СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2019 р. Справа № 917/1507/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Сіверін В.І. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Довбиш А.Ю.,

за участю прокурора прокуратури Харківської області - Ногіної О.М., посвідчення №032167 від 11.02.2015;

представника позивача - Гончар Н.Б., посвідчення №1451 від 30.03.2000, свідоцтво №1451 від 30.03.2000, довіреність від 04.02.2019;

представник відповідача - Будкіна С.В., довіреність №62/62-19 від 05.06.2019;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Астарта Прихоролля" (вх. №1771 П/1-42) на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2019 у справі № 917/1507/18,

за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Астарта Прихоролля", вул. Шевченка, 21, с. Староаврамівка, Хорольський район, Полтавська область, 37823.

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039

про визнання додаткової угоди укладеною,

ВСТАНОВИЛА:

04.12.2018 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хорольська" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання укладеною з 18 січня 2017 року за рішенням суду додаткової угоди до договору оренди землі № 108 від 01 червня 2011 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хорольська" та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, зареєстрованим в Відділі Держкомзему у Хорольському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.01.2011 № 01652 (редакція додаткової угоди згідно з позовною заявою).

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області процедури реалізації позивачем переважного права на поновлення договору в порядку частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.05.2019 у справі №917/1507/18 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо істотних умов договору оренди землі, оскільки позивачем не було розроблено нормативно - грошову оцінку земельної ділянки, згоду на проведення якої було надано у листі за вх. № 6607/0/1-16 від 23.09.2016.

Позивач з вказаним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтуванні апеляційної скарги вказує, що:

-сторонами досягнуто згоди щодо поновлення договору оренди у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки 1 гектара відповідного сільськогосподарською угіддя, визначеної за матеріалами нормативної грошової оцінки земель 1995-1997років з урахуванням індексації та терміном дії Договору -7 років, оскільки направлена 07.12.2016 позивачем додаткова угода відповідала вимогам листа відповідача від 08.11.2016 №27-16-7777.5-7814/2-16;

-у позивача відсутній обов`язок з проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки сторонами було узгоджено вид нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка буде братися в основу розрахунку (12% від нормативної грошової оцінки 1 гектара відповідного сільськогосподарською угіддя, визначеної за матеріалами нормативної грошової оцінки земель 1995-1997років з урахуванням індексації) та її загальний розмір визначено в договорі;

-непроведення особою нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є підставою для відмови в поновленні договору оренди;

-позивач був позбавлений можливості провести нормативно грошову оцінку земельної ділянки, оскільки відсутнє рішення органу виконавчої влади по даному питанню.

У судове засідання, яке відбулось 29.07.2019, з`явились належні учасники справи, які підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила, що рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2019 у справі №917/1507/18 не відповідає в повній мірі нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

З матеріалів справи вбачається, що 01 червня 2011 року між ТОВ Агрофірма "Хорольська" та Хорольсьхою районною державною адміністрацією в Полтавській області було укладено договір оренди землі №108, відповідно до якого було передано земельну ділянку загальною площею 42,62515 га на території Староаврамівської сільської ради, Хорольського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п.8 Договору його укладено строком на 5 років.

Договір оренди зареєстровано в Відділі Держкомзему у Хорольському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.01.2012 за №01652

Отже, кінцевою датою дії Договору оренди землі є 18.01.2017.

Клопотанням від 17.05.2016 за №899 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з листом про поновлення договору оренди землі, відповідно до якої запропонував поновити строк дії договору оренди землі на 10 років. До клопотання доданий проект додаткової угоди.

Відповідач направив на адресу позивача відповідь від 23.06.2016 №27-16-7777.3-4894/2-16,в якій зазначив, що зміни в договори оренди землі можуть бути внесені виключно по сформованим земельним ділянкам, запропонувавши позивачу надати витяг з ДЗК на підтвердження того, що земельна ділянка, якою він бажає користуватися, сформована. Крім того, відповідач не погодившись із запропонованими умовами позивача, запропонував термін дії договору - 7 років та орендну плату у розмірі 10% від нормативно- грошової оцінки земель 1995-1997 років з урахуванням індексації. А також, було запропоновано позивачу розробити нормативно- грошову оцінку земельної ділянки.

Своїм Листом №1734 від 23.09.2016 позивач погодився з умовами оренди, запропонованими відповідачем та погодив поновити Договір оренди землі терміном на 7 років та встановити орендну платі у розмірі 10 % від нормативно-грошової оцінки 1 гектара відповідного сільськогосподарського угіддя, визначеної за матеріалами нормативної грошової оцінки земель 1995-1997років з урахуванням індексації. Також, позивач зобов`язався провести нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

У відповідь на лист позивача, відповідач своїм Листом №27-16-7777.5-7814/2-16 від 08.11.2016 запропонував позивачу орендну плату у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки 1 гектара відповідного сільськогосподарською угіддя, визначеної за матеріалами нормативної грошової оцінки земель 1995-1997років з урахуванням індексації та термін дії Договору 7 років. А також, було запропоновано позивачу розробити нормативно- грошову оцінку земельної ділянки.

Листом №2358 від 07.12.2016 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про поновлення договору оренди земельної ділянки, відповідно до якої запропонував поновити строк дії договору оренди землі на 7 років та встановити орендну платі у розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки 1 гектара. До клопотання доданий проект додаткової угоди.

У відповідь на лист позивача, відповідач Листом №27-16-7777.31-8750/2-16 від 19.12.2016 року запропонував позивачу за власний рахунок розробити агрохімічний паспорт земельної ділянки та долучити його до поданих документів.

Позивач листом №116 від 18.01.2017 надав відповідачу копію "Матеріалів обстеження сільськогосподарських угідь земельної ділянки на території Староаврамівської ради Хорольського району Полтавської області від 04.01.2017року" на земельну ділянку.

Відповідач надав відповідь від 07.04.2017 за вих. №2472/2-1, в якій не погодився поновити договір без наявності даних щодо зміни показників якісного складу грунтів (агрохімічної характеристики грунтів) та запропонував позивачу 7 років та встановити орендну платі у розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки 1 гектара та запропонував позивачу розробити нормативно- грошову оцінку земельної ділянки.

Поряд з цим у травні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хорольська в рамках справи №917/774/17 звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди землі від 01.06.2011 №108 у редакції, запропонованій позивачем, на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі",в порядку ч.6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 27.06.2017 (суддя Бунякіна Г.І.) у позові відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 (судді: Плахов О.В., Здоровко Л.М., Шутенко І.А.) рішення Господарського суду Полтавської області від 27.06.2017 залишено без змін, а апеляційну скаргу ТОВ Агрофірма "Хорольська" - без задоволення.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02. 2018 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хорольська" залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 у справі № 917/774/17 залишено без змін.

При розгляду даного спору судом касаційної інстанції було встановлено, що Оскільки, позивач звернувся до відповідача із клопотанням про поновлення договору від 01.06.2011 на 10 років, тобто фактично запропонував поновити договір на інший строк і змінити цю істотну умову договору, а в подальшому між сторонами також велося листування стосовно поновлення договору на інших умовах, ніж його було укладено (строк дії договору та розмір орендної плати), проте додаткової угоди між сторонами укладено не було, колегія суддів зазначає, що сторони за обопільною згодою увійшли у процедуру поновлення договору на підставі правової конструкції, унормованої частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Після цього за вих. №957 від 02.08.2019 позивач звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки та запропонував поновити строк дії договору оренди землі на 7 років та встановити орендну платі у розмірі 10 % від нормативно-грошової оцінки. До клопотання доданий проект додаткової угоди.

У відповідь на лист позивача, відповідач своїм листом №6658/0/26-18 від 13.08.2018 надав позивачу відповідь про неможливість поновлення договору оренди землі на вищевказаних умовах та про відсутність наміру продовжувати договірні відносини у зв`язку з недосягненням істотних умов договору оренди землі.

27.11.2018 позивач листом за вих. №957 звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки та запропонував поновити строк дії договору оренди землі на 7 років та встановити орендну платі у розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки. До клопотання доданий проект додаткової угоди.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системності та послідовності у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Для оцінки правовідносин у даному спорі колегія керується правилами, викладеними Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі Sunday Times v. United Kingdom. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

У справі Steel and others v. The United Kingdom ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне застосовувати правові норми та судову практику таким чином, яким вона є найбільш очевидною та передбачуваною для учасників цивільного обороту в Україні.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1)розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2)узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3)за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4)укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а)орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б)може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області зазначило, що не вважає за можливе поновити договір оренди через відсутність, зокрема, витягу із технічної документації з нормативно-грошової оцінки землі.

Суд першої інстанції погодився з відповідною позицією орендодавця.

Втім колегія суддів зауважує, що Закон України "Про оренду землі" не передбачає надання орендарем в обов`язковому порядку інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, крім проекту додаткової угоди.

За змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").

Тобто нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5- 7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5- 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7- 10 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").

Частинами 1, 2 статті 20 цього Закону передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частин 1, 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України, якою, в свою чергу, передбачено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, а згідно з пунктом 288.4, підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 наведеної норми розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Як убачається зі змісту договору, розмір орендної плати визначено сторонами у межах законодавства, а зміна такого розміру за відсутності погодження між сторонами може бути окремою підставою для звернення до суду. При цьому лист-повідомлення відповідач своїм листом №6658/0/26-18 від 13.08.2018 не містить заперечень щодо визначеного у договорі розміру орендної плати або застережень про незгоду із будь-якими істотними умовами договору, зокрема визначення орендодавцем запропонованого розміру орендної плати з врахуванням зміни нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Відтак, оскільки нормативна грошова оцінка земель - основа для визначення розміру орендної плати, її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати в процесі узгодження з орендарем усіх істотних умов договору, а не підставою для відмови у поновленні договору оренди саме через ненадання витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки землі.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

При цьому, всупереч позиції відповідача, колегія суддів зазначає про узгодження істотної умови договору оренди землі- розміру орендної плати, а саме 12% від нормативної грошової оцінки 1 гектара відповідного сільськогосподарською угіддя, визначеної за матеріалами нормативної грошової оцінки земель 1995-1997років з урахуванням індексації та терміном дії Договору -7 років, оскільки направлена 07.12.2016 позивачем додаткова угода відповідала вимогам листа відповідача від 08.11.2016 №27-16-7777.5-7814/2-16

Оскільки відповідачем була порушена процедура реалізації позивачем переважного права на поновлення договору в порядку частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", колегія суддів вважає правомірним визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі № 108 від 01 червня 2011 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хорольська" та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, зареєстрованим в Відділі Держкомзему у Хорольському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.01.2011 № 01652.

Разом з тим колегія суддів зауважує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Астарта Прихоролля" просить визнати дану угоду укладеною за рішенням з суду з 18.01.2017.

Проте за змістом частини 2 статті 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Отже за змістом законодавства додаткова угода вважається укладеною за рішенням суду саме з моменту набрання постановою законної сили, а не 18.01.2017. У зв`язку з чим позовні вимоги в частині визначення Товариством з обмеженою відповідальністю "Астарта Прихоролля" дати укладення додаткової угоди за рішенням суду є неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з аргументами позивача щодо неможливості самостійного проведення нормативно грошової оцінки земельної ділянки, в силу відсутності рішення органу виконавчої влади по даному питанню (ст.15 Закону України "Про оцінку земель"), оскільки згідно частини 2 статті 15 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом. Таким чином, проведення нормативно грошової оцінки земельної ділянки може бути ініційовано будь-якою заінтересованою особою в процесі укладення нею договірних правовідносин. Разом з тим, як було встановлено колегією суддів, ненадання стороною витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки землі не може розглядатись в якості безпосередньої підстави для відмови в укладенні додаткової угоди до договору оренди.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Астарта Прихоролля" підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2019 у справі № 917/1507/18 скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Астарта Прихоролля" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Керуючись ст.ст. 233, 240, 275, 277, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астарта Прихоролля" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2019 у справі № 917/1507/18 скасувати частково.

Прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Астарта Прихоролля" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області задовольнити частково.

Визнати укладеною Додаткову угоду до договору оренди землі №108 від 01 червня 2011 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Астарта Прихоролля" та Головним управлінням держгеокадастру у Полтавській області, зареєстрованого в Відділі Держкомзему у Хорольському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.01.2011 № 01652, у наступній редакції:

Додаткова угода №1

До Договору оренди землі №108 від 01 червня 2011року

Полтава 18 січня 2017 року

Орендодавець (уповноважена ним особа) Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, в особі виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Чувпило Вадима Вікторовича, шо діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії га кадастру від 17.11.2016 року №308, з одного буку та Орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю "Астарта Прихоролля" в особі Генерального директора Кандиби Павла Олександровича, який діє на підставі Статуту з другого боку, на підставі взаємної згоди сторін га згідно ст. ЗЗ Закону України "Про оренду землі" уклали цю додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди землі №108 від 01.06.2011року (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ):

1.Сторони дійшли згоди поновити Договір оренди землі №108 від 01.06.2011 року строком на 7 (сім) років по 18 січня 2024 року.

2.Сторони дійшли згоди, що орендна плата вноситься Орендарем в грошовій формі в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки 1 га відповідного сільськогосподарського угіддя.

3.Всі інші умови Договору оренди землі №108 від 01.06.2011 року залишаються без змін.

4.Ця додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди землі №108 від 01.06.2011 р.

5.Реквізити та підписи Сторін

Орендодавець Орендар

Головне управління Держгеокадастру ТОВ АГРОФІРМА "ХОРОЛЬСЬКА"

Полтавській області

Код Код

36039, м.Полтава, вул.Уютна, 23 37823,Полтавська обл.,

Хорольський р-н,

Від Орендодавця

______________________ с.Староаврамівка,вул.Шевченка,21

від Орендаря

__________________________

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 05.08.2019.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя В.І. Сіверін

Суддя В.С. Хачатрян