ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/435/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Кондратова І.Д., Кролевець О.А.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Амеларт Груп"

на рішення Господарського суду Одеської області

(суддя - Рога Н.В.)

від 02.01.2019

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Бєляновський В.В., судді: Аленін О.Ю., Богатир К.В.)

від 19.03.2019

у справі №916/435/18

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ороборос",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Клінт",

ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Амеларт Груп", ОСОБА_3

про визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування реєстраційних записів,

за участю представників учасників справи:

позивача - ОСОБА_4

відповідача 1 - не з`явилися

відповідача 2 - не з`явилися

відповідача 3 - не з`явилися

ТОВ "Амеларт Груп" - Савенков О.С.

Гиско Д.О. - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ороборос" (далі - ТОВ "Ороборос"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Клінт" (далі - ТОВ "Клінт"), ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ороборос", оформлені протоколом № 06/09/16 від 06.09.2016; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за ТОВ "Клінт" права власності на виробничі та невиробничі будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються зі складських приміщень А, а, а1, а2, загальною площею 8 848,6 кв.м, складу та підвалу, Б, Б1, загальною площею 5 924,9 кв.м.; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за ТОВ "Клінт" права власності на земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,7769 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт . Авангард, вул. Базова , 8А ; визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ороборос", оформлені протоколом № 3 від 07.07.2017; визнання недійсною з моменту складення заяви ОСОБА_2 від 07.07.2017 від імені ОСОБА_1 , посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В., зареєстровану в реєстрі за № 1058, про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників (учасників) ТОВ "Ороборос"; скасування реєстраційних дій/записів, внесених в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 11.07.2017 за № 5040802 про проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Ороборос" щодо зміни складу або інформації про засновників, 11.07.2017 за № 6040802 про внесення змін до відомостей про ТОВ "Ороборос", які не пов`язані зі зміною в установчих документах, щодо зміни відомостей про керівника, зміни керівника, зміни складу підписантів, 22.01.2018 за № 7040802 про проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Ороборос" щодо зміни місцезнаходження.

1.2. Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , яка станом на 06.09.2016 та 07.07.2017 являлася єдиним учасником ТОВ "Ороборос", не була присутня на таких зборах, ніколи не приймала на них рішення, не підписувала зазначені рішення, а вказані протоколи є підробленими. ОСОБА_1 ніколи не уповноважувала ОСОБА_2 на вчинення правочину, за яким її буде виключено зі складу товариства. Виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ "Ороборос" не відповідало намірам та волі позивача, відповідно, остання ніколи не вчиняла дій на схвалення підписаної ОСОБА_2 заяви про таке виключення.

1.3. В подальшому ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зміну предмету позову, в якій просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ороборос", оформлене протоколом №06/09/16 від 06 вересня 2016 року;

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ороборос", оформлене протоколом №3 від 07 липня 2017 року;

- визнати недійсною з моменту складення заяву ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), складену 07 липня 2017 року від імені ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В., зареєстровану в реєстрі за №1058, про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників (учасників) ТОВ "Ороборос";

- скасувати реєстраційні дії та записи, внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань:

- про проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Ороборос" щодо зміни складу або інформації про засновників від 11.07.2017 за №5040802;

- про внесення змін до відомостей про ТОВ "Ороборос", які не пов`язані зі зміною в установчих документах, щодо зміни відомостей про керівника, зміни керівника, зміни складу підписантів від 11.07.2017 за №6040802;

- про проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Ороборос" щодо зміни місцезнаходження від 22.01.2018 за №7040802.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.01.2019 у справі №916/435/18 позовну заяву задоволено повністю. Суд визнав недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ороборос", оформлене протоколом №06/09/16 від 06 вересня 2016 року; недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ороборос", оформлене протоколом №3 від 07 липня 2017 року; недійсною з моменту складення заяву ОСОБА_2 , складену 07 липня 2017 року від імені ОСОБА_1 , посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В., зареєстровану в реєстрі за №1058, про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників (учасників) ТОВ "Ороборос"; скасував реєстраційні дії та записи, внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: від 11.07.2017 за №5040802 про проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Ороборос" щодо зміни складу або інформації про засновників; від 11.07.2017 за №6040802 про внесення змін до відомостей про ТОВ "Ороборос", які не пов`язані зі зміною в установчих документах, щодо зміни відомостей про керівника, зміни керівника, зміни складу підписантів; від 22.01.2018 за №7040802 про проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Ороборос" щодо зміни місцезнаходження та судові витрати покласти на відповідачів.

2.2. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі №916/435/18 рішення Господарського суду Одеської області від 02.01.2019 залишено без змін.

2.3. Господарськими судами встановлено такі обставини:

- шляхом виділу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоскур" 21.12.2010, було створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Ороборос" та проведено його державну реєстрацію;

- згідно із статутом, затвердженого рішенням учасника від 21.12.2010 та зареєстрованого 28.12.2010 (номер запису 004080) єдиним учасником ТОВ "Ороборос" була ОСОБА_1 Статутом ТОВ "Ороборос" визначено, що за розподільчим балансом і відповідно до актів приймання-передачі йому передано у власність нежилі приміщення та земельну ділянку площею 0,7769 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Авангардівською селищною радою 26.09.2011 ТОВ "Ороборос" було видано свідоцтво про право власності на виробничі та невиробничі будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються із складських приміщень А, а, а1, а2, загальною площею 8 848,6 кв.м, та складу і підвалу Б, Б1, загальною площею 5 924,9 кв.м;

- на вказані виробничі та невиробничі будівлі 30.09.2011 було зареєстровано право власності за ТОВ "Ороборос", що підтверджується витягом №31493927 про державну реєстрацію прав від 30.09.2011;

- ТОВ "Ороборос" 02.12.2011 було видано державний акт серії НОМЕР_4 про право власності на земельну ділянку площею 0,7769 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер: НОМЕР_1 ; цільове призначення - для розміщення складського господарства та оптово-роздрібної торгівлі, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00025. Право власності на земельну ділянку ТОВ "Ороборос" підтверджується витягом №14330134 від 10.12.2013 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- між Публічним акціонерним товариством "Банк Національний кредит" (Банк) та ТОВ "Ороборос" (позичальник) 10.12.2013 було укладено генеральний договір про здійснення кредитування №05.1-238ю/2013/2-1 (далі - генеральний договір), відповідно до п. 1.1 якого банк зобов`язався в порядку і на умовах, визначених договором та кредитними договорами, що будуть укладені в межах та на виконання генерального договору, надавати позичальнику кредитні кошти, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених генеральним договором та кредитними договорами, повернути кредитні кошти, своєчасно сплатити проценти за користування ними та сплачувати інші платежі;

- пунктом 1.2 генерального договору передбачено, що загальний розмір ліміту і кредитування позичальника за наданими в рамках цього договору кредитами не повинен перевищувати суму 10000000,00 грн з графіком зниження ліміту кредитування;

- згідно пункту 1.3 цього договору строк, протягом якого банк здійснює надання кредитів встановлюється з 10.12.2013 до 09.12.2016 включно;

- генеральним договором було передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику на умовах їх забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування (п. 2.1);

- в рамках укладеного сторонами генерального договору від 10.12.2013 між банком (кредитор) та ТОВ "Ороборос" (позичальник) 10.12.2013 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-239ю/2013/2-1 (далі - кредитний договір), відповідно до п.1.1 якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості платності та цільового характеру використання;

- підпунктом 1.1.1 кредитного договору визначено, що надання кредиту буде здійснюватися після 15.01.2014 окремими частинами - траншами, зі сплатою 22% річних в межах максимального ліміту заборгованості 7000000,00 грн та кінцевим терміном погашення всіх траншів кредиту до 09.12.2014 включно. Згідно п.1.2 кредит надається позичальнику на придбання основних засобів, проведення ремонтних робіт, поповнення обігових коштів;

- договором було передбачено, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, кредитор укладає договори іпотеки та поруки;

- з метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань, між банком та ОСОБА_1 (поручитель) 10.12.2013 було укладено договір поруки №04-868/1-4, за умовами якого поручитель зобов`язався перед кредитором (банком) солідарно відповідати за виконання позичальником (ТОВ "Ороборос") в повному обсязі зобов`язань за генеральним договором про здійснення кредитування №05.1-238ю/2013/2-1 від 10.12.2013 (з усіма додатками, змінами та доповненнями до цього договору, як укладеними так і тими, що будуть укладені у майбутньому) і його невід`ємною частиною - договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-239ю/2013/2-1 від 10.12.2013 (з усіма додатками, змінами а доповненнями до цього договору, як укладеними, та й тими, що будуть укладені у майбутньому), а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. Такий же договір був укладений з чоловіком позивача - ОСОБА_5 ;

- банк та ТОВ "Ороборос" 10 грудня 2013 року уклали іпотечний договір №04-870/1-1, відповідно до п. 1.1 якого ТОВ "Ороборос" передало в іпотеку, а ПАТ "Банк Національний кредит" прийняло в іпотеку в якості забезпечення виконання всіх зобов`язань ТОВ "Ороборос" перед банком, що передбачено генеральним та кредитним договорами: виробничі та невиробничі будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з складських приміщень А, а, а1, а2, загальною площею 8 848,6 кв.м, складу та підвалу Б, Б1, загальною площею 5 924,9 кв.м; земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,7769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Іпотека була зареєстрована в державному реєстрі;

- банк перерахував ТОВ "Ороборос" кредитні кошти в розмірі 6999800,00 грн, однак до встановленого кредитним договором строку позичальник кредит не повернув, у зв`язку з чим банк звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2015, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.10.2016, стягнуто з ОСОБА_1 та з ОСОБА_5 на користь банку заборгованість ТОВ "Ороборос" за договором про надання відновлювальної кредитної лінії N 05.1-239ю/2013/2-1 від 10.12.2013 у загальному розмірі 13682618,95 грн. Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 15.01.2016 у справі №916/2139/15, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду 29.03.2016, стягнуто на користь банку з ТОВ "Ороборос" та поручителя - приватного підприємства "Діва Ко" солідарно 1368261,95 грн. 06 вересня 2016 року на стадії примусового виконання рішення господарського суду від 15.01.2016, передане в іпотеку майно було описане державним виконавцем та на нього накладено арешт;

- як зазначає позивач, незадовго до цього до неї звернулася її знайома ОСОБА_2 , яка запропонувала свою допомогу у вирішенні спірних питань з банком. Пізніше, вона довідалася, що було підроблено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2016, яким було задоволено її позов до ПАТ "Банк Національний кредит та визнано недійсним договір іпотеки від 10.12.2013, та звільнено з-під іпотеки та обтяження майно, що було предметом іпотеки;

- відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Ороборос" №06/09/16 від 06.09.2016, на яких за даними протоколу були присутні учасники ОСОБА_1 - частка у статутному капіталі 100%, та запрошена особа - ОСОБА_6 , на порядок денний були поставлені питання про вступ ТОВ "Ороборос" до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Клінт", з внеском до статутного капіталу нерухомого майна; про надання повноважень ОСОБА_6. на прийняття участі у загальних зборах учасників ТОВ "Клінт" та підписання протоколу загальних зборів про вступ ТОВ "Ороборос" до складу учасників ТОВ "Клінт" та нової редакції статуту ТОВ "Клінт";

- за результатами розгляду порядку денного учасники прийняли рішення:

1. Вступити ТОВ "Ороборос" до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Клінт", з внеском до статутного капіталу:

- виробничих та невиробничих будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, складські приміщення А, а, а1, а2 загальною площею 8848,6 кв.м; склад та підвал Б, Б1 загальною площею 5924,9 кв.м (оціночна вартість - 1820000,00 грн);

- земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,7769 га. Кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (оціночна вартість - 170000,00 грн).

2. Надати повноваження ОСОБА_6 на прийняття участі у загальних зборах учасників ТОВ "Клінт" та підписання протоколу загальних зборів про вступ ТОВ "Ороборос" до складу учасників ТОВ "Клінт" та нової редакції статуту ТОВ "Клінт";

- зі змісту протоколу слідує, що з усіх питань учасник голосував "За" - одноголосно та протокол було підписано ОСОБА_1 , як єдиним учасником товариства;

- вказані виробничі та невиробничі будівлі та земельна ділянка площею 0,7769 га були відчужені ТОВ "Клінт" за договором купівлі-продажу від 16.09.2016 на користь ТОВ "Амеларт Груп", яке було засноване ОСОБА_9 31.08.2016. Але, про продаж майна ОСОБА_1 повідомлено не було;

- позивач зазначає, що її було введено в оману щодо необхідності укладення договору купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ "Ороборос" за їх номінальною вартістю, зазначеною в статуті, тобто за 10000000,00 грн, у зв`язку з чим вона 19.06.2017 видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровану в реєстрі за №1376, згідно з якою уповноважила останню представляти її інтереси як засновника ТОВ "Ороборос" в усіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях, у будь-яких банках, реєстраційній службі ГТУЮ в Одеській області, органах нотаріату з питання підписання будь-яких договорів, документів, заяв, протоколів, рішень; з правом прийняття за своїм розсудом рішення про реорганізацію, відчуження товариства, з правом відступлення (відчуження) або придбання прав учасника, укласти та підписати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (фонді), акти, згоди та інші необхідні документи;

- того ж дня, 19.06.2017 приватний нотаріус ОСОБА_10 посвідчив договір позики, за яким ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 15.06.2017, за реєстровим номером 1376, виступаючи позичальником, отримала в позику від ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 4161600,00 грн, що еквівалентно 160 000 доларів США, які зобов`язалася повернути до 16.12.2017 та сплатити 3% від суми позики за кожен місяць фактичного користування нею;

- однак, як зазначає позивач, вона ніколи не підписувала довіреності від 15.06.2017 на ім`я ОСОБА_2 , а у довіреності від 19.06.2017 не уповноважувала останню отримувати для неї в позику грошові кошти. Більше того, позивач ніколи не була знайома з ОСОБА_11 та ніколи не отримувала від нього грошові кошти;

- ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 19.06.2017, 07.07.2017 уклала з ОСОБА_3 (як покупцем) договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Ороборос", відповідно до п. 1.1 якого ОСОБА_1 передає ОСОБА_3 свою частку у розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ "Ороборос" що еквівалентно 10000000,00 грн. Відповідно до п. 9.1 цього договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та нотаріального посвідчення. Проте цей договір не було посвідчено нотаріально;

- пунктом 15.1. статуту ТОВ "Ороборос", в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення загальних зборів, передбачено, що учасник має право вийти з підприємства, повідомивши підприємство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу;

- ОСОБА_2 , яка діяла на підставі виданої ОСОБА_1 довіреності від 19.06.2017, 07.07.2017 підписала від імені ОСОБА_1 заяву на адресу загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Ороборос", в якій просила виключити її зі складу засновників (учасників) цього товариства;

- того ж дня 07.07.2017 було складено протокол №3 загальних зборів учасників ТОВ "Ороборос", відповідно до якого на зборах були присутні ОСОБА_1 та був запрошений ОСОБА_3 ;

- відповідно до протоколу №3 від 07.07.2017 загальними зборами були прийняті наступні рішення:

1) Прийняти ОСОБА_3 до складу засновників ТОВ "Ороборос" з внесенням до статутного капіталу 10000000,00 грн.

2) Виключити зі складу засновників ТОВ "Ороборос" ОСОБА_1 з виплатою 1000000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу ТОВ "Ороборос".

3) Розподілити частки у статутному капіталі ТОВ "Ороборос" наступним чином: ОСОБА_3 - 10000000,00 грн, що становить 100 % статутного капіталу ТОВ "Ороборос".

4) Звільнити за власним бажанням з посади директора ОСОБА_6 та з 07.07.2017 призначити на посаду директора ОСОБА_3 .

5) Внести зміни до статуту товариства шляхом викладення його в новій редакції. Затвердити статут товариства в новій редакції.

6) Надати директору товариства (з правом передоручення іншим особам) повноваження на внесення змін до відомостей в ЄДР;

- однак, як зазначає ОСОБА_1 , вона не була присутня 07.07.2017 на загальних зборах засновників (учасників) ТОВ "Ороборос", а вказаний протокол №3 за неї підписала ОСОБА_2 , що було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу;

- позивач зазначає, що в жовтні 2017 року їй стало відомо, що частка в статутному капіталі ТОВ "Ороборос" їй більше не належить, а майно цього підприємства зареєстровано за іншою юридичною особою;

- відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.02.2018 єдиним учасником ТОВ "Ороборос" є ОСОБА_3 , якому належить 100% статутного капіталу цього товариства у розмірі 10 000 000,00 грн;

- вважаючи, що рішеннями загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ороборос", викладеними у протоколах № 06/09/16 від 06.09.2016, № 3 від 07.07.2017, порушено корпоративні права на участь у товаристві, а також того, що заяву про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників (учасників) ТОВ "Ороборос" вчинено з порушенням вимог закону, ОСОБА_1 звернулася з позовом про визнання недійсними зазначених рішень та заяви про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників ТОВ "Ороборос". Крім зазначеного, ОСОБА_1 просить скасувати реєстраційні дії та записи, внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на підставі оспорюваних рішень загальних зборів учасників ТОВ "Ороборос".

2.4. Задовольняючи позовні вимоги, зокрема, в частині визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлених протоколом № 06/09/16 від 06.09.2016, місцевий господарський суд виходив з того, що ОСОБА_1 не була присутня на цих зборах учасників ТОВ "Ороборос", як єдиний учасник товариства, не підписувала зазначений протокол і про дату, час, місце проведення загальних зборів та порядок денний у встановленому порядку не повідомлялася.

Визнаючи недійсним рішення загальних зборів, оформлених протоколом № 3 від 07.07.2017, місцевий суд зазначив що, останнє прийнято з порушенням законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсною з моменту складення заяву ОСОБА_2 від 07.07.2017 про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників (учасників) ТОВ "Ороборос", суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не уповноважувала ОСОБА_2 вчинити правочин, за яким її буде виключено зі складу товариства. При цьому місцевий господарський суд зазначив, що представник має діяти в інтересах особи, яку він представляє, та вчиняти лише ті правочини, право на вчинення яких передбачено виданою довіреністю.

2.5. Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, апеляційний господарський суд зазначив, що рішення місцевого суду є таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Одеської області від 02.01.2019 та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі №916/435/18, Товариство з обмеженою відповідальністю "Амеларт Груп" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані рішення місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та справу направити на новий розгляд.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Амеларт Груп":

- оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права та при неповному встановленні обставин, дослідженні доказів та фактів, зокрема, статей 73, 75, 78 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судами не зазначено в оскаржуваних рішеннях саме яким способом та на підставі яких доказів було встановлено, що ОСОБА_1 не підписувала протокол загальних зборів учасників ТОВ "Ороборос";

- ні судом першої інстанції, ні апеляційним господарським судом не враховано, що відповідно до норм Цивільного кодексу України та Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства вправі у будь-який час вийти з товариства, незалежно від згоди інших учасників та самого товариства;

- скаржник також не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наданої ОСОБА_1 довіреності на ім`я ОСОБА_2 , які полягають в тому, що нібито ОСОБА_1 ніколи не уповноважувала представника вчинити правочин, за яким її буде виключено зі складу товариства, оскільки відповідно до довіреності довіритель надає право ОСОБА_2 , зокрема, подавати та отримувати будь-які заяви та документи, витяги, виписки, підписувати заяви про вихід зі складу засновників (учасників), протоколи та рішення загальних зборів засновників, установчі документи, договори купівлі-продажу, позики, відкривати/закривати рахунки у будь-якій валюті, проводити необхідні грошові розрахунки, розписуватися за позивача, отримувати належні позивачу грошові кошти, а також вчиняти будь-які інші дії, передбачені законодавством для такого роду уповноважень, та які, на думку представника, будуть доцільними для правильного і ефективного ведення справ позивача.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просила відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду Одеської області від 02.01.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі №916/435/18 залишити без змін, як такі, що прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

4.1. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

4.2. Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

4.3. За змістом частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

4.4. Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. (Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 922/4316/14).

4.5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ороборос", оформлених протоколом №06/09/16 від 06.09.2016, протоколом № 3 від 07.07.2017 було прийнято з порушенням корпоративних прав учасника ОСОБА_1 на участь у товаристві.

4.6. Згідно зі статтею 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

4.7. Частиною першою статті 10 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що учасники товариства мають право: брати участь в управлінні товариством в порядку, визначеному установчими зборами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити відчуження часток у статутному капіталі або цінних паперів.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства.

Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників; вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників (частина перша статті 58 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Згідно із частино першою статті 145 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами.

Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу.

Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу.

Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

4.8. Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 Цивільного кодексу України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 Цивільного кодексу України.

При розгляді судами корпоративних спорів, суди мають враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути порушення вимог закон та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів.

З огляду на вимоги Закону України "Про господарські товариства" безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

4.9. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог норм процесуального права щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, господарські суди зобов`язані надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, які містяться в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Предмет доказування - коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Факти, які належать до предмета доказування, необхідно відрізняти від інших фактів, які встановлюються при розгляді справи, однак не пов`язані з правильним вирішенням питання про права і обов`язки сторін.

4.10. Так, ОСОБА_1 стверджувала про те, що не підписувала протокол загальних зборів учасників ТОВ "Ороборос", де було вирішено питання про вступ ТОВ "Ороборос" до складу учасників ТОВ "Клінт" та внесено в якості внеску до статутного капіталу цього підприємства майно, що знаходиться в іпотеці.

4.11. Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди першої та апеляційної інстанцій визнали доведеним факт відсутності позивача на зборах та того, що ОСОБА_1 не підписувала зазначений протокол на підставі письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та нотаріально посвідченою заявою свідка ОСОБА_6 та іншими доказами.

При цьому, судами відповідно до норм процесуального закону не спростовано належними, допустимими та достовірними доказами належності чи неналежності підпису ОСОБА_1 , вчиненого на протоколі від 16.09.2016, а відтак і порушення його прав на участь у зборах.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

4.12. Визнаючи недійсним рішення загальних зборів, оформлених протоколом № 3 від 07.07.2017, місцевий суд зазначив що, останнє прийнято з порушенням законодавства, зокрема, ОСОБА_1 не приймала участі у цих зборах та не підписувала вказаний протокол. Також, в протоколі не міститься відомостей про те, що на загальних зборах присутній представник ОСОБА_1 , а його від імені ОСОБА_1 підписала на підставі довіреності ОСОБА_2 .

Згідно із частиною першою статті 237 та частиною першою статті 238 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Відповідно до статті 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Учасники можуть брати участь у загальних зборах особисто або через представника. Довіреність представника повинна відповідати загальним вимогам, передбаченим цивільним законодавством, зокрема частиною третьою статті 247 Цивільного кодексу України.

Проте та обставина, що учасник мав право реалізувати свої повноваження на участь у загальних зборах через представника залишилася поза увагою судів попередніх інстанцій. Зі змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що судами надавалася оцінка змісту довіреності на представлення інтересів ОСОБА_1 на загальних зборах відносно прав, якими довіритель наділив повіреного; не з`ясовувалося відповідності довіреності нормам чинного законодавства та чи мав представник за довіреністю належне коло повноважень на представництво інтересів учасника ОСОБА_1 для участі у зборах та голосуванні. Поряд з цим судами попередніх інстанцій не враховано, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих рішень.

Суди не надали оцінку доводам позивача про вчинення нею дій під впливом обману та, відповідно, не встановили обставин, що доводять зазначене.

4.13. Судами встановлено, що ОСОБА_2 , яка діяла на підставі виданої позивачем довіреності від 19.06.2017, підписала 07.07.2017 від імені ОСОБА_1 заяву на адресу загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Ороборос", в якій просила виключити її зі складу засновників (учасників) цього товариства.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсною з моменту складення заяву ОСОБА_2 від 07.07.2017 про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників (учасників) ТОВ "Ороборос", суди попередніх інстанцій виходили з того, що ОСОБА_1 не уповноважувала ОСОБА_2 вчинити правочин, за яким її буде виключено зі складу товариства.

Згідно із частино третьою статті 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Оскільки довіреність є одностороннім правочином, її чинність не залежить від згоди на її видачу представника. Інша справа, що без його волевиявлення дії, визначені довіреністю, ніколи не будуть здійснені, а відтак результативна дія довіреності досягнена не буде. Таким чином, укладення представником правочинів на підставі довіреності є свідченням існування між ним та особою, яку представляють, домовленості на вчинення юридичних дій, тобто договірних відносин.

Відповідно до довіреності, вчиненої ОСОБА_1 19.06.2017 та посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровану в реєстрі за №1376, якою ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси як засновника ТОВ "Ороборос" в усіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх форм власності, підпорядкування та галузевої належності, у будь-яких банківських установах, Пенсійному фонді та інших фондах, інспекціях, комісіях, комітетах, у територіальних органах ДФС в Одеській області та їх структурних підрозділах, Реєстраційної служби ГТУЮ в Одеській області, органах нотаріату з питання підписання будь-яких договорів, документів, заяв, у тому числі, але не виключно, виконувати всі необхідні цивільно-правові дії, пов`язані з участю позивача в організації при проведенні загальних зборів товариства, брати участь у керуванні справами, з правом голосу у загальних зборах товариства, у порядку, визначеному в установчих документах, одержувати інформацію про діяльність товариства, підписувати будь-які протоколи, рішення, зміни та нову редакцію установчих документів, вносити будь-які зміни до статуту, приймати рішення щодо зменшення або збільшення розміру капіталу (фонду), а також, приймати рішення щодо призначення або звільнення на посаду директора, з правом прийняття за своїм розсудом рішення про реорганізацію, відчуження товариства будь-яким передбаченим законодавством способом, з правом поступлення (відчуження) або придбання повністю або частково прав учасників (співзасновника), укласти та підписати за позивача договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі; з правом голосу відповідно до належної позивачу частки у статутному капіталі (фонді), акти, згоди та інші необхідні документи.

Для цього позивачем надано право ОСОБА_2 подавати та отримувати будь-які заяви та документи, витяги, виписки, підписувати заяви про вихід зі складу засновників (учасників), протоколи та рішення загальних зборів засновників, установчі документи, договори купівлі-продажу, позики, відкривати/закривати рахунки у будь-якій валюті, проводити необхідні грошові розрахунки, розписуватися за позивача, отримувати належні позивачу грошові кошти, а також вчиняти будь-які інші дії,передбачені законодавством для такого роду уповноважень,та які, на думку представника, будуть доцільними для правильного і ефективного ведення моїх справ.

Судами попередніх інстанцій зазначеним у довіреності повноваженням та правам оцінки не надано та не спростовано доводів третьої особи ТОВ "Амеларт Груп" при встановленні обставин для визнання заяви про виключення недійсною про надання останній права підписувати заяви про вихід зі складу засновників (учасників). При цьому судами не враховано, що скасування довіреності в подальшому не свідчить про відсутність відповідних повноважень на момент вчинення дії.

Не враховано також судами, що при вирішенні спорів, пов`язаних із виходом учасника з товариства, вихід зі складу учасників не пов`язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства.

Вихід учасника з товариства - це безумовне та добровільне волевиявлення учасника направлене на припинення його корпоративних правовідносин з господарським товариством. Таке волевиявлення учасника фіксується в письмовій формі - заяві про вихід, яка адресується товариству.

Виключення учасника товариства з обмеженою відповідальністю має місце у випадку, якщо учасник систематично не виконує або неналежним чином виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що представником учасника ОСОБА_2 подано заяву про виключення з товариства в сенсі добровільного волевиявлення, помилково ототожнили її з виключенням як санкцією за правопорушення в корпоративних правовідносинах, та помилково встановили обставини необхідні для з`ясування наявності підстав при виключенні з товариства учасника, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства.

4.14. Згідно частин другої та третьої статті 45 Господарського процесуального кодексу України, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Нормами статті 47 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачами у дані справі є Товариство з обмеженою відповідальністю "Ороборос", Товариство з обмеженою відповідальністю "Клінт" та фізична особа ОСОБА_2 .

Господарський суд розглядає справу та надає остаточну відповідь у резолютивній частині рішення щодо усіх заявлених позовних вимог, які були предметом судового розгляду, у тому числі відносно кожного відповідача (у разі участі у справі кількох відповідачів), які користуються усіма правами та обов`язками сторони у справі.

Відповідачем у справах про визнання недійсним рішення загальних зборів є господарське товариство, в даному випадку - ТОВ "Ороборос".

Суди попередніх інстанцій не з`ясували, які саме позовні вимоги були пред`явлені до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клінт" та фізичної особи ОСОБА_2 (до кожного окремо), чи стосуються пред`явлені позивачем вимоги другого та третього відповідачів, чи призведе прийняте у справі рішення в частині позовних вимог до зазначених відповідачів у разі задоволення позову до відновлення порушених прав та захисту охоронюваних законом інтересів позивача, чи існує взагалі спір між позивачем та останніми.

4.15. З огляду на викладене, у справі, яка переглядається, суди не надали належної правової оцінки всім обставинам справи, що не відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України України, те не з`ясували усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Згідно з частиною 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

5.3. Згідно з частиною 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або

2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

3) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

5.4. З врахуванням викладеного, оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустились неправильного застосування приписів Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість з`ясувати дійсні обставини справи, що перешкоджає ухвалити нове рішення у справі, то це відповідно є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

5.5. Під час нового розгляду господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, прав та обов`язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись статтями 236, 238, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амеларт Груп" задовольнити, рішення Господарського суду Одеської області від 02.01.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі №916/435/18 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді І. Кондратова

О. Кролевець