ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"01" серпня 2019 р. м.ХарківСправа № 922/2171/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши матеріали

позовної заявиКерівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області (61072, м. Харків, вул. Тобольська, 55 А) в інтересах держави, в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, площа Конституції, 7, ідентифікаційний код 04059243)
до Фізичної особи - підприємця Третьяк Бориса Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про стягнення 519837,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області (далі - прокурор) звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради (позивач) до відповідача - Фізичної особи - підприємця Третьяк Бориса Олексійовича про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 519837,56 грн., які не були сплачені за період з 01.07.2016 по 31.05.2019 згідно ст. ст. 1212-1214 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідач використовує земельну ділянку загальною площею 0,5882 га по пров. Сіриківському, 1-А у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, що належать відповідачу на праві власності, а саме: літ. "А-4" (загальною площею 2526,7 кв.м.), літ. "В-3" (загальною площею 1292,0 кв.м.), літ. "Г1-1" (загальною площею 48,8 кв.м.), літ. "Д-1" (загальною площею 360,9 кв.м.), літ. "С-4" (загальною площею 4931,7 кв.м.), без виникнення права власності або користування вказаною земельною ділянкою та без державної реєстрації цих прав відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим відповідач зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, за відсутності укладеного договору, тим самим збільшує вартість власного майна, а позивач втрачає належне йому майно, тобто відбувається факт безпідставного збереження саме коштів у розмірі орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.07.2019р. судом залишено без руху позовну заяву Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області. Встановлено прокурору для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня вручення даної ухвали. Прокурору у 10-денний строк з дня вручення даної ухвали запропоновано подати до господарського суду Харківської області: письмове обґрунтування правових підстав пред`явлення даного позову Керівником Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області (з врахуванням правових позицій Верховного Суду та практики ЄСПЛ, наведених у даній ухвалі) та зазначенням об`єктивних причин, які перешкоджають пред`явленню такого позову безпосередньо Харківською міською радою, як належним суб`єктом владних повноважень.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху отримано Харківською місцевою прокуратурою №1 Харківської області - 17.07.2019р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення вказаної ухвали повноважному представнику Харківською місцевою прокуратурою №1.

Таким чином, 10-денний строк встановлений судом на усунення недоліків позовної заяви закінчується 29.07.2019 (останній день строку на подачу заяви про усунення недоліків), з урахуванням ч.4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

24.07.2019р. від Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області надійшла заява за вх.№17943, в якій прокурор зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави та ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави". Також, звертає увагу, що у позовній заяві прокурор обгрунтував наявність "інтересів держави" та їх порушення, зокрема ненадходження до бюджету територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради орендної плати у розмірі 519 837,56 грн. за період з 01.07.2016 по 31.05.2019 за користування відповідачем земельною ділянкою загальною площею 0,5882 га по пров. Сіриківському, 1-А у м. Харкові . Крім того, прокурор зазначає, що Харківською міською радою, як уповноваженим суб`єктом владних повноважень майже три роки не вживаються заходи щодо стягнення суми коштів, які мають надійти до місцевого бюджету. Інших матеріалів від Харківської місцевої прокуратури №1 до господарського суду не надходило.

З приводу вищенаведених доводів прокурора, що викладені ним у заяві про усунення недоліків, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Пункт 3 частини 1 ст. 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

У відповідності до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

(1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

(2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 по справі № 806/1000/17 зазначив, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

У ч. 4 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво інтересів... держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Отже, доводи прокурора стосовно того, що відповідно до вимог ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави та ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави" є безпідставним, оскільки як вище зазначено прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Також, суд зауважує, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Вищенаведені правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, зокрема в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №926/03/18, від 23.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 № 927/246/18 та враховуються господарським судом в даному випадку.

Крім іншого, прокурором не доведено обставин не здійснення захисту інтересів держави у вигляді усвідомленої пасивної поведінки уповноваженого суб`єкта владних повноважень - Харківської міської ради. Окрім того, не доведено відсутність у Харківської міської ради наміру захищати інтереси держави, оскільки вказані обставини не випливають з листа Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 27.05.2019 за №7535/0/226-19, на який посилається прокурор у заяві.

У даному випадку не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Харківською міською радою, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів територіальної громади.

При цьому, господарський суд вважає, що обставини дотримання прокурором встановленої частинами третьою та четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом не залежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган держави (за його наявності), виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що прокурором не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, не обґрунтовано підстави звернення до суду з позовом від імені суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, з наданням належних доказів, які б підтверджували встановлення прокурором наявності підстав для представництва у відповідності до статті 23 Закону України "Про прокуратуру", тому, в даному випадку, прокурором не доведено своєї правомочності щодо представництва інтересів Харківської міської ради.

Також, суд залишаючи позовну заяву без руху зазначив про необхідність надання до суду письмового обґрунтування правових підстав пред`явлення даного позову Керівником Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області (з врахуванням правових позицій Верховного Суду та практики ЄСПЛ, наведених у даній ухвалі) та зазначенням об`єктивних причин, які перешкоджають пред`явленню такого позову безпосередньо Харківською міською радою, як належним суб`єктом владних повноважень, проте вказані недоліки позовної заяви прокурором не усунуто.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вище викладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню Керівнику Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Слід також зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду заяви, поданої без дотримання статей 162, 164, 172 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ч.4 ст. 174, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Керівнику Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області та додані до неї документи на 36-ти аркушах, в тому числі оригінал платіжного доручення №1664 від 03.07.2019р. на суму 7797,57 грн.

Ухвала суду набирає законної сили 01.08.2019.

Ухвалу може бути оскаржено. Апеляційна скарга може бути подана до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвалу складено 01.08.2019.

Суддя І.О. Чистякова

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).