ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/949/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український автобус", м. Харків
про стягнення 533249492,44 грн. та 47246165,50 російських рублів
за участю представників:

позивача - Денисенко С.О.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український автобус" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 20-0364/2-1 від 24.02.2011 в розмірі:

409 436 315 (чотириста дев`ять мільйонів чотириста тридцять шість тисяч триста п`ятнадцять) грн. 22 коп. заборгованості по тілу кредиту (транш 2 та транш 4);

68 102 907 (шістдесят вісім мільйонів сто дві тисячі дев`ятсот сім) грн. 10 коп. інфляційні втрати від несвоєчасно сплати тіла кредиту (по траншу 2 та траншу 4);

20 797 121 (двадцять мільйонів сімсот дев`яносто сім тисяч сто двадцять одна) грн. 33 коп. - три відсотки річних за несвоєчасну сплату кредиту (по траншу 2 та траншу 4);

44 934 208 (сорок чотири мільйони дев`ятсот тридцять чотири тисячі двісті вісім) російських рублів 16 рос. копійок - заборгованості по процентах (по траншу 1);

27 087 000 (двадцять сім мільйонів вісімдесят сім тисяч) грн. 72 коп. заборгованості по процентах (по траншу 2 та траншу 4);

6 189 136 (шість мільйонів сто вісімдесят дев`ять тисяч сто тридцять шість) грн. 47 коп. інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів (по траншу 2 та траншу 4);

2 311 957 (два мільйони триста одинадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) російських рублів 34 рос. коп. - три відсотки річних за несвоєчасну сплату процентів (по траншу 1);

1 637 011 (один мільйон шістсот тридцять сім тисяч одинадцять) грн. 60 коп. - три відсотки річних за несвоєчасну сплату процентів (по траншу 2 та траншу 4),

а всього 533 249 492 (п`ятсот тридцять три мільйони двісті сорок дев`ять тисяч чотириста дев`яносто дві) грн. 44 коп. та 47 246 165 (сорок сім мільйонів двісті сорок шість тисяч сто шістдесят п`ять) російських рублів 50 коп., та судового збору в сумі 672 350,00 грн., сплаченого позивачем при поданні позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.04.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

03.06.2019, без виходу до нарадчої кімнати, судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засіданняна 13.06.2019 о 11:00.

13.06.2019, без виходу до нарадчої кімнати, судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 19.06.2019 о 10:00.

19.06.2019 судом розгляд справи по суті було відкладено на 15.07.2019 о 10:00.

Присутній представник позивача у судовому засіданні 15.07.2019 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за адресою його місцезнаходження: 61024, м. Харків, вул. Гуданова, буд. 12, проте, судова кореспонденція була повернута ПАТ "Укрпошта" на адресу суду з зазначенням причин повернення.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

При цьому, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24 лютого 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім "Богдан", перейменоване в Товариство з обмеженою відповідальністю "Український автобус", (позичальник), був укладений Кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0364/2-1 (надалі - Кредитний договір) на підставі якого Банк (кредитор) зобов`язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 213 млн. грн (ліміт кредитної лінії), а позичальник зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти в порядку та розмірі, встановленому Кредитним договором.

Кредит надавався з метою поповнення обігових коштів, в т.ч. на придбання цінних паперів (п. 2.3. Кредитного договору).

Видача кредитних коштів за умовами укладеного Кредитного договору повинна була здійснюватися наступними сумами: 141 078 177 грн. - до 25.02.2011; 71 921 823 грн. - до 01.03.2011.

Згідно позову позивач вказує, що він надав позичальнику 24.02.2011 кредит в сумі 495 500 000,00 рос. рублів, що складало 134 216 085 грн., а 25.02.2011 видав кредит в сумі 77 730 000 грн. 24.03.2011 після погашення боргу позичальником в сумі 205 000 рос. рублів, позичальнику була видана сума в розмірі 3 800 000 рос. рублів, що склало 1 068 712 грн.

Пунктом 2.2. Кредитного договору була встановлена дата остаточного повернення кредиту до 31.01.2014.

Факт видачі кредитних коштів підтверджується виписками по позичковому рахунку боржника та платіжними документами (меморіальними ордерами на видачу кредиту).

Як вбачається з матеріалів справи, після укладення Кредитного договору до нього протягом 2011-2015рр. сторонами вносились зміни та доповнення.

Так, договором про внесення змін № 20-3308/2-1 від 28.11.2011 було збільшено ліміт кредитної лінії до суми 248 500 000 грн.; договором № 20-3692/2-1 від 27 грудня 2011р. кредит збільшено до суми 278 500 000 грн., договором № 20-0091/2-1 від 24 січня 2012р. ліміт кредитної лінії збільшено до суми 308 500 000 грн., договором про внесення змін № 20-0191/2-1 від 30 січня 2012р. ліміт збільшено до 328 500 000 грн.

Договором про внесення змін та доповнень №20/0286/2-1 від 30 січня 2014р. було встановлено, що датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту є 30.01.2015.

Порядок та ставки нарахування процентів визначались пунктом 3.2. Кредитного договору (з урахуванням подальших змін.)

При цьому, у пункті 1.4. розділу 1 Кредитного договору сторони встановили поняття "процентів за неправомірне користування кредитом" - плата, яка включає проценти за користування кредитом після настання строку його погашення та сплачується у строки, встановлені договором.

Договором про внесення змін № 20-0426/2-1 від 10 лютого 2012р. до Кредитного договору п.3.2. Кредитного договору було викладено в такій редакції.

"Проценти за користування кредитом нараховуються Банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються Позичальником, виходячи із встановленої Банком процентної ставки у розмірі:

- Гривня: з дати видачі по 31.01.12 - 11,0%; з 01.02.12 по 31.01.14 - 7,0%;

- Російський рубль: з дати видачі по 31.01.12 - 8,2%; з 01.02.12 по 31.01.14 - 5,0%;

- Долар США: з дати видачі по 31.01.12 - 8,0%; з 01.02.12 по 31.01.14 - 5,0%.

Проценти нараховуються та сплачуються у тій валюті, в якій надано кредит.

Нарахування Банком процентів здійснюється з дати першої оплати розрахункових документів Позичальника з позичкового рахунку по дату повного і остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії коштів. При розрахунку процентів в гривні та в російських рублях використовується метод "факт/факт", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, по процентам в доларах США використовується метод факт/360, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Проценти нараховуються Банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі по день, що передує останньому робочому дню місяця, в якому наданий кредит, та надалі за період з дати попереднього нарахування по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день остаточного повернення кредиту, визначеного п.2.2 цього Договору. Проценти сплачуються Позичальником щомісячно в день їх нарахування з поточних рахунків Позичальника № 834/980, 834/840, НОМЕР_1 /643 в ПАТ Промінвестбанк, код Банку 300012 (або з будь-яких інших поточних рахунків Позичальника) на рахунки № 834/980, НОМЕР_2 /840, НОМЕР_2 /643, відкритих Банком в ПАТ Промінвестбанк, код Банку 300012.

Проценти за грудень нараховуються Банком в передостанній робочий день цього місяця за період з дати попереднього нарахування по останній календарний день грудня та сплачуються Позичальником не пізніше останнього робочого дня цього ж місяця".

Договором про внесення змін та доповнень № 20-3189/2-1 від 06.09.2012р. сторони виклали пункт 3.2. Кредитного договору у зміненій редакції., встановивши такі ставки користування кредитом:

- Гривня: з дати видачі по 31.01.12 - 11,0%; з 01.02.12 по 31.01.14 - 7,0%;

- Російський рубль: з дати видачі по 31.01.12 - 8,2%; з 01.02.12 по 31.01.14 - 5,0%;

- Долар США: з дати видачі по 31.01.12 - 8,0%; з 01.02.12 по 31.01.14 - 5,0%.

21 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український автобус" (позичальник) було укладено Договір № 20-0065/2-1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 20-0364/2-1 від 24.02.2011, яким сторони змінили розділи 1-6 Кредитного договору відповідними розділами 1-10, виклавши Кредитний договір в новій редакції.

Згідно пункту 2.1. Кредитного договору в новій редакції Банк надає позичальнику Кредит шляхом відкриття кредитної лінії зі встановленням максимального ліміту кредитної лінії у розмірі 522 500 000 грн.

Протягом дії договору ліміт кредитної лінії змінюється наступним чином: до 05.02.2015 включно - 522 500 000 грн.; з 06.02.2015 - 328 500 000 грн.

Згідно умов пункту 2.2. Кредитного договору в новій редакції, кредитування відбувається шляхом надання Позичальнику кредитних коштів в межах окремих Траншів. Розмір суми отриманих Траншів, по яких існують Боргові зобов`язання, в будь-який момент дії цього Договору не може перевищувати встановлений Ліміт кредитної лінії. Встановлення розміру кожного Траншу відбувається після підписання з Позичальником Договору про надання Траншу в межах встановленого ліміту кредитування, в якому визначається, крім іншого, валюта траншу, строк користування Траншем, процентна ставка. Договори про надання Траншу в межах встановленого ліміту кредитування є невід`ємними частинами цього Договору. Позичальник зобов`язувся отримати кошти в межах Траншу, виконати всі обов`язки, що витікають зі змісту договору і повністю погасити свої Боргові зобов`язання у терміни (строки), встановлені відповідним Договором про надання Траншу в межах встановленого ліміту кредитування.

Банк надає позичальнику Кредит в межах окремого Траншу шляхом перерахування коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок Позичальника, вказаний у Договорі про надання Траншу в межах встановленого ліміту кредитування (п. 2.3. Кредитного договору).

Строк дії Ліміту кредитної лінії було встановлено по 29 січня 2016 р. (включно) (п. 2.2. Кредитного договору в новій редакції).

За приписами п. 4.1. Кредитного договору в редакції договору про внесення змін та доповнень від 21 січня 2015р. за користування кредитом в рамках встановлених траншів, позичальник повинен сплачувати проценти. Проценти нараховуються до повного погашення. У випадку прострочення позичальником виконання зобов`язань по погашенню кредиту Банк надалі нараховує проценти за неправомірне користування кредитом.

Порядок нарахування та сплати процентів визначається пунктом 4.3. Кредитного договору (в редакції договору про внесення змін та доповнень від 21 січня 2015р.).

Так, відповідно до пункту 4.3. Кредитного договору в редакції від 07 травня 2015р., внесених договором про внесення змін та доповнень № 20-0649/2-1 від 07 травня 2015р. проценти нараховуються Банком у розмірі, встановленому у Договорі про наданих Траншу в межах встановленого ліміту кредитування, починаючи з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення Кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за Кредитом.

Проценти нараховуються у валюті Кредиту. При розрахунку процентів по заборгованості в національній валюті використовується метод факт/факт, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, по заборгованості в іноземній валюті використовується метод факт/360, виходячи із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Банк нараховує Проценти на Кредит, кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за Кредитом на кінець дня.

З 01.04.2015 року проценти, нараховані за поточний квартал, сплачуються щоквартально до 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, наступного за кварталом, в якому відбулося нарахування процентів, а при настанні дати сплати (повернення) Кредиту - в цю дату.

Нарахування процентів за вихідні та неробочі дні місяця поточного кварталу здійснюється в останній робочий день перед такими вихідними та неробочими днями. При цьому Сторони встановлюють, що зобов`язання Позичальника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 25 (Двадцять п`ятого) числа місяця наступного за кварталом, в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів). Проценти, що нараховані за останній календарний місяць строку дії Кредиту, не вважаються простроченими протягом наступних 25 календарних днів з дати вказаної в п.2.5 цього Договору або п.5 Договору про надання Траншу в межах встановленого ліміту кредитування.

У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день. Позичальник зобов`язаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні.

Проценти, які нараховуються на Кредит після настання кінцевого терміну його повернення (дата повернення кредиту, отриманого в межах траншу, або його останньої частини, згідно встановленого графіку погашення), сплачуються Позичальником з наступного робочого дня, за датою виникнення простроченої заборгованості, і надалі щоденно, виходячи із залишку заборгованості на кінець попереднього операційного дня.

Якщо Договором встановлено проценти за неправомірне користування Кредитом, то вони нараховуються щоденно, при цьому, якщо дата погашення, шо визначена у Договорі, припадає на робочий день, то проценти за неправомірне користування кредитом, починають нараховуватись з дати погашення, яка визначена у Договорі. Якщо дата погашення, яка визначена у Договорі, припадає на вихідний та/або святковий день, то Проценти за неправомірне користування кредитом, починають нараховуватись:

- у випадку остаточного погашення згідно вимог п.2.5. або строку передбаченого п.5 Договору про надання Траншу в межах встановленого ліміту кредитування - з дати погашення, яка визначена у Договорі: при погашенні відповідно до графіку згідно вимог п.2.1. цього Договору - з першого робочого дня після дати погашення, яка визначена у Договорі; у випадку коли погашення Траншу відповідно до строку передбаченого п.5 Договору про надання Траншу в межах встановленого ліміту кредитування співпадає з строками зменшення ліміту відповідно до графіку згідно вимог п.2.1. цього Договору - з дати погашення, яка визначена у п.5 Договору про надання Траншу в межах встановленого ліміту кредитування.

В рамках Кредитного договору було укладено договори про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування.

На підставі Договору про надання Траншу в межах встановленого ліміту кредитування № 20-0066/2-1 від 21 січня 2015р. ТОВ Український автобус користувався кредитом (траншем № 1) в сумі 711 046 810,51 рос. рублів за ставкою 5% річних.

Проценти за неправомірне користування кредитом (тобто після дати повернення кредиту) складають 5% (п. 3 договору про надання траншу № 20-0066/2-1 від 21 січня 2015р.).

Заборгованість за тілом кредиту (Транш №1) була погашена боржником при отриманні Траншу №4.

Отже, предметом позову є заборгованість позичальника по процентах за Траншем №1, яка складає 44 934 208,16 російських рублів, розрахована за період з 01.04.2015р. по 29.06.2016р. та станом на день пред`явлення позову не погашена.

Відповідно до умов пункту 4 Договору про внесення змін та доповнень № 02-0364/2-1-29062016 від 29 червня 2016р., яким доповнено пункт 4.5. Кредитного договору, сума процентів в розмірі 44 934 208,16 рос. рублів по Траншу №1 повинна була бути сплачена до 20.06.2017р.

Отже, станом на день пред`явлення цього позову строк сплати процентів, нарахованих по Траншу №1 настав, заборгованість по процентах не погашена.

Договором про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування № 20-0067/2-1 від 21 січня 2015р. сторони оформили транш №2 та визначили, що Банк в межах ліміту кредитної лінії надає позичальнику транш в розмірі 134 583 303,76 грн.

Договором № 20-0106/2-1 від 29 січня 2015р. про внесення змін до Договору про надання траншу, сторони визначили, що строк кредитування за Траншем №2 закінчується 26 лютого 2015р. та продовжується автоматично на 1 місяць строком до 29.01.2016р.

Договором про внесення змін № 20-0364/2-1-29062016 від 29 червня 2016р. до Договору про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування № 20-0067/2-1 від 21.01.2015 (тобто до договору про надання Траншу №2) змінено дату остаточної сплати заборгованості по Траншу №2 та встановлено, що строк кредитування за Траншем №2 починається з 21 січня 2015р. та закінчується 28 липня 2016р. та надалі продовжується автоматично на 1 місяць до 20 червня 2017р. (включно). (п.1 договору про внесення змін № 20-0364/2-1-29062016, яким внесено зміни до пункту 5 договору № 20-0067/2-1 від 21.01.2015р.).

Станом на день подання цього позову заборгованість позичальника залишилась в сумі 134 583 303,76 грн., строк сплати якої настав.

До 21 січня 2015р. процентна ставка регулювалась пунктом 3.2. Кредитного договору та за траншем № 2 складала:

11% - з дати видачі кредиту по 01.02.2012р.;

7% - з 01.02.2012р. по 20.06.2017р. (п. 3.2. Кредитного договору в редакції від 10.02.2012р., від 06.09.2012р., пункт 4.2. договору в ред. від 21 січня 2015р.).

Проценти за неправомірне користування кредитом до 21.01.2015р.

з дати укладання кредитного договору - процентна ставка х 1,5 (пункт 3.4. договору з 24.02.2011р.);

з 21.01.2015р. розмір процентів визначається договорами про надання Траншу.

Пунктом 2 Договору про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування № 20-0067/2-1 від 21 січня 2015р. врегульовано, що проценти за користування Кредитом нараховуються Банком та сплачуються позичальником у розмірі 7% річних. Проценти нараховуються та сплачуються у тій валюті, у якій надано кредит.

Пунктом 3 цього ж договору про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування № 20-0067/2-1 від 21 січня 2015р. врегульовано ставку процентів за неправомірне користування кредитом, які сплачуються у випадку порушення строку повернення одержаного кредиту (його частини) на частину кредиту, що є простроченою до сплати, виходячи із процентної ставки 7% річних.

Тобто і для користування кредитом (так зване правомірне користування кредитом) і для понадстрокового користування кредитом (так зване неправомірне користування кредитом) процента ставка після 21.01.2015р. була однаковою та склала 7% річних.

Строк користування Траншем № 2 становить 20 червня 2017р. (п. 1 Договору про внесення змін № 20-0364/2-1-29062016 від 29 червня 2016р. до договору № 20-0067/2-1 від 21.01.2015р., пункт 5 договору про надання траншу № 20-0067/2-1 від 21 січня 2015р. із змінами внесеними Договором № 20-0106/2-1 від 29 січня 2015р.).

Відповідно, сума процентів за ставкою 7% розраховується до 20 червня 2017р. за користування кредитом, а після 20 червня 2017р. проценти нараховуються за неправомірне користування кредитом також за ставкою 7% (сім процентів).

Як вбачається з наданого розрахунку позивача заборгованості станом на 14.03.2019р. порушення у строках сплати процентів по Траншу №2 виникло починаючи вже з травня 2015р.

При цьому, сторони встановили, що проценти, нараховані станом на день укладання договору про внесення змін та доповнень № 02-0364/2-1-29062016 від 29.06.2016р. в сумі 11 731 082,28 грн., нарахованих по Договору про надання траншу в межах встановленого ліміту №20-0067/2-1 від 21 січня 2015 р. (тобто по Траншу №2) - до 20.06.2017. Тобто строк сплати процентів, нарахованих з 01.04.2015р. по 30.06.2016р. в сумі 11 731 082,28 грн. почав перебіг з 21.06.2017р.

17.04.2018р. позичальником було частково сплачені проценти в сумі 28 126 895,70 грн. (із загальної суми боргу 28 623 981,78 грн. процентів станом на 16.04.2018р.), після чого борг по процентах знов почав збільшуватись.

Станом на 13.03.2019р. за період з 01.04.2015р. по 14.03.2019р. заборгованість позичальника по процентах за Траншем № 2 складає 9 040 360,44 грн.

Згідно позову позивач вказує, що у відповідача за траншем №3 заборгованість відсутня, а тому не є предметом позову.

На підставі договору про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування № 20-0364/2-1-29062016/Т4 від 29.06.2016р. та заявки на видачу кредиту банк надав кредит Транш № 4 в сумі 285 000 000 грн. 00 коп.

З цієї суми було сплачено 10 146 988,54 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 274 853 011,46 грн.

Відповідно до пункту 5 договору про надання траншу №4 строк користування кредитом закінчився 20 червня 2017р.

Отже, строк сплати кредиту настав, заборгованість по тілу кредиту не погашена, а відтак підлягає стягненню в примусовому порядку.

Пунктом 2 Договору про надання траншу визначено, що процентна ставка за користування кредитом складає 7%.

Процентна ставка за неправомірне користування кредитом також складає 7% річних (пункт 3 Договору про надання Траншу № 4 - договір про надання траншу № 02-0364/2-1 -29062016/Т4 в межах встановленого ліміту кредитування від 29.06.2016р.).

Відповідно сума процентів за ставкою 7% розраховується до 20 червня 2017р. за користування кредитом, а після 20 червня 2017р. проценти нараховуються за неправомірне користування кредитом також за ставкою 7%.

Станом на 14.03.2019р. заборгованість позичальника по процентах (за період з 01.07.2016р. по 13.03.2019р.) складає 18 046 640,28 грн.

Договором про внесення змін та доповнень № 02-0364/2-1-29062016 від 29 червня 2016р. сторони домовились що строк дії Ліміту кредитної лінії по 20.06.2017р.(включно).

Проте, відповідач у встановлені строки заборгованість у розмірі 18 046 640,28 грн. не сплатив.

З огляду на вищевикладене, перевіривши розрахунки позивача, які додані до позовної заяви, господарським судом було встановлено, що позовні вимоги позивача до відповідача складаються з наступних сум:

- за Траншем №1: 44 934 208,16 російських рублів по процентах; 2 311 957,34 російських рублів - 3% річних в сумі за несплату процентів;

- за Траншем № 2: 134 583 303,76 грн. заборгованість по тілу кредиту; 22 385 689,53 грн. інфляційні втрати від несвоєчасної сплати тіла кредиту; 6 836 094,39 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; 9 040 360,44 грн. заборгованість по процентах; 2 783 644,17 грн інфляційні втрати від несвоєчасної сплати процентів; 732 750,87 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів;

- за Траншем №4: 274 853 011,46 грн. заборгованість по тілу кредиту; 45 717 217,57 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасну сплату кредиту; 13 961 026,94 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; 18 046 640,28 грн. заборгованості по процентах; 3 405 492,30 грн. інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів; 904 260,73 грн. - 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання із сплати процентів.

При цьому, суд зазначає, в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем позивачу зазначених вище сум.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами..

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведені норми законодавства, враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає позовні вимоги позивача у справі обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 672350,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 120, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український автобус" (61024, м. Харків, вул. Гуданова, буд. 12, ідентифікаційний код 32904285) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ідентифікаційний код 00039002) заборгованість за Кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 20-0364/2-1 від 24.02.2011 в розмірі:

409 436 315 (чотириста дев`ять мільйонів чотириста тридцять шість тисяч триста п`ятнадцять) грн. 22 коп. заборгованості по тілу кредиту (транш 2 та транш 4);

68 102 907 (шістдесят вісім мільйонів сто дві тисячі дев`ятсот сім) грн. 10 коп. інфляційні втрати від несвоєчасно сплати тіла кредиту (по траншу 2 та траншу 4);

20 797 121 (двадцять мільйонів сімсот дев`яносто сім тисяч сто двадцять одна) грн. 33 коп. - три відсотки річних за несвоєчасну сплату кредиту (по траншу 2 та траншу 4);

44 934 208 (сорок чотири мільйони дев`ятсот тридцять чотири тисячі двісті вісім) російських рублів 16 рос. копійок - заборгованості по процентах (по траншу 1);

27 087 000 (двадцять сім мільйонів вісімдесят сім тисяч) грн. 72 коп. заборгованості по процентах (по траншу 2 та траншу 4);

6 189 136 (шість мільйонів сто вісімдесят дев`ять тисяч сто тридцять шість) грн. 47 коп. інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів (по траншу 2 та траншу 4);

2 311 957 (два мільйони триста одинадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) російських рублів 34 рос. коп. - три відсотки річних за несвоєчасну сплату процентів (по траншу 1);

1 637 011 (один мільйон шістсот тридцять сім тисяч одинадцять) грн. 60 коп. - три відсотки річних за несвоєчасну сплату процентів (по траншу 2 та траншу 4),

та 672350,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ідентифікаційний код 00039002).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Український автобус" (61024, м. Харків, вул. Гуданова, буд. 12, ідентифікаційний код 32904285).

Повне рішення складено "24" липня 2019 р.

Суддя А.М. Буракова