ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2019 справа № 914/1034/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Експосервіс, м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Орлан-Транс, м. Львів

про: стягнення 123059,81грн заборгованості за договором №256-Ф про надання охоронних послуг від 01.05.2018

Суддя У.І.Ділай

Секретар О. Старостенко

За участі представників сторін:

Від позивача: Соколовський І.О. - представник (ордер №ТР058461 від 27.06.2019)

Від відповідача: Січевич І.М. представник (довіреність №10 від 25.06.2019)

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю Експосервіс, до відповідача Публічного акціонерного товариства Орлан-Транс, про стягнення 123059,81грн заборгованості за договором №256-Ф про надання охоронних послуг від 01.05.2018..

Ухвалою суду від 03.06.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Експосервіс залишено без руху.

11.06.2019 за вх.№24438/19 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 04.07.2019.

Ухвалою суду від 04.07.2019 підготовче судове засідання відкладено на 16.07.2019.

Ухвалою від 16.07.2019 підготовче провадження закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 25.07.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 25.07.2019 підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

У судовому засіданні 25.07.2019 представник відповідача заперечив проти позову, просив відмовити в його задоволенні.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

14 квітня 2017 року між ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» (Замовник) та ТОВ «Експосервіс» (Виконавець) було укладено договір № 230-Ф про надання охоронних послуг, відповідно до п. 1.1 якого, замовник довіряє, а виконавець приймає на себе обов`язки по забезпеченню безпеки та схоронності майна «Замовника» - комплекс будівель та споруд за адресою: 79024, м. Львів, вул. Пластова, 4.

01.05.2018 між ПАТ «Орлан - Транс» (Новий боржник), ТзОВ «Експосервіс» (Кредитор) та ТзОВ «Орлан Транс - Груп» (Первісний боржник) було укладено договір №254-Ф про переведення боргу (заміну боржника), відповідно до п.1 якого, первісний боржник переводить на нового боржника весь борг, що виник на момент підписання даного договору на підставі договору охорони № 230 від 14.04.2017, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання. Сторони також погодили, шо оплата інших майбутніх грошових зобов`язань, що можуть виникати між первісним боржником та кредитором за основним договором, а також зобов`язань, які виникли на момент підписання даного договору, може здійснюватись новим боржником на умовах даного договору, а також первісним боржником.

У пункті 2 договору №254-Ф про переведення боргу (заміну боржника) від 01.05.2018 сторони узгодили, що кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в Основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.3 договору №254-Ф про переведення боргу (заміну боржника) від 01.05.2018, новий боржник погодився, що оплата вже наданих кредитором послуг за договором охорони № 230 від 14.04.2017 в сумі 191 278,68 грн повинна бути здійснена новим боржником, на підставі акту - звірки взаєморозрахунків, який додається до договору, на протязі 3 місяців, починаючи з 01 травня 2018 року.

01 травня 2018 року між ПАТ «Орлан - Транс» та ТзОВ «Експосервіс» було укладено Договір № 256-Ф про надання охоронних послуг, відповідно до п.1.1 якого, замовник довіряє, а виконавець приймає на себе обов`язки по забезпеченню безпеки та схоронності майна замовника - комплекс будівель та споруд за адресою: 79024, м. Львів, вул. Пластова, 4, а саме: а) організацію і забезпечення пропускного режиму; б) нагляд за територією, що охороняється; в) організацію технічного, методичного, інформаційного і консультаційного забезпечення безпеки функціонування об`єкту Замовника.

Відповідно до п.6.3 договору № 256-Ф про надання охоронних послуг від 01.05.2018, сума договору складається із погодженої сторонами щомісячної суми винагороди виконавця, визначеної в розрахунку вартості послуг (Додаток № 2 до Договору).

Згідно із п.6.5 договору № 256-Ф про надання охоронних послуг від 01.05.2018, оплата послуг проводиться щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця.

У додатку № 2 до договору № 256-Ф про надання охоронних послуг від 01.05.2018 зазначено, що вартість трьох постів в місяць з ПДВ становить 60319,67грн.

Відповідно до п.6.6 договору № 256-Ф про надання охоронних послуг від 01.05.2018, в разі наявності заборгованості замовника за даним договором більше двох місяців, виконавець має право в односторонньому порядку розірвати даний договір. Про розірванні даного договору виконавець повідомляє замовника листом.

За твердженням ТзОВ «Експосервіс», позивач виконав взяті зобов`язання за спірними договорами, долучивши до матеріалів справи копії актів приймання-передачі виконаних робіт (оригінали оглянуто судом). Відповідач частково виконав взяті зобов`язання, однак станом на 31.12.2018 неоплаченими залишилась заборгованість в розмірі 120 639,34грн.

28 грудня 2018 року сторонами розірвано договір № 256-Ф від 01 травня 2018 року. В підтвердження до матеріалів справи долучено копію акту здачі - прийому майна на об`єкті ПАТ «Орлан-Транс», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Пластова, 4 (транспортні засоби, 3 поста охорони, приміщення ПАТ «Орлан - Транс».

В порядку досудового врегулювання спору, 09.01.2019 позивач надсилав відповідачу вимогу про необхідність сплати заборгованості. Проте, ПАТ «Орлан - Транс» залишило вимогу позивача без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов`язань щодо своєчасної сплати вартості наданих послуг. Відтак, ТзОВ «Експосервіс» подало до господарського суду Львівської області із позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 120639,34 грн.

Крім того, керуючись положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач нарахував 1815,62грн інфляційних втрат та 604,85грн 3% річних.

Відповідач у відзиві заперечив проти позову, а також заперечив проти розміру витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договору № 256-Ф про надання охоронних послуг від 01.05.2018, у зв`язку із чим набули взаємних прав і обов`язків.

За договором про надання послуг, відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач свої зобов`язання щодо надання послуг виконав повністю, що підтверджується копіями актів приймання-передачі виконаних робіт за період з квітня 2017 року по грудень 2018 року (оригінали оглянуто судом). Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.12.2018 складає 120 639,34грн.

28 грудня 2018 року сторонами розірвано договір № 256-Ф від 01 травня 2018 року.

Відповідач про дійсність отриманих послуг та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг у розмірі 120 639,34грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивач правомірно просить стягнути з відповідача 1815,62грн інфляційних втрат та 604,85грн 3% річних.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача 25000,00грн витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ст. 126 ГПК України).

Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

До матеріалів справи долучено вказані вище документи, що підтверджують витрати позивача пов`язані з оплатою ним послуг, наданих адвокатом, а також документи, що підтверджують представництво інтересів позивача саме адвокатом.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У відзиві ПАТ «Орлан - Транс» заперечував проти заявленої вимоги про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 25000,00грн. Однак, відповідачем не доведено неспівмірності заявлених витрат.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність обґрунтованих клопотань від ПАТ «Орлан - Транс», суд прийшов до висновку стягнути з відповідача на користь позивача 25000,00грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судовий збір покладається на останнього.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства Орлан-Транс (79024, м. Львів, вул. Пластова, 4, ідентифікаційний код 05461378) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Експосервіс (02217, м. Київ, вул. Т. Драйзера, 11/38, ідентифікаційний код 24366102) 120 639,34грн основного боргу, 1815,62грн інфляційних втрат, 604,85грн 3% річних, 25000,00грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 1921,00 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України. Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст складено 02.08.2019.

Суддя Ділай У.І.