СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2019 р. Справа № 922/128/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О. , суддя Пуль О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецмаш" (вх.№1493 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2019 у справі №922/128/19 (ухвалене суддею Рильовою В.В. у приміщенні господарського суду Харківської області 18.03.2019 о 10:39 год., повний текст рішення складено 21.03.2019)

за позовом Державного підприємства "Антонов", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецмаш", м. Дергачі

про стягнення 66626,16 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.03.2019 у справі №922/128/19 позовні вимоги Державного підприємства "Антонов" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецмаш" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецмаш" на користь Державного підприємства "Антонов" суму попередньої оплати в розмірі 22357,77 грн., пеню в розмірі 27962,53 грн., штраф в розмірі 15650,44 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. та судові витрати в розмірі 2921,54 грн., в іншій частині позову відмовлено.

ТОВ "Торговий будинок "Спецмаш" з рішенням не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2019 у справі №922/128/19 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 27962,53 грн. та штрафу в розмірі 15650,44 грн. відмовити, судові витрати покласти на сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.06.2019 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.) поновлено ТОВ "Спецмаш" строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2019 у справі №922/128/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; встановлено учасникам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали; попереджено сторони, що апеляційна скарга на рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2019 у справі №922/128/19 буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2019 у зв`язку з відпусткою суддів Фоміної В.О. та Шевель О.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

06.04.2018 між ДП «Антонов» (покупець) та ТОВ «Спецмаш» (постачальник) укладено договір поставки №12/4-18, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених даним договором поставити та здійснити монтаж товару, а покупець прийняти та оплатити торгівельний павільйон, згідно із замовленням покупця у терміни і на умовах, вказаних в даному договорі.

Загальна ціна та кількість товару, що підлягає поставці, його асортимент, сортамент, номенклатура, розподіл за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами, визначаються у Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору. Постачання товару здійснюється на умовах цього договору на підставі Специфікації, затвердженої сторонами та передається покупцю на підставі видаткових накладних. Постачальник зобов`язується доставити та зробити монтаж товару (торгівельного павільйону) в термін 30 календарних днів після сплати першого платежу за товар (п.п. 1.2. - 1.4. Договору).

Відповідно до п. 2.3. договору поставка партії товару, здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання постачальником оплати в розмірі 10% вартості партії товару. Датою поставки товару вважається дата, підписання сторонами накладної, яка видається покупцем постачальнику (п. 2.4 договору)

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що загальна сума договору складає 223577 грн. 71 коп., в т.ч. ПДВ - 37263 грн.

Пунктом 5.3 договору сторони визначили, що умови та порядок оплати за поставлений товар обумовлюються сторонами в договорі та здійснюються у такому порядку: покупець сплачує 10% вартості товару, після прийняття кіоску покупцем та 90% після доставки та монтажу.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині взаєморозрахунків - до моменту повного виконання всіх зобов`язань сторонами за цим договором (п. 9.1 Договору).

Платіжним дорученням №5402 від 17.07.2018, який проведений банком 18.07.2018, позивачем перераховано відповідачу 22357,77 грн., призначення платежу «передоплата за торгівельний павільйон по дог. №12/4-18 від 06.04.18 зг. рах. №22/05-01 від 11.06.18».

19.10.2018 позивач звернувся до відповідача з вимогою в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України (направлена позивачем 19.10.2018 та отримана відповідачем 23.10.2018, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), в якій позивач просив поставити та здійснити монтаж торгівельного павільйону ДП «Антонов» відповідно до умов договору поставки №12/4-18 від 06.04.2018; у семиденний термін з дня отримання вимоги, сплатити ДП «Антонов» пеню у розмірі 19227,69 грн та штрафу у розмірі 15650,44 грн.

Враховуючи, що товар за договором не було поставлено, 14.11.2018 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення попередньої оплати та сплату штрафних санкцій (направлена позивачем 15.11.2018, однак повернулася за зворотною адресою з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання»), в якій просив у семиденний термін з дня отримання вимоги повернути ДП «Антонов» суму попередньої оплати у розмірі 22357,77 грн., сплатити пеню у розмірі 24593,55 грн., штраф у розмірі 15650,44 грн.

Оскільки відповідач вимоги позивача щодо поставки та монтажу павільйону не виконав, попередню оплату у розмірі 22357,77 грн. не повернув, ДП «Антонов» звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з ТОВ "Торговий будинок "Спецмаш" суми попередньої оплати - 22357,77 грн., пені -28617,95 грн., штрафу -15650, 44 грн.

Суд першої інстанції, встановивши обставини невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, на підставі ст. 693 ЦК України прийшов до висновку про правильність вибору позивачем такого способу захисту порушеного права як повернення сплаченої суми попередньої оплати, а також наявність підстав для її стягнення. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заявленого до стягнення штрафу у розмірі 15650,44 грн., суд визнав його правильним та обґрунтованим. Разом з тим, місцевий господарський суд, виявивши арифметичні помилки в розрахунку пені, та провівши самостійний розрахунок визнав обґрунтованими вимоги позивача лише в розмірі 27962,53 грн. Вказані суми разом із судовими витратами були присуджені до стягнення оскаржуваним рішенням.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 627, 629 ЦК України).

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 662, 663 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно положень ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи обставини справи та вищенаведені норми законодавства суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги ДП "Антонов" в частині примусового стягнення з ТОВ "Торговий будинок "Спецмаш" 22357,77 грн. попередньої оплати обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Відповідач не оскаржує рішення в частині стягнення 22357,77 грн. попередньої оплати, а тому у вказаній частині рішення суду першої інстанції не підлягає перегляду.

Однак, ТОВ "Торговий будинок "Спецмаш" заперечує проти нарахування та стягнення пені у розмірі 27962,53 грн та штрафу у розмірі 15650,44 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд помилково прийшов висновку щодо стягнення пені та штрафу, оскільки судом не було взято до уваги п. 5.3 договору. Згідно якого покупець оплачує 10% вартості товару після прийняття кіоску позивачем та 90% після доставки та монтажу. Відповідач зазначає, що в порушення п. 5.3 договору позивачем було перераховано суму попередньої оплати без прийняття кіоску позивачем. Відтак, на його думку, перерахування позивачем попередньої оплати не призводить до автоматичного виконання відповідачем вимог п. 2.3. договору, а отже не тягне за собою нарахування штрафних санкцій, зобов`язання щодо виконання вимог цього пункту з поставки товару у п`ятиденний строк виникає у відповідача з моменту виконання позивачем одночасно двох умов: сплати попередньої оплати та прийняття кіоску позивачем, тобто при виконанні у сукупності п. 2.3 та п. 5.3 договору.

Ці доводи відповідача колегія суддів вважає не обґрунтованими враховуючи таке.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно зі статтею 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. (ст. 232 ГК України).

У випадку порушення постачальником строків поставки, зазначених в п. 2.3 договору, постачальник зобов`язаний сплатити на користь покупця пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості несвоєчасно поставленої партії товару, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів - додатково штраф у розмірі семи відсотків від вартості несвоєчасно поставленої партії товару (п. 6.5 договору).

В свою чергу, як вже зазначалось п. 2.3. договору (розділ «Умови та термін поставки товару») сторони погодили, що поставка партії товару, здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання постачальником оплати в розмірі 10% вартості партії товару. Датою поставки товару вважається дата, підписання сторонами накладної, яка видається покупцем постачальнику (п. 2.4 договору).

Таким чином, посилання на п. 5.3 договору, яким сторони визначили умови та порядок оплати за поставлений товар, враховуючи здійснення оплати та положення ст. 693 ЦК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність позовних вимог про застосування до відповідача передбачених умовами договору заходів відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 15 650,44 грн., а також пені - 27962,53 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2019 у справі №922/128/19 без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецмаш" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2019 у справі №922/128/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.08.2019

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль