РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.08.2019Справа № 910/7158/19

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення» (Кловський узвіз, буд. 13, м. Київ, 01021) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Укрвторресурс» (вул. Північна, буд. 6-В, м. Київ, 04214) про стягнення грошової заборгованості у розмірі 55042 грн. 13 коп.,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Укрвторресурс», в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Укрвторресурс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення» суму основної грошової заборгованості у розмірі 38537,60 грн., 3% річних у розмірі 3036,77 грн., інфляційні втрати у розмірі 13467,76 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що позивач та відповідач є контрагентами по договору купівлі-продажу № ГТ232-0916 від 16.09.2016. На виконання умов договору та специфікації від 16.09.2016, відповідно до видаткової накладної № 2519270 від 19.09.2016 ТОВ «Покрівельні рішення» поставлено товар ТОВ «ТД Укрвторресурс» на загальну суму 247075,20 грн. Проте, всупереч умовам договору, відповідач виконав зобов`язання частково, сплативши 208537,60 грн. Станом на 13.05.2019 зобов`язання з оплати отриманого товару відповідачем на суму 38537,60 грн. не виконано.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2019 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, позивачу надано строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження отримано позивачем 18.06.2019, відповідачем - 20.06.2019, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 44-45).

Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

16.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Укрвторресурс» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № ГТ232-0916, за умовами якого продавець зобов`язався протягом дії даного договору передати покупцеві товар (будівельні матеріали) окремими партіями, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених даним договором.

Відповідно до п.п. 1.2. п. 1 договору найменування, кількість, асортимент і ціни товару, який продавець зобов`язаний передати за цим договором, а також терміни передання окремих партій товару встановлені у специфікації, що укладається сторонами при підписанні цього договору і є його невід`ємною частиною.

За умовами п.п. 2.1. п. 2 договору ціна на товар визначається сторонами в специфікації і може бути змінена продавцем в односторонньому порядку залежно від показників, що зумовлюють ціну (собівартість, затрати, зміна офіційних курсів тощо).

Згідно специфікації до договору купівлі-продажу № ГТ232-0916 від 16.09.2016 (Додаток № 1 до договору) сторонами договору погоджено, що продавець передає, а покупець приймає товар - геомембрану GeoSvit HDPE STANDART 1,0 мм у кількості 3003,9 кв.м. та пруток HDPE 4,0 мм у кількості 7,2 кг загальною вартістю 247075,20 грн. з ПДВ (а.с. 13).

Відповідно до п.п. 3.1. п. 3 договору продавець зобов`язаний передати товар покупцю у відповідній кількості та належної якості, а також у термін, визначений специфікацією. Надіслання продавцем (листом або факсом) відповідного рахунку покупцю є виключно підтвердженням наявності товару у продавця та готовності його передати згідно умов даного договору.

Згідно п.п. 3.2. п. 3 договору передача партії товару здійснюється за накладними на підставі довіреності уповноваженого представника покупця.

Відповідно до накладної № 2519270 від 19.09.2016 позивачем передано відповідачу обумовлений специфікацією товар на загальну суму 247075,20 грн. (а.с. 14). Вказаний факт відповідачем не спростовано та підтверджено підписами повноважних представників сторін договору на вказаній накладній.

За умовами п.п. 4.1. п. 4 договору розрахунки за відвантажений товар здійнюються у національній валюті України - гривні. Покупець здійснює часткову попередню оплату товару шляхом перерахування грошової суми у розмірі 50% вартості партії товару на розрахунковий рахунок продавця не пізніше 30 календарних днів до настання терміну передання партії товару. Покупець здійснює повну оплату товару шляхом перерахування решти грошової суми у розмірі 50% вартості партії товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 5 календарних днів з моменту передання товару покупцеві.

19.09.2016 відповідачем здійснено перерахунок коштів на виконання умов договору на рахунок позивача № НОМЕР_1 у розмірі 20000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку ТОВ «Покрівельні рішення» за 19.09.2016, відкритого у АТ «ОТП Банк» (а.с. 16-17).

30.09.2016 на рахунок позивача № НОМЕР_1 у АТ «ОТП Банк» з боку відповідача здійснено зарахування коштів за укладеним договором у розмірі 50000,00 грн., 21.08.2017 здійснено зарахування коштів за укладеним договором у розмірі 88537,60 грн., що підтверджується виписками з особового рахунку позивача(а.с. 18-21).

09.02.2018 позивачем на адресу відповідача (вул. Північна, буд. 6-В, м.Київ, 04214) направлено претензію на оплату товару у розмірі 88537,60 грн., яка отримана уповноваженим представником відповідача 15.02.2018, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 25).

Згідно виписки по особовому рахунку позивача 29.05.2018 на рахунок позивача здійснено з боку відповідача перерахунок коштів за укладеним договором у розмірі 50000,00 грн. (а.с. 22-23).

Відповідно до п.п. 9.1. п. 9 договору цей договір набуває чинності з моменту його укладення сторонами і діє до 31.12.2016, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов`язань.

Згідно п.п. 7.1. п. 7 договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього договору. Невиконанням або неналежним виконанням умов договору є порушення будь-якою із сторін умов договору.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач у позовній заяві зазначає про те, що відповідачем не виконано у повному обсязі свої зобов`язання за умовами договору та за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 38537,60 грн. у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт продажу позивачем на користь відповідача обумовленого договором товару на загальну суму 247075,20 грн., що підтверджується накладною № 2519270 від 19.09.2016, підписаної повноважними представниками сторін та скріпленої печатками підприємств (а.с. 14).

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі здійснено оплату за придбаний товар, що не спростовано відповідачем у зв`язку з чим за відповідачем наявна заборгованість за договором на суму 38537,60 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та яка є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3036,77 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 13467,76 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи. При цьому враховуючи, що суд здійснює розгляд справи в межах заявлених позовних вимог, враховуючи те, що нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань здійснено позивачем в межах заявлених позовних вимог, суд доходить висновку про те, що вимога про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних нарахувань є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача у справі 1921,00 грн. судових витрат зі сплати судового збору, на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Укрвторресурс» (вул. Північна, буд. 6-В, 04214, м. Київ, ідентифікаційний код 37509040) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення» (Кловський узвіз, буд. 13, м. Київ, 01021, ідентифікаційний код 32769312) заборгованість за договором у розмірі 38537 грн. 60 коп., 3% річних у розмірі 3036 грн. 77 коп., інфляційні нарахування у розмірі 13467 грн. 76 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп., а всього 56963 (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 13 (тринадцять) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 05.08.2019.

Суддя В.О.Демидов