ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1877/19

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Щербак Ніни Іллівни б/н від 26.07.2019 року (вх. №177/19 від 26.07.2019 року) про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо звільнення земельної ділянки та демонтажу розміщеного на ній торгівельного кіоску до подання позовної заяви

без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Щербак Ніна Іллівна звернулась до Господарського суду Київської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви б/н від 26.07.2019 року (вх. №177/19 від 26.07.2019 року), відповідно до якої просить суд забезпечити позов Фізичної особи-підприємця Щербак Ніни Іллівни до Броварської міської ради Київської області про скасування рішення Броварської міської ради Київської області від 20.06.2019 року про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки та продовження (пролонгації) договору оренди землі, заборонивши відповідачу - Броварській міській раді вчиняти дії щодо звільнення земельної ділянки, площею 0,0030 га для обслуговування кіоску в складі павільйону очікування, яка знаходиться по вул. Гагаріна в районі розміщення буд. 11 в м. Бровари . Кадастровий номер земельної ділянки: :00:028:0225 та по демонтажу розміщеного на ній належного заявнику торгівельного кіоску в складі павільйону очікування до розгляду та вирішення спору по суті.

Згідно ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26 грудня 2011 року).

Розглянувши клопотання Фізичної особи-підприємця Щербак Н.І. (вх.№177/19 від 26.07.2019 року) про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо звільнення земельної ділянки та демонтажу розміщеного на ній торгівельного кіоску, судом встановлено наступне.

В обґрунтування поданого клопотання, заявник послався на те, що на його думку, існує загроза, що відповідач буде вчиняти дії щодо звільнення спірної земельної ділянки та знесення належного заявникові на праві власності торгового кіоску по вул. Гагаріна, 11 в м. Бровари Київської області , що в подальшому значно утруднить виконання рішення у даній справі.

Однак, у клопотанні про забезпечення позову заявником не наведено жодних доводів на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, а лише висловлене припущення щодо ймовірності виникнення обставин, які можуть призвести до невиконання у подальшому судового рішення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, заявник не надав суду будь-яких документальних доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Отже, припущення заявника, що відповідач може здійснити дії щодо звільнення спірної земельної ділянки та знесення належного заявникові на праві власності торгового кіоску по вул. Гагаріна, 11 в м. Бровари Київської області є безпідставними та такими, що жодним чином не підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема, заявником не наведено доказів, що відповідач вчиняє дії щодо можливого знесення торгівельного кіоску або доказів щодо звільнення зазначеної земельної ділянки. Заявником до заяви не додано будь-якого документального обґрунтування, яке б вказувало на здійснення відповідачем вказаних в заяві дій.

Як зазначає заявник - ФОП Щербак Н.І. , нею отримано припис Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області №547 від 25.07.2019 року щодо порушень вимог п. 15.2.13 «Правил благоустрою м. Бровари», згідно якого власника тимчасової споруди - ФОП Щербак Н.І. зобов`язано демонтувати самовільно розміщену тимчасову споруду до 27.07.2019 року. Отже, вказаний припис безпосередньо стосується саме власника тимчасової споруди - ФОП Щербак Н.І. якого зобов`язано самостійно демонтувати самовільно розміщену тимчасову споруду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21.03.2018 року у справі №904/5971/17, постанові від 07.06.2018 року у справі №910/23468/17, постанові від 04.06.2018 року у справі №910/23741/17, постанові від 04.05.2018 року у справі №910/339/18.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В порушення зазначених вимог процесуального законодавства клопотання заявника про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд може дійти висновку щодо розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову та імовірність утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів. В клопотанні про забезпечення позову містяться лише загальні міркування заявника про очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, без надання будь-яких доказів та без зазначення фактичних обставин, на підтвердження викладеного в заяві.

Заявником не доведено, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, заявник не навів обставин, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття та не підтвердив їх письмовими та належними доказами, а отже, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України).

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55. Відповідно до умов якого, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Так, судом встановлено, що додані до заяви про забезпечення позову документи не засвідчені належним чином у встановленому законом порядку, а тому, у суду відсутні підстави вважати, що подані документи є належними доказами у розумінні ст. 76-79, 91 ГПК України.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2018 року №904/8549/17.

За таких обставин, заява Фізичної особи-підприємця Щербак Н. І. б/н від 26.07.2019 року (вх. №177/19 від 26.07.2019 року) про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони відповідачу - Броварській міській раді вчиняти дії щодо звільнення земельної ділянки, площею 0,0030 га для обслуговування кіоску в складі павільйону очікування, яка знаходиться по вул. Гагаріна в районі розміщення буд. 11 в м. Бровари . Кадастровий номер земельної ділянки: :00:028:0225 та по демонтажу розміщеного на ній належного заявнику торгівельного кіоску в складі павільйону очікування, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136-140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Щербак Н.І . б/н від 26.07.2019 року (вх. №177/19 від 26.07.2019 року) про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони відповідачу - Броварській міській раді вчиняти дії щодо звільнення земельної ділянки, площею 0,0030 га для обслуговування кіоску в складі павільйону очікування, яка знаходиться по вул. Гагаріна в районі розміщення буд. 11 в м. Бровари . Кадастровий номер земельної ділянки: :00:028:0225 та по демонтажу розміщеного на ній належного заявнику торгівельного кіоску в складі павільйону очікування відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту складення повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць