ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019м. ДніпроСправа № 904/2134/19

за позовом Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 186 176,66 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 186 176,66 грн., з яких: 171 855,38 грн. пеня, 14 321,28 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

11.06.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не погоджується з розрахунком позивача, надав контрозрахунок. Також, відповідач подав клопотання, в якому просить суд зменшити пеню на 30%.

19.06.2019 позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про зменшення пені.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки. Так, відповідач оплатив поставлений товар у повному обсязі, але з прострочкою, у звязку з чим, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 171 855,38 грн та 3% річних у розмірі 14 321,28 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 526, 530, 554, 625, 629 Цивільного кодексу України та статтях 193, 230, 265, 267 Господарського кодексу України.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позов

Відповідач зазначає, що позивачем невірно розподілені кошти при їх надходженні. Так позивач спочатку направляв кошти на погашення рахунків, які були виставлені раніше. Натомість відповідачем у платіжних дорученнях в графі «призначення платежу» були зазначені номери рахунків по яким він сплачував. На думку відповідача погашення заборгованості має відбуватись відповідно до призначення платежу (рахунків), вказаного у платіжному документі, а не відповідно до пункту 3.7 договору.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що відповідно до пункту 3.7 договору сторонами погоджено розподілення коштів, що сплачує відповідач за отриманий товар, а тому кошти, що надійшли за платіжними дорученнями, розподілялися позивачем відповідно до умов цього пункту в хронологічному порядку.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

13.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (покупець) укладено договір поставки №181004/171618, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.20).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити феросплави (товар), на умовах, у кількості та строки, зазначені у специфікаціях до цього договору, що є невід`ємною його частиною.

Сторонами було підписано специфікації до договору поставки, у яких узгоджено найменування продукції, якість, упаковка, кількість, ціна для розрахунків за поставлену продукцію, базова ціна, ринок збуту, строки поставки та орієнтована загальна сума по специфікації, у тому числі:

- №1 від 03.01.2018 на суму 22 191 165,72 грн (з ПДВ) зі строком поставки - січень 2018 (арк.с.23);

- №2 від 12.02.2018 на суму 8 725 890,60 грн (з ПДВ) зі строком поставки - лютий 2018 (арк.с.24);

- №3 від 02.03.2018, з урахуванням додаткової угоди №2/1801521 від 13.03.2018, на суму 37 403 624,16 грн (з ПДВ) зі строком поставки - березень 2018 (арк.с.24-25);

- №4 від 04.04.2018 на суму 22 550 970,00 грн (з ПДВ) зі строком поставки - квітень 2018 (арк.с.25);

- №5 від 02.05.2018 на суму 18 748 222,20 грн (з ПДВ) зі строком поставки - травень 2018 (арк.с.26);

- №6 від 04.06.2018 на суму 26 598 507,36 грн (з ПДВ) зі строком поставки - червень 2018 (арк.с.26);

- №7 від 03.07.2018 на суму 25 676 566,08 грн (з ПДВ) зі строком поставки - липень 2018 (арк.с.27);

- №8 від 02.08.2018 на суму 27 097 652,40 грн (з ПДВ) зі строком поставки - серпень 2018 (арк.с.27).

Відповідно до пункту 2.3 договору датою поставки товару і перехід права власності, при поставці залізничним транспортом є дата штемпеля на залізничній накладній станції вантажовідправника; при поставці товару автотранспортом датою поставки є дата передачі товару покупцю (найнятому йому перевізником) на складі вантажовідправника, вказана у накладній на відпуск товару; моментом переходу права власності на товар є дата поставки товару.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на виконання умов договору позивачем здійснено поставку товару, що підтверджується наявними у справі залізничними накладними №№47539887, 47779707, 45263100, 45423449, 45423506, 45565447, 45565462, 45713245, 45713252, 46030029, 45030045, 46286456, 46272373, 46595997.

Позивачем виставлені рахунки на оплату, а в подальшому у зв`язку із зміною курсу долару США відкореговані рахунки, копії якиї містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 3.4 договору покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника протягом 120-ти календарних днів від дати поставки. Постачальник повідомляє покупця про дату поставки товару шляхом передання засобами електронного чи факсимільного зв`язку наступних документів: рахунку постачальника, копії залізничних квитанцій, сертифіката якості, у відповідності з пунктом 3.7 цього договору.

Датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника (пункт 3.6 договору).

Пунктом 3.7 договору визначено, що при перерахуванню коштів на рахунок постачальника, покупець зобов`язаний зазначити: "Оплата за товар по договору №181004/171618 від 13.12.2017". При цьому отримані грошові кошти визначаються постачальником наступним чином:

1) сплачуються рахунки, які виписані на різницю між базовою ціною продукції на дату відвантаження та ціною такої продукції на дату зарахування грошових коштів від покупця;

2) сплачуються рахунки, виписані по базовій ціні продукції на дату відвантаження (такі рахунки оплачуються в порядку календарної черги виникнення заборгованості).

Постачальник протягом 7 календарних днів з дати оплати товару передає покупцю відкоригований рахунок на дату оплати і розрахунок коригування до податкової накладної.

Відповідно до пункту 7.6 договору у випадку порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, вартість якого розрахована відповідно до пункту 5 Специфікацій цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідному періоді, за кожен день прострочки оплати.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки товару.

Щодо умов оплати поставленого товару

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порядок зарахування коштів, сторонами обумовлено у пункті 3.7 договору, відповідно до якого отримані грошові кошти визначаються постачальником наступним чином:

1) сплачуються рахунки, які виписані на різницю між базовою ціною продукції на дату відвантаження та ціною такої продукції на дату зарахування грошових коштів від покупця;

2) сплачуються рахунки, виписані по базовій ціні продукції на дату відвантаження (такі рахунки оплачуються в порядку календарної черги виникнення заборгованості).

При цьому пунктом 3.7 договору визначено, що при перерахуванню коштів на рахунок постачальника, покупець зобов`язаний зазначити: "Оплата за товар по договору №181004/171618 від 13.12.2017".

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зі змісту цього пункту договору вбачається, що покупець товару (відповідач) не повинен самостійно у платіжному дорученні визначати рахунок, за яким він проводить оплату. Пунктом 3.7 договору передбачено чіткий алгоритм зарахування коштів, які надходять від покупця і не надає права відповідачу цей алгоритм змінювати у довільному порядку.

Іншого порядку зарахування оплат сторонами у договорі не передбачено, а відтак спростовуються заперечення відповідача щодо невірного зарахування позивачем отриманих коштів.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідачем оплачено поставлений товар. Однак враховуючи пункт 3.7 договору відповідачем допущено прострочку такої оплати.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.6 договору у випадку порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, вартість якого розрахована відповідно до пункту 5 Специфікацій цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідному періоді, за кожен день прострочки оплати.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 171 855,38 грн за період з 30.10.2018 по 13.01.2019.

Враховуючи що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, зважаючи на те, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати поставленого товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є правильним.

Щодо зменшення пені

Відповідач обґрунтовує клопотання про зменшення розміру пені на 30% тим, що позивач не зазнав жодних збитків, оскільки прострочення платежу є незначним (період з 1 до 2 днів).

Позивач проти клопотання відповідача про зменшення пені заперечує, вказує на те, що відповідачем не надано будь-яких належних доказів в підтвердження обставин неможливості (без прострочення) розрахуватися з позивачем.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідач у своєму клопотанні про зменшення суми пені не вказує на будь-які поважні причини прострочення в оплаті товару. Водночас незначна кількість днів такого прострочення не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.

Тому, вимога щодо стягнення пені у розмірі 171 855,38 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми 3% річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 14 321,28 грн за період з 30.10.2018 по 13.01.2019

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 14 321,28 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судові витрати позивача у розмірі 2 792,65 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ" (49501, м. Дніпро, вул. Винокурова (Дніпросталівська), буд. 4, ідентифікаційний код 33718431) на користь Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ідентифікаційний код 001865520) пеню у розмірі 171 855,38 грн, 3% річних у розмірі 14 321,28 грн та судовий збір у розмірі 2 792,65 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 29.07.2019

Суддя Я.С. Золотарьова