СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2019 р. Справа № 922/2811/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Пархоменко О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Сінько Ю.Ю., довіреність №08-21/20/2-19 від 02.01.2019 року;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради м. Харків (вх. № 958 Х/1-18) та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт", м.Харків (вх. № 933 Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 року у справі №922/2811/18 ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Жигалкін І.П.), повний текст якого складено 01.03.2019 року

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт", м. Харків

про стягнення 3 364 426,31 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.02.2019 року у справі №922/2811/18 в позові відмовлено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 508 064,82 грн. а також суму судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 7620,98 грн.;в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Харківська міська рада з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 р. у справі №922/2811/18 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог, задовольнити в повному обсязі.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про наступне.

Господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем докази не містять відомостей про те, що земельна ділянка по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові площею 0,2701 га не має ні визначених меж, ні кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру, отже, не може вважатися сформованою земельною ділянкою у розумінні ст.79-1 ЗК України та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ "Фарт" займає земельну ділянку розміром 0,2701 га.

ТОВ "Фарт" не було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшого отримання земельної ділянки по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові у користування та позивач визначив площу земельної ділянки за результатами вжиття заходів самоврядного контролю щодо законності її використання.

Враховуючи факт того, що земельна ділянка є огородженою парканом, її площа визначалася щодо меж фактичного використання земельної ділянки- відповідно до зовнішніх меж паркану з вирахуванням частини території, яку використовує інший землекористувач - АТ «БАНК «ГРАНТ»; площа земельної ділянки склала 0,2701 га.

Господарським судом Харківської області розглядалась справа №922/2812/18 за позовом Харківської міської ради до АТ «БАНК «ГРАНТ» про стягнення коштів за використання земельної ділянки площею 0,5286 га по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові, яка є суміжною з земельною ділянкою, яку використовує ТОВ «Фарт», за матеріалами справи якої на нежитлові приміщення №№1-4,5-8, одноповерхової будівлі літ. «Л-1» загальною площею 218,0 кв.м. та нежитлову будівлю літ. «К-1» загальною площею 149,4 кв.м. по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові, які належали акціонерному товариству «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» припинено право власності.

Також, за акціонерним товариством «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» зареєстроване право власності у розмірі цілої частини на нежитлову будівлю літ. «МН-1» загальною площею 405,20 кв.м. по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові без співвласників.

За ТОВ "Фарт" зареєстроване право власності на приміщення №1,4 площею 44,5 кв.м. літ. «О-1» та нежитлові приміщення №2,3,5-12 літ. «О-1» площею 337,2 кв.м. по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові.

Отже, власником у розмірі цілої частини нежитлової будівлі літ. «О-1» по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові являється ТОВ "Фарт".

Харківська міська рада надала заяву про уточнення розміру позовних вимог в якій зазначила, що ТОВ "Фарт" використовує меншу земельну ділянку, а саме 0,2701 га, а відтак, розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню відповідачем, розрахований з урахуванням витягу, інформаційної довідки та становить суму 2 898 665,16 грн., виходячи з розміру орендної плати за використання земельної ділянки.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2019 року, суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Дучал Н.М. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 року клопотання Харківської міської ради про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 року у справі залишено без задоволення; апеляційну скаргу Харківської міської ради залишено без руху; Харківську міську раду було зобов'язано усунути впродовж 10 днів з моменту отримання ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та роз'яснено, що при невиконанні вимог ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарт" також з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 року у справі №922/2811/18 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради до ТОВ "Фарт" про стягнення коштів відмовити у повному обсязі.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про наступне.

В основу оскаржуваного рішення судом першої інстанції було покладено висновок про те, що ТОВ "Фарт" набувши право власності на об'єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином не оформило правовідносини щодо користування земельною ділянкою, у зв'язку з чим у відповідача виник обов'язок сплачувати грошові кошти за використання земельної ділянки у встановленому законодавством розмірі.

Висновок господарського суду першої інстанції є хибним, оскільки за змістом позовної заяви, предметом даного спору є сума, нарахована позивачем, як доходи, отримані або які можна було б отримати від безпідставно набутого майна, в порядку ст.ст.1212,1213,1214 ЦК України, а визначальною підставою для застосування положень цих статей є той факт, що майно набуте особою без достатньої правової підстави повинно в обов'язковому порядку вибути з його володіння.

Посилається на правові висновки викладені у постановах: Верховного Суду України від 02.10.2013 року у справі №6-88цс13, від 17.02.2016 року у справі №904/5857/14; Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі №922/2973/17, від 25.05.2018 року у справі №922/3413/17, від 28.02.2018 року у справі №922/1340/17, від 16.03.2018 року у справі №922/2661/16 та вказує, що відповідач набув майно за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, з метою його зберігання та використання, та наміром оформити право користування земельною ділянкою у порядку визначеному законом, а тому до спірних правовідносин не можуть застосовуватися положення ст.ст.1212,1214 ЦК України.

Позивачем не надано доказів того, що відповідач ухилявся від укладення договору оренди, або ж іншим чином перешкоджав діям позивача щодо направлення та узгодження такого договору, у зв'язку з чим в діях відповідача відсутній такий елемент господарського правопорушення, як причинно-наслідковий зв'язок між дією та наслідком, що унеможливлює притягнення відповідача до відповідальності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарт» на рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 року у справі залишено без руху; Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарт» зобов'язано було усунути впродовж 10 днів з моменту отримання ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та роз'яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фарт", що при невиконанні вимог ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 року у даній справі; встановлено строк до 02.05.2019 року для подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фарт" відзиву на апеляційну скаргу.

22.04.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява (вх.№4117), в якій останній просить надати можливість ознайомитись з матеріалами справи, яку долучено до матеріалів справи.

22.04.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№4116), в якому останній просить долучити до матеріалів справи докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" на рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 року у даній справі; встановлено позивачу строк до 10.05.2019 року для подання відзиву на апеляційну скаргу.

26.04.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх.№4326), в якому останній просить в її задоволенні відмовити, який долучено до матеріалів справи.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 року та від 11.05.2019 року у даній справі призначено розгляд апеляційної скарги Харківської міської ради та апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" на 21.05.2019 року о 12:00 год..

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 05.06.2019 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019 року, у зв'язку з відпусткою судді Дучал Н.М. та судді Склярук О.І., суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 року відкладено розгляд апеляційної скарги на 01.07.2019 року о 10:30 год.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019 року, у зв'язку з відпусткою судді Слободіна М.М. суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 року оголошено перерву у розгляді справи до 29.07.2019 року о 11:30 год..

У судовому засіданні 29.07.2019 року представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Харківської міської ради, з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог задовольнити; в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Фарт» відмовити.

У судове засідання 29.07.2019 року представник відповідача не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить лист розписка про дату та час наступного судового засідання від 01.07.2019 року (а.с.91, том 2) та штамп на зворотньому боці ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні про відправлення її копій сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

На підтвердження направлення копії ухвали суду від 01.07.2019 року відповідачу у справі додано фіскальний чек УДППЗ "Укрпошта" від 03.07.2019 року: №720, з якого вбачається, що повідомлення повернулося з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щадо пересилання поштового відправлення» (а.с.101, том 2).

Крім того, вказану ухвалу суду від 01.07.2019 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостями з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.09.2018 року № 138819754, реєстраційний номер майна №15622461, нежитлові будівлі літ. «М-1», пл.250,8 кв.м., літ. «Н-1» пл. 117,3 кв.м., прим.№1,4 пл.44,5 кв.м. літ. «О-1», прим. №9 пл. 10,9 кв.м. літ «Л-1», на підставі договору купівлі-продажу, р.№3678 від 20.12.2012 року; та реєстраційний номер майна №24259320, приміщення №2,3,5-12 літ. О-1 пл.337,2 на підставі договору купівлі-продажу №4067-В-С/1 від 07.05.2008 року, за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Плеханівська, буд.134 зареєстровано за ТОВ «Фарт» ().

Згідно вказаної інформаційної довідки, Листа Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 23.07.2018 року № 2435/116-18 та Листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 24.07.2018 року № 5043/0/225-18, речові права відповідача на земельну ділянку по вул. Плеханівській, 134 м. Харкові не зареєстровані.

У позові позивач зазначає, що відповідач з 20.12.2012 року використовує земельну ділянку площею 0,3135 га по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові без виникнення права власності, права користування та права оренди, без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 ЗК України та посилається на те, що у період з 01.09.2015 року по 31.08.2018 року не сплачував за її користування плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 24.09.2018 року здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ТОВ «Фарт» використовує земельну ділянку площею 0,3135 га по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «М-1» загальною площею 250,8 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 117,3 кв.м., приміщення №1, 4 загальною площею 44,5 кв.м. в літ. «О-1», приміщення №9 загальною площею 10,9 кв.м. в літ. «Л-1», приміщення №2,3,5-12 літ. О-1 пл.337,2, на які за ним зареєстровано право власності.

За результатами обстеження складено Акт обстеження земельної ділянки, визначення її меж, площі та конфігурації; межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівель, сміжного землекористувача та паркану; до Акту додано ситуаційну схему земельної ділянки (а.с.28-34 т.1).

Розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню відповідачем, розраховний Харківською міською радою в сумі 3 364 426,31 грн., виходячи з розміру орендної плати за використання землі у вигляді земельного податку.

У судовому засіданні господарського суду Харківської області 12.02.2019 року представник позивача подав заяву (вх. №3731) про уточнення позовних вимог, якою зменшив заявлену до стягнення суму та просив стягнути з відповідача на користь позивача 2 898 665,16 грн. безпідставно збережених коштів та судовий збір за подання позову (а.с. 173-176, том.1).

В обґрунтування підстав для зміни позовних вимог позивачем зазначено наступне:

Господарським судом Харківської області розглядалась справа №922/2812/18 за позовом Харківської міської ради до АТ «БАНК «ГРАНТ» про стягнення коштів за використання земельної ділянки площею 0,5286 га по вул. Плеханівській,134 у м.Харкові, що є суміжною з земельною ділянкою, яку використовує ТОВ «Фарт», в ході розгляду якої АТ «БАНК «ГРАНТ» подав до Харківської міської ради уточнюючі матеріали, відповідно до яких право власності на нежитлові будівлі літ. «Л-1» загальною площею 218,0 кв.м та літ. «К-1» загальною площею 149,4 кв.м. по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові за АТ «БАНК «ГРАНТ» припинено.

Зазначені нежитлові будівлі знаходились на суміжній земельній ділянці, яку використовує ТОВ «Фарт».

Також, за акціонерним товариством «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» зареєстроване право власності у розмірі цілої частини на нежитлову будівлю літ. «МН-1» загальною площею 405,20 кв.м. по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові без співвласників.

Оскільки за ТОВ «Фарт» зареєстроване право власності на приміщення №1,4 площею 44,5 кв.м. літ «О-1» на нежитлові приміщення №2,3,5 - 12 літ. «О-1» площею 337,2 кв.м. по по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові, відповідач є власником нерухомого майна у розмірі цілої частини нежитлової будівлі літ. «О-1» по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові та використовує меншу земельну ділянку, а саме 0,2701 га, а тому розмір збережених коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню відповідачем становить суму 2 898 665,16 грн., виходячи з розміру орендної плати за використання земельної ділянки.

Позивач посилається на порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно збережені кошти.

Вказане вище й стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області.

19.02.2019 року господарським судом Харківської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає до задоволення, а в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Фарт» слід відмовити з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов'язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходив зокрема з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ «Фарт» займає земельну ділянку розміром 0,2701га та є цілком очевидним, що одноповерхова будівля літ. «Л-1» та нежитлова будівля літ. «О-1» (реконструйована частина якої є літ. «МН-1») мають двох співвласників - Банк та відповідача, а отже обов'язок зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою на якій розташовані об'єкти нерухомості також має і Банк;питання щодо стягнення на користь Харківської міської ради коштів за використання земельної ділянки, на якій розташовані нежитлові будівлі літ. «О-1» та «Л-1» (власність Банку) вже вирішено господарським судом у справі 922/2812/18, що дає підстави відповідачеві стверджувати про те, що наразі відсутній предмет спору в частині стягнення коштів з ТОВ «Фарт» за користування земельною ділянкою, на якій знаходяться належні останньому приміщення у нежитлових будівлях «О-1» та «Л-1»;позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та відповідно до наданих позивачем коефіцієнтів, що містяться у розрахунку розмір орендної плати за земельну ділянку загальною площею 379,54 кв.м., за період з 11 жовтня 2015 року по вересень 2018 року (включно) складає - 508 064,82 грн..

Колегія суддів з такими висновками місцевого господарського суду не погоджується та зазначає наступне.

Частиною 2 ст.12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Згідно частини 1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до власних повноважень міської ради у даній сфері належать, зокрема, справляння плати за землю, а серед делегованих - здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

У частині 1 ст.73 ЗК України зазначено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до положень ст. 80 ЗК України суб'єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Предметом позову в даній справі є стягнення з власника об'єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів, які повинні були надійти до бюджету міста як орендна плата за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об'єкти розміщені.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 ЗК України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Згідно положень статті 120 ЗК України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до глави 15 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України).

Разом з тим, згідно статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України, не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником нерухомого майна, а саме нежитлових будівель літ. «М-1» загальною площею 250,8 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 117,3 кв.м., приміщення №1, 4 загальною площею 44,5 кв.м. в літ. «О-1», приміщення №9 загальною площею 10,9 кв.м. в літ. «Л-1», приміщення №2,3,5-12 літ. О-1 пл.337,2, розміщеного на відповідній земельній ділянці, на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2012 року №3678 та договору купівлі-продажу №4067-В-С/1 від 07.05.2008 року за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Плеханівська, буд.134.

Так, за інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостями з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.09.2018 року № 138819754, реєстраційний номер майна №15622461, нежитлові будівлі літ. «М-1», пл.250,8 кв.м., літ. «Н-1» пл. 117,3 кв.м., прим.№1,4 пл.44,5 кв.м. літ. «О-1», прим. №9 пл. 10,9 кв.м. літ «Л-1», на підставі договору купівлі-продажу, р.№3678 від 20.12.2012 року; та реєстраційний номер майна №24259320, приміщення №2,3,5-12 літ. О-1 пл.337,2 на підставі договору купівлі-продажу №4067-В-С/1 від 07.05.2008 року, за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Плеханівська, буд.134, зареєстровано за ТОВ «Фарт» () (а.с.19.20 т.1).

За змістом Листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від від 23.07.2018 року № 2435/116-18, станом на 29.12.2012 року у Відділі не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або користування на земельну ділянку по вул. Плеханівській, 134 м. Харкові (а.с. 21, том 2 ).

Також, зі змісту Листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 24.07.2018 року № 5043/0/225-18 слідує, що рішення Харківської міської ради щодо надання у користування, надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Фарт» та припинення права користування земельною ділянкою по вул. Плеханівській, 134 не приймались (а.с.22, том 1).

При цьому, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою ні попереднім землекористувачем ні ТОВ «Фарт», зокрема, укладення відповідних договорів оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права.

Отже, при укладенні договору купівлі-продажу нерухомості право користування земельною ділянкою, якого не існувало у продавця на момент укладення договорів купівлі-продажу, до набувача не перейшло, а тому, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Згідно ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; частинами 3 та 4 цієї статті встановлено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 2 ст.79-1 ЗК України визначено, що формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї(ч.9 ст.79-1 ЗК України).

Отже, земельна ділянка формується як об'єкт цивільних прав з метою вчинення щодо неї подальших юридично-значущих дій та проведення державної реєстрації прав на неї.

А при наданні земельних ділянок комунальної власності у користування необхідно дотримуватися положень, встановлених ст.123 ЗК України, яка регулює процедуру відведення земельних ділянок у користування.

Тому, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням положень ст.ст. 12, 80, 83 ЗК України земельна ділянка під нежитловими будівлями літ. «М-1» загальною площею 250,8 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 117,3 кв.м., приміщенням №1, 4 загальною площею 44,5 кв.м. в літ. «О-1», приміщенням №9 загальною площею 10,9 кв.м. в літ. «Л-1», приміщеннями №2,3,5-12 літ. О-1 пл.337,2 по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

Як зазначено вище, 12.02.2019 року представником позивача було подано до господарського суду Харківської області заяву (вх. №3731) про уточнення позовних вимог, якою зменшено заявлену до стягнення суму до 2 898 665,16 грн..

Розглянувши заяву позивача про уточнення позовних вимог колегія суддів зазначає наступне:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.12.2018 року у справі №922/2812/18 з Єдиного державного реєстру судових рішень, що розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/, затверджена мирова угода, укладена 06.12.2018 між Харківською міською радою та Акціонерним товариством "Східно-Український Банк "Грант", за позовом Харківської міської ради до АТ «БАНК «ГРАНТ» про стягнення коштів за використання земельної ділянки площею 0,5286 га по вул. Плеханівській,134 у м.Харкові, яка є суміжною з земельною ділянкою, яку використовує ТОВ «Фарт» та встановлено наступні обставини, а саме: відповідачем було надано до Харківської міської ради уточнюючі матеріали, а саме: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2018 року № 146086933 та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 21.11.2018 року № 146286864, згідно з якими, право власності на нежитлові будівлі літ "Л-1" загальною площею 218,0 кв.м. та "К-1"загальною площею 149,4 кв.м. по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові АТ "Банк "Грант" припинено (а.с. 103-107, том 2 ).

Окрім того, в обґрунтування підстав для зміни позовних вимог, в заяві позивач посилається на таке:

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.12.2018 року №151224121, право власності на нежитлові приміщення №№1-4, 5-8, І одноповерхової будівлі літ. «Л-1» загальною площею 218,0 кв.м та літ. «К-1» загальною площею 149,4 кв.м. по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові, з 15.11.2018 року припинено за ПАТ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» () на підставі довідки виданої ФО-П Чекригіною Т.С. про знищення об'єкта нерухомого майна від 14.11.2018 року №628д.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.12.2018 року №151224355, право власності на нежитлові приміщення літ. «К-1» загальною площею 149,4 кв.м. по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові, з 15.11.2018 року припинено за ПАТ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» () на підставі довідки виданої ФО-П Чекригіною Т.С. про знищення об'єкта нерухомого майна від 14.11.2018 року №628д.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.12.2018 року МВ 150599238, право власності на нежитлову будівлю літ. «МН-1» загальною площею 405,20 кв.м. по вул. Плеханівській, 134 у м.Харкові, з 01.06.2016 року зареєстроване за ПАТ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» () на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.05.2016 року у справі №641/3522/16-ц.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.12.2018 року №150599238, право власності на нежитлові приміщення № 2,3,5 - 12 літ. « 0-1», площею 337,2 кв.м. по вул. Плеханівській, 13, з 06.08.2008 року зареєстровано за ТОВ «Фарт» () на підставі договору купівлі-продажу від 07.05 2008 року №4067-В-С.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.12.2018 року №150599238, право власності на нежитлові будівлі: літ. «М-1» загальною площею 250,8 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 117,3 кв.м., приміщення №1,4 площею 44,5 кв.м. літ. «О-1», приміщення №9 площею 10,9 кв.м. літ. «Л-1» по вул. Плеханівській, 134, з 30.12.2012 року зареєстровано за ТОВ «Фарт» () на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2012 року №3678.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприєців та громадських формувань у юридичної особи з кодом змінені організаційно правова форма з Публічного акціонерного товариства «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» на Акціонерне товариство «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ».

Так, позивач зазначає:

На нежитлові приміщення №№1-4, 5-8, І одноповерхової будівлі літ. «Л-1» загальною площею 218,0 кв.м та літ. «К-1» загальною площею 149,4 кв.м. по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові, які належали акціонерному товариству «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» припинено право власності.

За акціонерним товариством «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» зареєстроване право власності у розмірі цілої частини на нежитлову будівлю літ. «МН-1» загальною площею 405,20 кв.м. по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові без співвласників.

За ТОВ «Фарт» зареєстроване право власності на приміщення №1,4 площею 44,5 кв.м. літ «О-1» на нежитлові приміщення №2,3,5 - 12 літ. «О-1» площею 337,2 кв.м. по по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові, а отже, власником у розмірі цілої частини нежитлової будівлі літ. «О-1» по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові являється ТОВ «Фарт».

А тому, ТОВ «Фарт» використовує меншу земельну ділянку, а саме 0,2701 га, розмір якої позивач визначив за результатами вжиття

заходів самоврядного контролю щодо законності її використання, а відтак розмір збережених коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню відповідачем, становить суму 2 898 665,16 грн., виходячи з розміру орендної плати за використання земельної ділянки.

Вказані обставини матеріалами справи не спростовуються, а отже, позивачем обгрунтовано зменшено розмір позовних вимог до суми 2 898 665,16 грн..

За змістом ст.189 ЗК України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Додатком 13 до Рішення №7/15 від 20.11.2015 року сесії Харківської міської ради затверджене Положення(Далі-Положення) про Департамент територіального контролю Харківської міської ради (далі-Департамент), відповідно до п.п.2.2 якого основним завданням Департаменту, зокрема є здійнення самоврядного контролю за використанням земельного законодавства України.

Пунктом 3.1.1. Положення визначено, що Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює самоврядний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності територіальної громади міста Харкова, а також за додерженням юридичними та фізичними особами земельного законодавства.

У пункті 3.1.5.Положення зазначено, що Департамент здійснює контроль за додерженням вимог законодавства України при використанні земель комунальної власності фізичними та юридичними особами, виявляє та фіксує факти неодержання доходів за період тимчасового невикористання земельної ділянки, використання земельної ділянки без документа, що посвідчує право на земельну ділянку, неодержання доходів унаслідок порушення умов договору оренди землі, невідповідність розміру орендної плати за договором оренди землі вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п.3.1.19 Положення Департамент розраховує розмір збитків, заподіяних територіальній громаді міста Харкова порушенням вимог земельного законодавства, у випадках, визначених Земельним Кодексом України; розмір коштів, які підлягають відшкодуванню Харківській міській раді в результаті набуття, зберігання майна (земельних ділянок) територіальної громади м. Харкова без достатніх правових підстав (у розмірі орендної плати за землю); плату за землю як податок (у формі орендної плати або земельного податку); отримує розрахунковим методом із застосуванням програмних комплексів з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки.

Згідно п.п.3.2.1-3.2.5. Положення Департамент має право:обстежувати будь-які земельні ділянки в межах Харкова з метою здійснення контролю за дотриманням порядку їх використання та охорони, а також при підготовці рішень про передачу у власність та користування, при оформленні угод щодо оренди землі, актів прийому-передачі земельних ділянок; складати акти обстеження земельних ділянок та дотримання умов їх використання, виносити приписи про усунення порушень у сфері благоустрою; отримувати у встановленому законом порядку від фізичних та юридичних осіб інформацію, документи та відомості, необхідні для виконання покладених на Департамент завдань; здійснювати фото та відеозйомку, застосувати інші технічні засоби фіксування фактів порушення земельного законодавства та інтересів територіальної громади м. Харкова;самостійно, виходячи із покладених на Департамент функцій та завдань, актуальності, результатів проведеного аналізу стану та моніторингу забудови, визначати напрямки своєї діяльності, черговість вжиття необхідних заходів, здійснювати поточне та перспективне планування діяльності Департаменту.

20.02.2017 року директором Департаменту територіального контролю Харківської міської ради затверджена посадова інструкція головного спеціаліста відділу самоврядного контролю за використання земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, відповідно до розділу 3 якої головний спеціаліст відділу має право: 3.2.- обстежувати будь-які земельні ділянки в межах м. Харкова з метою здійснення контролю за дотриманням порядку їх використання та охорони;3.6-здійснювати фото та відеозйомку, застосовувати інші технічні засоби фіксування фактів порушення земельного законодавства та інтересів територіальної громади міста.

Пунктом 3.2.13 Положення визначено, що Департамент має право залучати за погодженням із керівником виконавчого органу міської ради відповідних спеціалістів для виконання покладених на Департамент функцій та завдань; залучати за згодою фахівців для участі у заходах, пов'язаних зі здійсненням самоврядного контролю за використанням та охороною земель, державного архітектурно-будівельного контролю.

Позивач зазначає на те, що при складанні технічної документації площа визначалась під індивідуальну-визначену мету щодо умовних меж, а при здійсненні заходів самоврядного контролю щодо меж фактичного використання земельної ділянки, оскільки характер визначення площі земельної ділянки при складанні технічної документації та при вжитті заходів самоврядного контролю різний.

А отже, факт реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі (присвоєння їй кадастрового номеру) має значення лише для вчинення щодо такої земельної ділянки подальших юридично-значимих дій, коли спірні правовідносини підпадають під дію кондикційних, тобто позадоговірних, безделіктних, для застосування яких позивач в особі уповноважених виконавчих органів здійснив заходи самоврядного контролю.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Отже, законодавчо визначено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки встановлюється у Витязі, який оформлюється лише при здійсненні щодо земельної ділянки юридично-значимих дій.

Спірні цивільні правовідносини є недоговірними, а кондикційними, для застосування яких витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку не є необхідним.

Згідно п.3.1.10 Положення Департамент розраховує розмір збитків, заподіяних територіальній громаді м. Харкова порушенням вимог земельного законодавства, у випадках, визначених ЗК України; розмір коштів, які підлягають відшкодуванню Харківській міській раді в результаті набуття, зберігання майна (земельних ділянок) територіальної громади м. Харкова без достатніх правових підстав (у розмірі орендної плати за землю); плату за землю як податок (у формі орендної плати або земельного податку); отримує розрахунковим методом із застосуванням програмних комлексів з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова дані про нормативну-грошову оцінку окремої земельної ділянки.

З матеріалів справи слідує, що позивач в особі уповноважених виконавчих органів, за результатами вжиття заходів самоврядного контролю відповідно до ст.189 ЗК України, визначив площу земельної ділянки по вул. Плеханівській,134 у м. Харкові, яку використовує відповідач, виходячи з того, що земельна ділянка не була сформована та її межі були ним визначені за фактичним землекористуванням при проведенні акту обстеження, з урахування чого позивачем і був розрахований розмір безпідставно збережених відповідачем коштів.

Так, на підтвердження позовних вимог, матеріали справи містять Акт обстеження земельної ділянки, складений Департаментом територіального контролю Харківської міської ради Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 24.09.2018 року, відповідно до якого здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ТОВ «Фарт» використовує земельну ділянку площею 0,3135 га по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «М-1» загальною площею 250,8 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 117,3 кв.м., приміщення №1, 4 загальною площею 44,5 кв.м. в літ. «О-1», приміщення №9 загальною площею 10,9 кв.м. в літ. «Л-1» приміщення №2,3,5-12 літ. О-1 пл.337,2.

Актом від 24.09.2018 року Департаменту територіального контролю Харківської міської ради межі, площа та конфігурація земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівель, сміжного землекористувача та паркану, яку використовує ТОВ «Фарт» по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «М-1» загальною площею 250,8 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 117,3 кв.м., приміщення №1, 4 загальною площею 44,5 кв.м. в літ. «О-1», приміщення №9 загальною площею 10,9 кв.м. в літ. «Л-1, приміщення №2,3,5-12 літ. О-1 пл.337,2 (а.с.28-34 т.1).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов'язаннях. Натомість для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Згідно статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Отже, ТОВ «Фарт» як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 ПК України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем в ході її розгляду, ТОВ «Фарт» у період з 01.09.2015 року по 31.08.2018 року не сплачувало плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, за користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі літ. «М-1» загальною площею 250,8 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 117,3 кв.м., приміщення №1, 4 загальною площею 44,5 кв.м. в літ. «О-1», приміщення №9 загальною площею 10,9 кв.м. в літ. «Л-1», приміщення №2,3,5-12 літ. О-1 пл.337,2 по вул. Плеханівській, 134 в м.Харкові, власником яких є відповідач.

Окрім того, відповідно до Листа Державної фіскальної служби України від 05.07.2018 року №16115/9/20-40-12-15-24 та детальної інформації про юридичну особу, ТОВ «Фарт» не обліковується у Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, як платник земельного податку з юридичних осіб за адресою земельної ділянки: м. Харків, вул. Плеханівська, буд.134 (а.с.35-39, том. 1).

Отже, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

А тому, відповідні кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст.1212 - 1214 ЦК України.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Також, відповідно до наданих позивачем розрахунків сума безпідставно збережених ТОВ "Фарт" коштів у розмірі орендної плати за оренду земельної ділянки площею 0,2701 га, період з 01.09.2015 року по 31.12.2015 року складає 251 471,00 грн.; з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року - 1 081 076,32 грн., з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року - 916 751,84 грн., з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року - 534 771,93 грн., з 01.08.2018 по 31.08.2018 року - 114 594,07 грн., а загалом: 2 898 665,16 грн. (а.с. 177-181,том 1).

Перевіривши за допомогою калькулятору «ЛІГА.ЗАКОН» розрахунки безпідставно збережених ТОВ «Фарт» коштів, колегія суддів зазначає, що вказані розрахунки є арифметично вірними, оскільки розмір доходу відповідача у період з 01.09.2015 року по 31.08.2018 року було визначено позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності (площею 0,2701 га) у формі орендної плати, що нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідачем не надано суду першої та апеляційної інстанції будь-яких мотивованих заперечень та контррозрахунків стосовно нарахованої позивачем суми доходу.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки розробляється при наданні земельних ділянок комунальної власності у користування, або при передачі земельних ділянок у власність.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, постановах Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі № 922/2976/17, від 20.02.2019 року у справі №912/894/18, від 21.05.2019 року у справі №912/895/18, від 11.02.2019 року у справі №922/391/18, від 13.02.2019 року у справі №922/392/18.

А за таких обставин, не приймаються аргументи апелянта та посилання на правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 02.10.2013 року у справі №6-88цс13, від 17.02.2016 року у справі №904/5857/14; Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі №922/2973/17, від 25.05.2018 року у справі №922/3413/17, від 28.02.2018 року у справі №922/1340/17, від 16.03.2018 року у справі №922/2661/16 щодо того, що висновок господарського суду першої інстанції є хибним, оскільки за змістом позовної заяви, предметом даного спору є сума, нарахована позивачем, як доходи, отримані або які можна було б отримати від безпідставно набутого майна, в порядку ст.ст.1212,1213,1214 ЦК України, а визначальною підставою для застосування положень цих статей є той факт, що майно набуте особою без достатньої правової підстави повинно в обов'язковому порядку вибути з його володіння.

Також, не приймаються аргументи апелянта на те, що позивачем не надано доказів того, що відповідач ухилявся від укладення договору оренди, або ж іншим чином перешкоджав діям позивача щодо направлення та узгодження такого договору, у зв'язку з чим в діях відповідача відсутній такий елемент господарського правопорушення, як причинно-наслідковий зв'язок між дією та наслідком, що унеможливлює притягнення відповідача до відповідальності.

Так, матеріали справи містять наступні документи, надані відповідачем в обґрунтування заперечень на позов:

Інформаційну довідку №143740867 станом на 02.11.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомості з Державного Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо того, що на відповідній земельній ділянці, за адресою м.Харків, вул. Плеханівська, 134 розташовані наступні об'єкти нерухомого майна ПАТ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ»:нежитлова будівля літ. «ММ-1», загальною площею 2078,9 кв.м.;нежитлова будівля літ. «МН-1», загальною площею 405,2 кв.м.;нежитлова будівля літ. «ММ-1», загальною площею 2078,9 кв.м.;нежитлові приміщення №1-4, 5-8 І одноповерхової будівлі літ. «Л-1», загальною площею 218,00 кв.м.;нежитлова будівля №№1-8, літ. «Р-1», загальною площею 156,6 кв.м.;нежитлова будівля літ. «П-1», загальною площею 263,9 кв.м.;нежитлова будівля літ. «К-1», загальною площею 149,4 кв.м.(а.с.55-82,т.1).Відповідач зазначає , що будівля літ. «О-1» була єдиним об'єктом нерухомості, проте внаслідок проведеної реконструкції вона була розділена на два об'єкти - нежитлові приміщення 1,4 літ. «О-1», що перебуває у власності відповідача, та нежитлову будівлю літ. «МН-1», загальною площею 405,2 кв.м., що перебуває у власності ПАТ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» .

Декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності щодо реконструкції нежитлових приміщень №2,3,5-12 літ. «О-1», яку зареєстровано департаментом Державної архітектурно- будівельної інспекції у Харківській області від 04.12.2015 року №ХК 20 (а.с.83-88, том 1).

Рішення Харківської міської ради від 27.04.2005 року №87/05, яким надано згоду на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд, згідно з додатками (а.с. 100-101, том 1).

Висновок Управління містобудування та архітектури від 24.12.2006 року №14725 по матеріалам проекту відведення земельної ділянки ТОВ «Фарт» по вул. Плеханівській №134 для експлуатації та обслуговування виробничої будівлі у Комінернівському районі м. Харкова щодо погодження Управлінням містобудування та архітектури проекту відведення земельної ділянки ТОВ «Фарт» по вул. Плеханівській №134 для експлуатації та обслуговування виробничої будівлі загальною площею 0,2900 га, та можливості надати земельну ділянку в оренду на умовах, визначених чинним законодавством (а.с.102, том.1).

Технічний паспорт на нежитлове приміщення літ. «О-1» по вул. Плеханівській, №134 від 25.01.2008 року, план земельної ділянки, план поверхів громадського будинку, експлікація, характеристика будинку, господарських будівель та споруд, власником якого є ТОВ «Фарт», площа розміру частки власності - 337,2 кв.м. (а.с.188-195, том.1).

Технічний паспорт на нежитлове приміщення літ. «Л-1» по вул. Плеханівській, №134 від 23.06.2008 року, план земельної ділянки, план виробничого будинку, експлікація, характеристика будинку, господарських будівель та споруд, власником якого є ТОВ «Фарт», площа розміру частки власності - 218,0 кв.м. (а.с.196-203, том.1).

Втім, інформаційна довідка №143740867 надана відповідачем містить відповідні відомості станом на 02.11.2018 року, що спростовується відомостями з Інформаційної довідки № 146086933, виданої станом на 20.11.2018 року та інформаційної довідки № 146286864, виданої станом на 21.11.2018 року, згідно з якими, право власності на нежитлові будівлі літ "Л-1" загальною площею 218,0 кв.м. та "К-1"загальною площею 149,4 кв.м. по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові АТ "Банк "Грант" припинено, що між іншим, встановлено і ухвалою господарського суду Харківської області від 19.12.2018 року у справі №922/2812/18, яка набрала законної сили.

Також, вказані докази ніяким чином не спростовують той факт,що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостями з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно від 24.09.2018 року № 138819754, відповідно до яких за ТОВ «Фарт» по вул.Плеханівській, 134 у м. Харкові зареєстровано право власності на нежитлові будівлі літ. «М-1» загальною площею 250,8 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 117,3 кв.м., приміщення №1, 4 загальною площею 44,5 кв.м. в літ. «О-1», приміщення №9 загальною площею 10,9 кв.м. в літ. «Л-1» на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2012 року №3678 та приміщення №2,3,5-12 літ. О-1 пл.337,2 на підставі договору купівлі-продажу №4067-В-С/1 від 07.05.2008 року.

Вказані об'єкти нерухомого майна розміщені на земельній ділянці площу якої, а саме: 0,2701 га, позивач визначив за результатами вжиття заходів самоврядного контролю щодо законності її використання, оскільки ТОВ "Фарт" не було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшого її отримання.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року)

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі Харківської міської ради знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу позивача слід задовольнити.

Щодо апеляційної скарги ТОВ «Фарт» слід зазначити, що апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах та була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання, однак, доводи викладені в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим в задоволенні апеляційної скарги відповідачу слід відмовити.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Отже, місцевий господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та за умов недоведеності обставин справи, що місцевий господарський суд визнав встановленими, а тому рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 року у справі №922/2811/18 слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, поклавши судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, п. 2 ч.1 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2019 року у справі №922/2811/18 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" (вул. Плеханівська, 134 м. Харків, 61036, ) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, ) 2 898 665,16 грн. безпідставно збережених коштів, 108 699,95 грн. судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.08.2019 року.

Головуючий суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін

Суддя В.В. Россолов