ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.2019 Справа № 920/636/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

до - Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Стар",

про стягнення 58050 грн 82 коп.,

Стислий виклад позицій сторін по справі. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 21.06.2019 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача 53209 грн 80 коп. заборгованості, 3833 грн 01 коп. пені, 270 грн 63 коп. 3% річних, 737 грн 38 коп. інфляційних нарахувань за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 01.09.2014 договору № 2727 на водопостачання та водовідведення. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем були перевищені гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, що є порушенням умов укладеного між сторонами договору від 01.09.2014. Вищезазначені порушення, на думку позивача, є підставою для виставлення ним відповідачу рахунків на оплату боргу та штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 26.06.2019 було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу без проведення судового засідання. Ухвала була направлена на адресу сторін. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відповідачу ухвали суду від 26.06.2019. Тому, суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

Будь-яких заяв та клопотань учасниками справи суду не надавалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між сторонами було укладено договір на водопостачання та водовідведення від 01.09.2014 № 2727 (надалі - Договір) (а.с.15-16). Відповідно до п. 1.1. Договору позивач взяв на себе обов`язки забезпечувати відповідача питною водою та приймати стічні води, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п.8.1 Договору він укладається з 01.09.2014 по 01.09.2017 і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання Договору. Сторонами не спростовується, що однією із сторін Договору іншій не направлялась заява про розірвання Договору, а тому строк дії Договору на момент розгляду справи не закінчився.

Згідно з п. 5.1. Договору відповідач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. Виробник контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. Перелік гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин (надалі - ГДК) встановлено пунктом 5.1 Договору , а саме: реакція середовища рН-6,5-9 мг/л; БСК3 - 256 мг/дм3; завислі речовини - 280 мг/дм3; нафти і нафтопродукти - 0,73 мг/дм3; жири - 8 мг/дм3; азот амонійний - 25 мг/дм3; нітрити -0; нітрати - 0,64 мг/дм3; фосфати - 6,5 мг/дм3; сульфати - 77 мг/дм3; хлориди - 80,4 мг/дм3; СПАР 0,25; залізо - 1 мг/дм3;мідь -0,012 мг/дм3; нікель -0,12 мг/дм3; цинк - 0,084 мг/дм3; хром+3 - 0,5 мг/дм3; свинець - 0,12 мг/дм3. Змін до вищезазначеного пункту Договору, стосовно розміру ГДК, сторонами не вносилось.

Позивачем було неодноразово виявлено факт скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно з встановленими Договором, а саме 11.12.2018, 15.01.2019 позивачем проводились перевірки якості скиду стічних вод на каналізаційному випуску на виході з колодязя, за адресою: вул. Чехова, 9 а , м. Суми. За результатами перевірок були складені акти по відбору проб та протоколи дослідження якості стічних вод, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних актів та протоколів (а.с.27,31). Представником відповідача акти про відбір стічних вод були підписані без жодних зауважень.

Отже, судом встановлено наявність факту скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно з нормами, встановленими у Договорі (п.5.1).

Позивач для розрахунку плати використовував дані лабораторії позивача. Хімічна лабораторія контролю промстоків відповідача відповідає критеріям атестації і атестована на право проведення вимірювань у сфері робіт з контролю стану навколишнього природного середовища (води стічні), що підтверджується свідоцтвами про атестацію (а.с.39-40).

Позивач зазначає, що до даних правовідносин застосовуються правила та порядок, які затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 «Про затвердження Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення (далі - Правила № 316, Порядок № 316), який набрав чинності 02.02.2018.

Оскільки на час відібрання вже набув чинності Наказ № 316, а місцевих правил, які б були прийняті на підставі та з урахуванням вимог зазначеного Наказу № 316, розроблено та прийнято уповноваженим органом місцевого самоврядування м. Сум ще не було, то до відносин сторін, пов`язаних з відбором проб, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом.

Згідно з п. 1 Порядку № 316 цей Порядок встановлює єдиний на території України порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення.

Відповідно до п. 6 розділу 3 Порядку № 316 у разі виявлення перевищення фактичної концентрації будь-якого показника над зазначеною в договорі про приймання понаднормативно забруднених стічних вод додаткова оплата послуг водовідведення здійснюється споживачем з коефіцієнтом кратності, який визначається відповідно до Порядку, але замість встановлених ДК для розрахунку застосовуються тимчасово погоджені концентрації, зазначені в договорі про приймання понаднормативно забруднених стічних вод.

Позивачем здійснено розрахунок величин плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у систему централізованого водовідведення на підставі чинного Порядку № 316. Для розрахунку позивачем було взято коефіцієнт кратності 10. Тариф, встановлений за надання послуг з централізованого водовідведення споживачам, згідно постанови НКРЕКП від 04.09.2018 № 957 та наказу позивача від 11.09.2018 № 331 складає - 7,38 грн/куб.м (а.с.34-37). Об`єм скинутих поданднормативно забруднених стічних вод склав за грудень 2018 року 425 куб.м, за січень 2019 року - 415 куб.м, що підтверджується копією витягу з електронного журналу зняття показників лічильників по об`єкту відповідача (а.с.37).

Таким чином, за перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах споживачу виставлено до оплати за грудень 2018 року - 22582 грн 80 коп., за січень 2019 року - 30627 грн 00 коп. Позивач виставив відповідачу рахунки на оплати №№ 1, 32 які були отримані відповідачем (а.с.24, 28). Крім того, відповідачу направлялись листи-повідомлення (а.с.25-26, 29-30). Також, позивач звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості (а.с.41-44). Однак, оскільки відповідач заборгованість не сплатив, то позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Позивачем до матеріалів справи надано розрахунок сум заборгованості та штрафних санкцій (а.с.18-23).

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Стосовно основної суми заборгованості.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На думку суду, враховуючи встановлений судом факт скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин, позивач вірно застосував Правила № 316 в частині визначення порядку нарахування плати за скид понадноративних забруднень. Крім того, з урахуванням договірних умов (п. 5.1) позивач правомірно здійснив нарахування плати за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин, взявши до розрахунку перелік гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин, який встановлений Договором.

Суд дійшов висновку, що основна заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 53209 грн 80 коп. підтверджується матеріалами справи, а саме актами відбору проб стічних вод, протоколами дослідження якості стічних вод, листами, розрахунком боргу, рахунками, позивач правомірно здійснював розрахунки, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача вищезазначеної суми є правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 270 грн 63 коп. 3% річних та 737 грн 38 коп. інфляційних втрат (за загальний період з 27.02.2019 по 31.05.2019).

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначено, позивачем до матеріалів справи був наданий розрахунок 3% річних та інфляційних втрат. Позивач зазначив, що рахунок за грудень 2018 року відповідач отримав 15.01.2019, за січень 2019 року - 18.02.2019.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На думку суду, оскільки Договором строк оплати не встановлений, а ст. 530 ЦК України передбачено 7 днів для виконання обов`язку, однак позивач розаховує річні та інфляційні збитки, фактично встановлюючи відповідачу 30 денний строк для оплати, що не заборонено ЦК України, то суд погоджується з визначеним позивачем періодом нарахування, однак з урахуванням ст. 530 ЦК України.

Крім того, суд не погоджується із змістом розрахунку 3% річних та інфляційних, який наданий позивачем, оскільки розрахунок повинен бути здійсненний по кожному факту прострочення зобов`язання, а позивач при розрахунку за одні й ті ж періоди неправомірно включає суми боргу до розрахунку за попередні періоди.

В той же час, суд здійснив перерахунок заборгованості по кожному періоду окремо і з урахування зазначених вище обставин, а також враховуючи, що суд не може виходити за межі позовних вимог, дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 270 грн 63 коп. 3% річних та 737 грн 38 коп. інфляційних втрат (за загальний період з 27.02.2019 по 31.05.2019) є правомірною та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3833 грн 01 коп. пені за (загальний період з 27.02.2019 по 31.05.2019).

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до п.5.3 Договору у разі несвоєчасного перерахування коштів відповідачем за послуги водопостачання та водовідведення стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день.

Суд здійснив перерахунок пені за загальний період з 27.02.2019 по 31.05.2019, однак по кожному факту прострочення грошового зобов`язання та дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача підлягає 3823 грн 46 коп. пені. В частині стягнення з відповідача на користь позивача 9 грн 55 коп. пені, то суд відмовляє, в зв`язку з необгрунтованістю такої вимоги.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Стар" про стягнення 58050 грн 82 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Стар» (вул. Чехова, 9а, м. Суми, 40022, код 35172222) на користь Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради (Білопільський шлях, 9, м. Суми, 40009, код 03352455) 53209 грн 80 коп. заборгованості, 3823 грн 46 коп. пені, 270 грн 63 коп. 3% річних, 737 грн 38 коп. інфляційних втрат, 1920 грн 68 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В частині позовних вимог Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Стар" про стягнення 9 грн 55 коп. пені - відмовити.

4. Судовий збір в розмірі 0,32 грн покласти на Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради.

5. Видати Комунальному підприємству "Міськводоканал" Сумської міської ради наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 29.07.2019.

Суддя О.Ю. Резніченко