РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 м. Київ Справа № 910/7260/19

За позовом: МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ;

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛАСС";

про: стягнення 75.529,80 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛАСС" (далі - відповідач) про стягнення 75.529,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено строк виконання зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про поставку товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти державного бюджету України) від 10.05.2018 № 286/2/18/17, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 75.529,80 грн., з яких: 50.707,80 грн. - пеня та 24.822,00 грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7260/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як замовником, та відповідачем, як постачальником, укладено договір про поставку товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти державного бюджету України) від 10.05.2018 № 286/2/18/17 (далі - Договір), відповідно предмету якого відповідач зобов`язується у 2018 році поставити позивачу обладнання для закладів громадського харчування (39310000-8) (Лінія самообслуговування на 500 чол.), лот 2. Обладнання для їдалень (39312200-4) (Лінія самообслуговування на 500 чол.), а саме лінія самообслуговування на 500 чол. яка включає наступні секції: 1. 2 нейтральні елементи (прилавки); 2. Стійка для столових приборів та підносів; 3. Прилавок охолоджує мий; 4. Марміт для других страв; 5. Марміт для перших страв; 6. Холодильна вітрина (далі - товар), зазначений у специфікації, а позивач забезпечити приймання та оплату товару в кількості, у строки (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору визначена ціна, кількість та строки постачання товару, а саме:

- строк постачання - до 10.06.2018 включно; загальна кількість - 7 шт.; ціна за одиницю - 147.750,00 грн. без ПДВ; загальна сума - 1.034.250,00 грн.;

- строк постачання - до 20.06.2018 включно; загальна кількість - 3 шт.; ціна за одиницю - 147.750,00 грн. без ПДВ; загальна сума - 443.250,00 грн..

Положеннями пункту 2.4 Договору передбачено, що приймання товару за кількістю та якістю оформлюється актом приймання-передачі (додаток 22 до наказу позивача від 17.08.2017 № 440), який складає одержувач позивача на кожну партію товару після закінчення приймання товару в трьох примірниках: перший примірник - позивачу, другий - одержувачу позивача, третій - відповідачу. Належним чином оформлені документи: акт приймання, видаткова накладна позивача та повідомлення-підтвердження відповідно до наказу міністра оборони України від 31.12.2016 № 757 є підтвердженням приймання товару.

Умовами пункту 7.3.6 Договору визначено, що за порушення строків виконання зобов`язання відповідач сплачує пеню в розмірі 0,1 % вартості недопоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з відповідача додатково стягується штраф в розмірі 7 % вартості недопоставленого товару.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Позивач вказує, що відповідно до актів приймання від 11.12.2018 № 85 на суму 177.300,00 грн. з ПДВ та від 22.10.2018 № 53 на суму 177.300,00 грн. з ПДВ відповідачем здійснено порушення строку поставки на 153 доби та на 133 доби відповідно, що призвело до звернення позивача до суду із вимогами про стягнення з відповідача 75.529,80 грн., з яких: 50.707,80 грн. - пеня та 24.822,00 грн. - штраф.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Приписом ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК України).

Відповідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Приймаючи до уваги положення пункту 1.2 Договору, строк поставки товару визначений: до 10.06.2018 включно та до 20.06.2018 включно.

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені видаткові накладні, які підписані сторонами та скріплені відбитками їх печаток, а саме: від 08.06.2018 № 191 на суму 177.300,00 грн. з ПДВ та від 10.06.2018 № 351 на суму 177.300,00 грн.

Так, за висновками суду, вказані вище видаткові накладні є підтвердженням здійснення відповідачем на користь позивача поставку товару за укладеним між сторонами спору Договором без порушення строків, вказаних у Договорі.

Посилання позивача на акти приймання від 11.12.2018 № 85 на суму 177.300,00 грн. з ПДВ та від 22.10.2018 № 53 на суму 177.300,00 грн. з ПДВ судом відхилені, приймаючи до уваги те, що фактична поставка товару за Договором здійснена відповідачем без порушення строку, а складання одержувачем позивача актів приймання через 4-6 місяців після фактичного отримання товару не співвідноситься із принципами добросовісного виконання позивачем умов укладеного між сторонами спору Договору та не може бути підставою для притягнення відповідача до відповідальності за порушення строків поставки та стягнення з останнього штрафних санкцій.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац