ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019м. ДніпроСправа № 904/1852/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето Плюс", м. Дніпро

до Приватного підприємства "Гарантія-СА", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 55 748, 61 грн.

Представники:

від позивача Ануфрієва А.С.;

від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вето Плюс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 46 155 грн., що складають суму заборгованості за Договором про реагування груп реагування при надходженні по телефону повідомлення № 01330 від 01.05.2018, 6 874, 65 грн. - пені, 2 049, 96 грн. - інфляції грошових коштів, та 669 грн. - річних.

Одночасно із поданням позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вето Плюс" звернулось із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать Приватному підприємству "Гарантія-СА" на розрахунковому рахунку останнього в межах суми - 55 748, 61 грн., у задоволенні якої господарським судом відмовлено, про що 07.05.2019 постановлено відповідну ухвалу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги останній посилається на порушення Приватним підпиємством "Гарантія-СА" зобов`язань за спірним договором в частині здійснення розрахунків за надані послуги.

22.07.2019 від позивача надійшли додаткові пояснення щодо обставин справи, в яких ТОВ "Вето Плюс" зазначає про те, що останнім надавались послуги відповідачеві за спірним договором, а ПП "Гарантія-СА" в свою чергу здійснювало оплату за надані послуги, що свідчить про вчинення сторонами договору дій, спрямованих на досягнення його правових наслідків.

Крім того, 22.07.2019 позивачем через канцелярію суду подано клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, зокрема, додатку № 1 до договору № 01330 від 01.05.2018 "Дислокація об`єктів, які не обслуговуються, від 01.05.2018".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2019 вказану вище позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статті 162, 172 Господарського процесуального кодексу України.

27.05.2019 від позивача надійшла заява, відповідно до якого останнім вимоги суду виконані та надано належні докази направлення позовної заяви від 03.05.2019 з додатками на адресу відповідача; розгорнутий та обґрунтований розрахунок суми основного боргу за весь період надання послуг з посиланням на дати та суми часткових оплат.

Ухвалою від 03.06.2019 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/1852/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.06.2019.

Розгляд справи відкладався до 16.07.2019 та 23.07.2019, про що господарським судом постановлено відповідні ухвали.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзив на позовну заяву не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, поштове відправлення з ухвалою суду від 12.06.2019, надіслане на адресу відповідача за № 718 відповідно до Витягу з ЄДР, тобто, за останньою відомою суду адресою, повернуто 12.07.2019 підприємством зв`язку за зворотною адресою відміткою "за закінченням терміну зберігання", а отже, слід прийти до висновку, що ПП "Гарантія-СА" відмовилось від отримання надісланої на його адресу кореспонденції (а.с. 114-118).

23.07.2019 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2018 Приватним підприємством "Гарантія-СА" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вето Плюс" (Виконавець) укладено договір про реагування груп реагування при надходженні по телефону повідомлення № 01330 (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. вказаного вище Договору виконавець (позивач у даній справі) зобов`язується надати послуги щодо реагування груп реагування на повідомлення від Замовника (відповідача у даній справі) про спрацювання охоронної сигналізації на об`єктах, зазначених в Додатку № 1 до Договору, що надійшло на пульт Виконавця, а Замовник зобов`язується своєчасно здійснювати оплату послуг на умовах і в порядку, встановлених даним Договором.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до пункту 2.1. договору вид послуг, визначений Замовником та погоджений Виконавцем: цілодобове реагування мобільною групою реагування Виконавця при отриманні повідомлення від Замовника про спрацювання охоронної сигналізації, або про виникнення надзвичайних ситуацій на об`єктах, зазначених у Додатку № 1 до Договору, що надійшло на пульт Виконавця.

У пункті 3.1. договору сторони узгодили, що сума вартості наданих послуг є договірною і визначається в Додатку № 1 до Договору.

Відповідно до вказаного вище додатку загальна щомісячна сума вартості послуг за договором складає 24 200,00 грн. без ПДВ.

Згідно з пунктами 7.1.-7.3. договору останній укладається на строк з 01.05.2018 по 01.05.2019. Якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії даного Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його розірвання, даний Договір вважається продовженим на тих же умовах на кожний наступний рік. Даний Договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку кожною із Сторін за умови письмового попередження іншої сторони про такий намір не менше ніж за 14 календарних днів до моменту бажаного розірвання договору.

Виконуючи умови договору, позивач надав відповідачеві послуги на загальну суму 205 534,00 грн., про що були складені акти надання послуг та для оплати наданих послуг сформовані рахунки.

Згідно з пунктом 3.4. договору обмін Актами приймання наданих послуг між Сторонами здійснюється шляхом оформлення Актів в електронному вигляді з накладенням електронних цифрових підписів Сторін.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пунктів 3.2., 3.3. договору оплата послуг здійснюється шляхом перерахування Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця 100% суми щомісячної оплати до 5 числа місяця, наступного за місяцем в якому надавались послуги. Замовник сплачує вартість послуг на підставі наданого Виконавцем рахунку або на підставі діючого Договору і вказаних в ньому банківських реквізитів Виконавця.

У пункті 3.5. договору сторони дійшли згоди, якщо Замовник не оскаржив факт одержання охоронних послуг, зазначених в даному договорі, впродовж 10 календарних днів після закінчення місяця, в якому такі послуги були надані, вважається, що Замовник прийняв надані Виконавцем послуги в повному обсязі. Відсутність нарікань на якість та обсяги наданих послуг з боку Замовника вважається, що послуги у такому місяці надані Виконавцем належним чином і прийняті Замовником без зауважень, а Акт приймання наданих послуг таким, що підписаний сторонами.

Зважаючи на відсутність зауважень з боку замовника відносно вказаних вище актів останні вважаються прийнятими без зауважень.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач зобов`язання по оплаті наданих послуг виконав неналежним чином здійснивши розрахунки частково на загальну суму 159 379,00 грн. та з порушенням визначених договором строків, про що свідчать платіжні доручення, копії яких залучені до матеріалів справи (а.с. 31-40).

Доказів погашення заборгованості з оплати наданих послуг за актами № ОУ-0014839 від 31.12.2018, № ОУ-0000086 від 31.01.2019, № ОУ-0011690 від 31.07.2018 в сумі 46 155,00 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданому позивачем розрахунку, який здійснено окремо по кожному акту, останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 06.06.2018 по 12.04.2019 в сумі 669,00 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з червня 2018 по квітень 2019 в сумі 2 049,96 грн.

Із розрахуну річних вбачається, що останній позивачем завищено з огляду на не вірно визначений період прострочення (враховано дні здійснення відповідачем часткових оплат).

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 06.06.2018 по 12.04.2019 в сумі 664,85 грн.

Із розрахунку інфляції грошових коштів вбачається, що він позивачем завищений в результаті не вірно визначеного початку періоду прострочення, оскільки останнім не враховано положення пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", яким визначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з вересня 2018 по квітень 2019 в сумі 901,71 грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строків оплати сторони в договорі встановили відповідальність у вигляді пені від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення оплати до моменту остаточного розрахунку (пункт 5.2. Договору).

Згідно наданого позивачем розрахунку, який здійснено окремо по кожному акту, сума пені за загальний період з 06.06.2018 по 19.04.2019 складає 6 874,65 грн., яка підлягає до примусового стягнення.

Керуючись статтями 526, 610, 611, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Гарантія-СА" (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 52-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето Плюс" (49005, м. Дніпро, вул. Писаржевського, 1-А, офіс 517, ) 46 155,00 грн. (сорок шість тисяч сто п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.) основного боргу, 664,85 грн. (шістсот шістдесят чотири гривні 85 коп.) річних, 901,71 грн. (дев`ятсот одна гривня 71 коп.) інфляції грошових коштів, 6 874,65 грн. (шість тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні 65 коп.) пені, 1 881,29 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят одна гривня 29 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського.

Повне рішення складено 26.07.2019.

Суддя І.Ф. Мельниченко