суддею Господарського суду міста Києва Балац С.В., відповідно до якого ФОП Різак Юрій Олександрович проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, позивачем не дотримано положень п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України та Правил надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до норм ч. 1, пп. пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір" судовий збір за розгляд немайнових вимог складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за розгляд майнових вимог - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Статтею 7 Закону України від 07.12.2017 № 2246-VІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року в розмірі 1921,00 грн.

Позивачем ставиться вимога про стягнення 155.550,00 грн.

Положеннями ст. 163 ГПК України унормовано, що ціна у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюванню за виконавчим чи іншим документом, яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Згідно п. 2.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина друга статті 9). При цьому господарський суд може з`ясувати відповідну обставину, використовуючи способи, передбачені ГПК, зокрема у разі необхідності отримувати таку інформацію від територіальних органів казначейства, яким судовий збір перераховано від позивача або особи, що подала апеляційну (касаційну) скаргу чи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що позов містить одну майнову вимогу (стягнення 155.550 грн.), позивач, враховуючи норми матеріального та процесуального права, повинен надати суду докази сплати судового збору в установлених законом розмірі та порядку, а саме 2.333,25 грн. (155.550,00 грн. х 1,5% = 2.333,25 грн.).

Разом з тим, до позовних матеріалів додана квитанція 0.0..1 від 01.07.2019 про сплату судового збору у розмірі 2325,00 грн. Інших доказів дотримання позивачем наведених вище норм права до позову не додано.

Таким чином, позовні матеріали не містять належних та допустимих доказів дотримання позивачем положень п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Частиною 2 ст. 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Виходячи з положень наведених статей, до позовної заяви мають бути додані докази, які підтверджують певні юридичні факти з викладенням їх суті. Зазначені обставини необхідно не лише зазначити, а й обґрунтувати відповідним чином, що випливає зі змісту ст. 74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У позовній заяві має міститися обґрунтований розрахунок суми, що стягується, який складається із зазначенням застосованих методів, періодів нарахування, тощо.

Позивач у позові зазначає, що за період дії договору ним було перераховано на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 155.550,00 грн., про що свідчать дублікати касових чеків та платіжне доручення від 30.04.2019, від 21.04.2019.

Здійснивши аналіз доданих касових чеків та платіжних доручень, суд дійшов висновку, що позовні матеріали не містять доказів перерахування саме позивачем на користь ФОП Різака Ю.О. обумовленої у позові грошової суми - 155.550,00 грн., оскільки в дублікаті квитанції №Р24А94655994 від 30.03.2019 та платіжних дорученнях № від 30.04.2019, № від 21.04.2019 платниками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не є сторонами договору.

Тобто надані позивачем документальні докази не підтверджують факт наявності у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем в сумі 155.550,00 грн. Жодних пояснень з цього приводу в позовній заяві не наведено.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені судом недоліки позовної заяви є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Внаслідок залишення позовної заяви без руху, клопотання про забезпечення позову судом не розглядалося, правова оцінка не надавалася.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ФОП Мамчура М.В. (вх. №2047/08-07/19 від 29.07.2019) залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- викласти прохальну частину позову відповідно до вимог ст. 162 ГПК України та чітко зазначити суми та їх правову природу, які підлягають стягненню з відповідача;

- пояснення та документальне підтвердження застосування до відповідача неустойки (пені). Зазначити норму права, на підставі якої підлягає стягненню пеня. У разі заявлення вимоги про стягнення пені надати розрахунок та відповідні докази сплати судового збору в установленому законом розмірі;

- надати докази надсилання копії позовної заяви з поіменним переліком документів на адресу відповідача - АДРЕСА_2 або пояснення щодо належності надсилання позовної заяви за указаною у позові адресою з відповідними доказами;

- докази сплати судового збору в установленому законом розмірі;

- докази перерахування позивачем на користь відповідача 155.550,00 грн. в рамках договору 12/12-1 або пояснення з відповідними доказами щодо наявності прав вчинення цих дій від імені позивача іншими особами;

- докази надсилання вищеперелічених документів на адресу відповідача (оригінали відправки надати суду для приєднання до матеріалів справи).

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набрала законної сили 31.07.2019 та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Федорова