ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
РІШЕННЯ

15.07.2019 м. Ужгород Справа № 907/216/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Петрова Ю.А.

розглянувши позовну заяву комунальної установи Управління спільною власністю територіальних громад Закарпатської обласної ради, м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю Енергоінвест Ужгород, м. Ужгород про дострокове припинення договору оренди

За участю представників:

від позивача Філіп В.С. начальник відділу, представник за довіреністю №03-10/05 від 25.12.2018;

від відповідача - не з`явився

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про дострокове припинення договору оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремо індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кішкіним Д.В. за, реєстровим № 988, літ. А, загальною площею 415,4 кв. м., розташоване в будівлі за адресою АДРЕСА_1 Ужгород АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 з 01 лютого 2019 року, посилаючись на порушення вимог ст.ст. 525, 526, 611, 629, 651, 782; Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 198, 229, 230 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.04.2019 відкрито загальне позовне провадження у розгляді справи №907/216/19 та призначено підготовче засідання на 15.05.2019.

Ухвалою суду від 15.05.2019 відкладено підготовче засідання на 03.06.2019 з мотивів, викладених у ній.

Ухвалою суду від 03.06.2019 відкладено підготовче засідання на 13.06.2019 р.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.06.2019 у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України судом було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.07.2019.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем умов укладеного 20.06.2017 договору оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремо індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, а саме в частині обумовленій п.п. 5.2, 5.6, п.5 своєчасного внесення орендної плати. E зв`язку з чим, позивачем заявлено позов про дострокове припинення договору оренди. У судовому засіданні позивачем позовні вимоги підтримано у повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання була надіслана відповідачу за адресою: 88000, м. Ужгород, вул. Електрозаводська буд.4, однак доказів отримання відправлення немає.

Ухвала Господарського суду Закарпатської області про відкладення підготовчого засідання від 03.06.2019 року направлена відповідачу повернуто на адресу Господарського суду Закарпатської області 08.07.19 з довідкою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Ухвала Господарського суду Закарпатської області про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті від 13.06.2019 року направлена відповідачу повернуто на адресу Господарського суду Закарпатської області 16.07.19 з довідкою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не з`явився, хоча підготовче провадження судом відкладалося декілька разів.

11.07.19 до Господарського суду Закарпатської області відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи призначеної на 15.07.19 у зв`язку із перебуванням представника відповідача у службовому відрядженні. Судом у засіданні було прийнято протокольну ухвалу про відмову у задоволені даного клопотання у зв`язку з відсутністю відповідних підтверджуючих наведене у клопотанні доказів. Відтак, враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що відповідач мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву ні у встановлений судом строк, ні потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 15.07.19, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши повноважних представників позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2017 року з між Закарпатською обласною радою, в особі начальника управління з питань забезпечення повноважень щодо управління об`єктами спільної власності виконавчого апарату Закарпатської обласної ради (далі по тексту Позивач), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Ужгород», (далі Відповідач) був укладений договір оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремо індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області. За вказаним договором оренди Закарпатська обласна рада передала ТОВ «Енергоінвест Ужгород» в тимчасове платне користування частину будівель, споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, а саме вбудовані нежитлові приміщення будівлі Літ. А, загальною площею 415,4 кв. м., розташовані в будівлі за адресою АДРЕСА_3 .

Пунктом 1.1. договору визначено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування в будовані приміщення будівлі літ. А.

Пунктом 2. 1. зазначено що Орендар вступає в платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акту приймання-передачі Майна.

Пунктом 2.4. передбачено що у разі припинення Договору Майно повертається Орендарем Орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі Майна Орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання передачі.

На виконання пунктів 2.1., 7.1 договору як вбачається з Акту приймання передачі від 20.05.2017 позивач передав, а відповідач прийняв обумовлений договором об`єкт оренди.

Таким чином, позивач свій обов`язок щодо надання приміщення Орендарю у визначений термін п. 2.1 Договору виконав належним чином.

Згідно п .3 договору визначено порядок здійснення орендної плати. Так, у порядку передбачених умов договору Орендодавець має право отримувати а Орендар зобов`язується сплачувати щомісяця орендну плату, до складу якої не входить вартість відшкодування спожитих Орендарем експлуатаційних та комунальних послуг, а Орендар зобов`язаний, в порядку, вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату і не пізніше 15-го числа кожного місяця перераховувати її Орендодавцю, до складу якої не входить вартість відшкодування спожитих Орендарем експлуатаційних та комунальних послуг.

Однак, відповідач, всупереч взятих на себе договірних зобов`язань, допустив заборгованість по орендній платі. У зв`язку з не виконанням Орендарем умов договору в частині сплати орендних платежів (п. 5.2., 5.6. договору), за період : грудень 2017 року, січень - грудень 2018 року, виникла заборгованість, яка становить 754 362,05 грн.

Позивачем 08.11.2018 за № 03-10/153 та 16.01.2019 за № 6/03-10 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Ужгород» надсилалися претензії з вимогою усунення порушення та погашення простроченої заборгованості по орендним платежам за договором оренди від 20.06.2017 р. № 988. Факт отримання претензій підтверджується підписом про отримання в повідомленні про вручення.

Однак, Відповідач, жодної відповіді на претензії не надав, заборгованість по орендній платі не сплатив.

Позивач мотивуючи позовні вимоги, зазначає, що відповідач в порушення умов договору свої обов`язки по договору щодо своєчасної та повної сплати платежів не виконав, з огляду на що, йому було направлено претензії з вимогою усунення порушень, та погашення заборгованості. Претензії були залишені без відповіді та задоволення. У зв`язку, з чим позивач у порядку статей 5.7 та 10.8 договору, звернувся до суду для захисту порушених прав, з вимогою про дострокове припинення договору.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди майна.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а також Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ст. 763 Цивільного кодексу України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. і ст. 631 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст. 610 ЦКУ несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання. А в разі його порушення настають правові наслідки, передбачені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦКУ).

Матеріалами справи підтверджується факт передачі позивачем в оренду, прийняття відповідачем та користування ним об`єктом оренди за Договором, відповідачем вказані обставини передбаченим законодавством способом не спростовано та не заперечено.

Згідно статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи умови Договору, строк виконання грошового зобов`язання відповідача по сплаті орендних платежів за договором на момент розгляду справи настав.

Частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що одним із основних обов`язків орендаря є внесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З урахуванням умов Договору та поданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач мав сплатити позивачу суму за період : грудень 2017 року, січень - грудень 2018 року, 754 362,05 грн. Доказів сплати відповідачем вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

З огляду на вищенаведене, позивач просить достроково розірвати договір у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов договору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться і в ст. 193 Господарському кодексі України.

В силу положень ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 10.4 договору сторони погодили, що договір може бути розірваний за ініціативою однієї із сторін цей рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Позивач вказує, що протиправна поведінка відповідача полягає у невиконанні з його боку умов укладеного договору, а саме: не внесення плати за користування приміщенням.

Враховуючи вищенаведене, уклавши договір сторони усвідомлювали зміст та умови визначені договором, а також правові наслідки які можуть настати для них обох, у випадку невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Таким чином, з огляду на те, що орендоване майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з частиною третьою статті 26 якого підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов`язань.

Із системного аналізу вищенаведених правових норм слідує, що договір оренди комунального майна може бути за рішенням суду достроково розірваний у випадку істотного порушення умов договору другою стороною.

Істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору державного (комунального) майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю) (постанова Верховного суду України від 08.05.2012 року по справі № 5021/966/2011).

Норми статті 188 Господарського кодексу України та статті 11 Господарського процесуального кодексу України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору (постанова Верховного суду України від 08.05.2012 року № 5021/966/2011).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено обставини, покладені в основу позову, а тому позовні вимоги про дострокове припинення договору оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремо індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кішкіним Д.В. за, реєстровим № 988, літ. А, загальною площею 415,4 кв. м., розташоване в будівлі за адресою АДРЕСА_3 з 01 лютого 2019 року підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст.231, 232, 233, 237, 238, 239, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремо індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кішкіним Д.В. за, реєстровим № 988, літ. А, загальною площею 415,4 кв. м., розташоване в будівлі за адресою АДРЕСА_1 Ужгород пл. Театральна АДРЕСА_3 , укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Ужгород», (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Електрозаводська, будинок 4, ), та Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, (88000, Закарпатська область, м.Ужгород пл. Шандора Петефі будинок 14, ),

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Ужгород», (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Електрозаводська, будинок 4, ,), на користь Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, (88000, Закарпатська область, м.Ужгород пл. Шандора Петефі будинок 14, ) суму 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 31.07.2019.

Суддя О.Ф. Ремецькі