РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2019Справа № 910/5794/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/3912/19

За позовом Компанії "P.P.H.U. Woodpol Marzena Mazur";

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Тектон ЛТД";

Про стягнення 1 198,60 євро.

Без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія "P.P.H.U. Woodpol Marzena Mazur" - юридична особа за законодавством Республіки Польща, звернулася до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тектон ЛТД" 1 198,60 євро заборгованості з повернення попередньої плати за товар, що не був поставлений відповідно до контракту № 22/02/2018 від 22.08.2018.

Позовні вимоги мотивовані порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Тектон ЛТД" договірних зобов`язань, зокрема обов`язку своєчасно поставити обумовлені договором товари та подальшим зобов`язанням повернути попередню плату за письмовою претензією.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2019 відкрито провадження у справі № 910/5794/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв`язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 10.05.2019 строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.05.2019.

Однак, конверт з ухвалою суду було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку без вручення адресату.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського суду міста Києва, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку (станом на 26.02.2019), вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи суд наголошує, що згідно з ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.04.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який вважається належним чином повідомленим про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.

Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

22.02.2018 Компанія "P.P.H.U. Woodpol Marzena Mazur" як продавець та Товариство з обмеженою відповідальністю "Тектон ЛТД" як покупець уклали контракт № 22/02/2018, за яким продавець зобов`язався продати, а покупець купити продукцію лісопереробки у кількості згідно зі специфікацією, що додається до контракту.

Згідно з п. 2.1, п. 3.1-3.3 контракту продавець поставляє покупцю товар на умовах FCA у строк до 31.2.2018. Датою поставки э дата, зазначена у відвантажувальних матеріалах.

Приймання товару здійснюється покупцем на місці завантаження за кількістю та якістю, без згоди з покупцем або ж його представником відвантаження товару не відбувається (п. 6.1, п. 6.2).

Відвантаження товару здійснюється продавцем автомобільним транспортом окремими партіями відповідно до графіку, погодженого сторонами (п. 7.1).

Протягом 24-х годин після відвантаження (від дати поставки) продавець зобов`язаний повідомити покупцеві дату відвантаження, номер накладної, рахунок-фактуру, номенклатуру, кількість місць, обсяг відвантаженої партії, вартість товару. Разом з вантажем надаються такі документи: рахунок-фактура, фітосанітарний сертифікат, сертифікат походження, міжнародна транспортна накладна (CMR), сертифыкат радыологычного контролю (п. 7.2).

Порядок розрахунків сторони погодили у розділі 8 контракту, де вказується, що

- оплата може відбуватися як банківським переказом, так і внесенням готівкової валюти на вказаний у контракті розрахунковий рахунок продавця (п.8.1);

- розрахунки, як правило, проводяться в наступному порядку: оплата проводиться по факту приймання товару на складі продавця. За згодою сторін можлива повна або часткова передоплата. За згодою сторін визначаються строки або обсяги початкової поставки. Платіж здійснюється банківським переказом в євро на валютний рахунок продавця (п. 8.2);

- банківські комісії на території України, включаючи комісії за платіж, сплачує продавець, поза територією України - покупець (п. 8.3);

- у разі неможливості виконати поставку товару, покупець повертає продавцю отриману ним попередню плату у повному обсязі (п. 8.4);

- сума авансових платежів повертається покупцеві простим банківським переказом на розрахунковий рахунок за реквізитами, вказаними у контракті (п. 8.6).

Відповідно до п. 9.1 контракту будь-який спір, що виникає за цим контрактом або у зв`язку з ним сторони вирішують шляхом перемовин. У разі, коли сторони не можуть дійти згоди, то спір підлягає передачі на розгляд та остаточне вирішення до комерційного суду міста Києва.

Згідно з п. 9.2 контракту сторони погоджуються, що право, яке підлягає застосуванню до регулювання правовідносин за цим контрактом, є матеріальне та юридичне право України.

За умовами п. 11.2 контракту він вступає в силу з моменту його підписання.

Спір між сторонами виник у зв`язку з порушенням продавцем обов`язку з поставки товару та, зокрема, строків поставки.

Виходячи з умов, погоджених сторонами, продавець був зобов`язаний передати покупцю товар не пізніше 31.12.2018.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов контракту позивач перерахував відповідачеві попередню оплату в сумі 8 580,00 євро, а саме: 3000,00 євро 14.07.2018, 1 500,00 євро 24.04.2018 та 4 080,00 євро 25.06.2018.

За твердженнями позивача, поставка товару відбулася не у повному обсязі, а лише на суму 7 381,40 євро, зокрема, 10.04.2018 був поставлений товар вартістю 4 230,00 євро, а 31.11.2018 на суму 3 151,40 євро.

Доказів належного виконання обов`язку з поставки і передачу товару у власність продавця на різницю від попередньої оплати в сумі 1 198,60 євро суду подано не було.

28.03.2019 позивач надіслав відповідачеві повідомлення (лист від 26.03.2019), в якому посилався на суми перерахованої йому попередньої, вартість отриманих товарів та просив повернути 1 198,60 євро. Відповіді надано не було.

У ст. 193 Господарського кодексу України закріплено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З аналізу укладеного сторонами контракту слідує, що між ними виникли правовідносини, що підпадають під регулювання загальних положень про договір купівлі-продажу.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 683 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором купівлі-продажу встановлений обов`язок продавця передати покупцеві певний набір товару у комплекті (комплект товару), зобов`язання є виконаним з моменту передання продавцем усього товару, включеного до комплекту. Продавець зобов`язаний передати весь товар, який входить до комплекту, одночасно, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ч. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, судом встановлено, що позивач як покупець, сплатив постачальнику (продавцю) попередню плату і, в зв`язку з недотриманням постачальником (продавцем) установлених строків поставки, зажадав повернення попередньої плати.

Зважаючи на повну бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Чинне господарське процесуальне законодавство ґрунтується на принципі змагальності сторін, а у ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

В установлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву відповідач не представив доказів відсутності заявленої до стягнення суми заборгованості або ж доказів її перерахування на користь позивача, так само як і доказів належного виконання зобов`язань з поставки товарів за контрактом № 22/02/2018 від 22.02.2018. у зв`язку з цим та приймаючи до уваги подані докази, позовні вимоги про стягнення попередньої плати видаються обґрунтованими, доведеним та такими, що підлягають повному задоволенню, шляхом стягнення з відповідача 1 198,60 євро, що за офіційним курсом валют станом на дату постановлення рішення складає 33 944,35 грн. (28,32 грн. за одне євро).

На підставі викладеного позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, а судові витрати покладаються на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Визначаючи розрахунок судових витрат, у позовній заяві позивач вказує на суму в розмірі 1 921,00 грн., яка становить сплачений ним в доход Державного бюджету України судовий збір та 1 900,00 грн., яка становить понесені ним витрати на оплату послуг перекладача. Оскільки понесення таких судових витрат є обґрунтованими, узгоджується з чинним законодавством та документально підтверджене, такі витрати покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тектон ЛТД" (04208, м. Київ, просп. Георгія Гонгадзе, 5, ідентифікаційний код 41811736) на користь Компанії "P.P.H.U. Woodpol Marzena Mazur" (Polska, woj. Lubelskie, pow. Њwidnicki, gm. Meіgiew, miejsc. Nowy Krкpiec, ul. Krкpiecka, nr 8, 21007, код NIP 713176068, рахунок НОМЕР_1 в Bank Zachodni WBK) 1 198 (одну тисячу сто дев`яносто вісім) євро 60 євроцентів, 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. витрат зі сплати судового збору та 1 900 (одну тисячу дев`ятсот) грн. витрат із залучення перекладача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судово засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 26.07.2019.

Суддя О.В. Мандриченко