ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року Справа № 918/117/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Філіпова Т.Л.

представники учасників справи не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу Позивача-АТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Рівненської області від 16.04.2019р., повний текст якого складено 16.04.2019 року, у справі №918/117/19 (суддя Заголдна Я.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія

«Нафтогаз України» м.Київ

до Острозького комунального підприємства «Теплоенергія» м.Острог Рівненської обл.

про стягнення 46 382 грн. 81 коп. пені, інфляційних та річних,-

У лютому 2019 року Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі в тексті НАК «Нафтогаз України») звернулося до господарського суду Рівненсь-кої області із позовом про стягнення з Острозького комунального підприємства «Теплоенергія» 46382 грн. 81 коп. пені згідно укладеного договору, а також інфляційних втрат і річних.(арк.спра-ви 4-9).

Рішенням господарського суду Рівненської області від 16.04.2019р. у справі №918/117/19 в задоволенні позову відмовлено. Постановляючи рішення господарський суд першої інстанції вихо-див з того, що сума боргу була погашена спільними протокольними рішеннями, а тому безпідс-тавним є нарахування пені, річних та інфляційних на вартість поставленого газу, погашеного спі-льними протокольними рішеннями.(арк.справи 116-118).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Позивач подав скаргу до Північно-західного апе-ляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 16.04.2019р. у даній справі та ухвалити нове, яким задоволити позов в повному обсязі, судові витрати покласти на Відповідача. (арк.справи 127-132).

Обґрунтовуючи скаргу, Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. ОСОБА_1 -лошує, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про безпідставність позову, оскільки до Договору №3859/1617-ТЕ-28 від 23.09.2016р. не вносилися жодні зміни шляхом укла-дення додаткового договору або додаткової угоди, які б стосувалися строків та порядку розрахунку за вказаним договором; Договір містить положення, що будь-які спільні протокольні рішення або ж договори про організацію взаєморозрахунків не змінюють порядок та строки взаєморозрахунків; порядок внесення змін до договору (зокрема, в т.ч. і у частині порядку та строку розрахунків) від-повідає положенням ст.654 Цивільного кодексу України (форма зміни або розірвання договору): зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту; Договір є чинним і ніякі його умов не визнання недійсними. За наведеного, висновок су-ду щодо зміни порядку та строку виконання зобов`язання по здійсненню оплати є хибним і таким, що не відповідає матеріалам справи.(арк.справи 136)

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2019р. відкрито апе-ляційне провадження у справі №918/117/19. Крім того, встановлено Відповідачеві строк для подан-ня суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) скаржнику копії відзиву протягом 10 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без пові-домлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідач не скористався своїм правом подати відзив.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуаль-ного права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «НАК «Нафтогаз України»-постачальник та Ост-розьке комунальне підприємство «Теплоенергія»-споживач уклали договір №3859/1617-ТЕ-28 від 23.09.2016р. на поставку природного газу з подальшими змінами щодо обсягів поставки (надалі в тексті Договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався поставити у власність спожи-вачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач оплатити газ на умовах цього договору.(арк. справи 28-36).

Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для вироб-ництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. (п.1.2 Договору). Приймання-передача природного газу, протягом місяця здійснюється рівномірно з припустимим відхіленням добових обсягів від середньодобового не більш як на плюс-мінус п`ять відсотків.(п.3.3 Договору).

Оплата за природній газ, згідно п.6.1 Договору, здійснюється споживачем виключно грошо-вими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Оста-точний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступ-ного за місяцем поставки газу.

У разі невиконання споживачем умов пункту 6.1 Договору споживач зобов`язується сплати-ти постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національ-ного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простро-ченого платежу за кожний день прострочення.(п.8.2 Договору).

Сторони погодили, що з урахуванням п.11.3 цього Договору, укладення договору про органі-зацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету мініст-рів України від 11.01.2005р. №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

Пунктом 10.3 Договору встановлено, що строк у межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності) у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, становить 5 років.

Сторони у пункті 11.3 погодили такий порядок внесення змін до цього Договору: усі зміни і доповнення оформлюються письмово у формі додаткового договору або додаткової угоди про вне-сення змін до Договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у п.11.5 та 11.6 цього Договору; сторони погодили, що зміни до цього Договору, вик-ладені не у формі додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього Договору, не можуть бути застосовані до відносин сторін за цим Договором; договір про організацію взаємо-розрахунків не вносить змін до цього Договору та може бути застосований до відносин за цим До-говором тільки після підписання сторонами окремого додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього Договору; будь-які спільні протокольні рішення, в тому числі про ор-ганізацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, підписані сторонами відповід-но до постанови Кабінету міністрів України від 11 січня 2005р. №20, протоколи нарад, дво- та ба-гатосторонніх зустрічей, листування між сторонами не можуть бути використані для внесення змін до цього договору, можуть бути застосовані до відносин за цим Договором тільки після підписан-ня сторонами окремого додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього Договору.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016р. до 31.03.2017р.(включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного вико-нання (п.12.1 Договору).

Договір та додаткові угоди до нього підписані уповноваженими представниками та скріп-лено відтисками печаток сторін.(арк.справи 36, 37-38, 39-40).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, НАК «Нафтогаз України» передав, а Комунальне підприємство прийняло природний газ за період з жовтня 2016 року по кві-тень 2017 року на загальну суму 1 058 855 грн. 13 коп., про що складено акти приймання-передачі газу від 31.10.2016р. на суму 80 586 грн. 96 коп., від 30.11.2016р. на суму 175 006 грн. 10 коп., від 31.12.2016р. на суму 234 754 грн. 88 коп., від 31.01.2017р. на суму 282 304 грн. 84 коп., від 28.02. 2017р. на суму 199 795 грн. 18 коп., від 31.03.2017р. на суму 79 787 грн. 60 коп., від 30.04.2017р. на суму 4 637 грн. 57 коп.(арк.справи 40-46).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» від 11.01.2005р. №20, Головним управлінням Держав-ної казначейської служби України у Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської обл.-держадміністрації, Острозьким комунальним підприємством «Теплоенергія» та Публічним акціо-нерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» підписано та скріпле-но відтисками печаток Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків та проведе-но оплати, а саме:

- Спільне протокольне рішення №2962 від 21.11.2016р. про організацію взаєморозрахунків на суму 82 568 грн. 96 коп. із призначенням платежу за листопад 2016 року.(арк.справи 47-49).

- Спільне протокольне рішення №3078 від 13.12.2016р. про організацію взаєморозрахунків на суму 175 006 грн. 10 коп. із призначенням платежу за листопад-грудень 2016 року.(арк.справи 50-52).

- Спільне протокольне рішення №582 від 23.01.2017р. про організацію взаєморозрахунків на суму 234 754 грн. 88 коп. із призначенням платежу «Постанова Уряду від 11.01.2005р. №20». (арк.справи 53-55).

- Спільне протокольне рішення №2050 від 04.04.2017р. про організацію взаєморозрахунків на суму 225 078 грн. 79 коп. із призначенням платежу за газ спожитий газ у січні 2017 року.(арк. справи 56-58).

Матеріалами справи стверджено та не заперечується сторонами, що Відповідач оплатив вар-тість поставленого газу у повному обсязі 25.04.2018р.(арк.справи 61-92).

Разом з тим, враховуючи факт прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості пос-тавленого газу, Позивач на підставі п.п.8.2, 10.3 Договору та статті 625 ЦК України нарахував пеню в сумі 16 611 грн. 49 коп.; 23 553 грн. 20 коп. інфляційних втрат та 6 218 грн. 12 коп. -3% за загальні періоди 28.02.2017р. 09.05.2017р. та 28.03.2017р. 24.04.2018р.(арк.справи 22-27).

Як вже зазначалось, рішенням від 16.07.2019р. господарський суд Рівненської області відмо-вив у задоволенні позовних вимог.(арк.справи 116-118).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга частково обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Предметом даного спору є стягнення пені за договором поставки та інфляційних і річних.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення Договору 23.09.2016р. між сторо-ронами виникли відносини постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану ме-режу, оскільки момент передачі товару не співпадає з моментом оплати його вартості і взаємо-відносини сторін підпадають під визначення, які містять статті 712, 714 ЦК України: коли одна сто-рона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу засто-совуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Тому, в силу ст.ст. 655, 692 ЦК України, факт отримання Відповідачем природного газу зу-мовлює виникнення у нього зобов`язання оплатити його вартість.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одно-стороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ОСОБА_2 -бов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог від-повідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як правомірно встановлено місцевим господарським судом, стверджується матеріалами справи (Договором, актами прийому-передачі природного газу) і не заперечується сторонами вар-тість поставленого природного газу на загальну суму 1 058 855 грн. 13 коп. Відповідач оплатив частково з урахуванням Спільних протокольних рішень, а частково власними коштами, при цьому з порушенням договірних строків оплати вартості поставленого газу.

Враховуючи факт прострочення виконання зобов`язання Позивач нарахував пеню в сумі 16611 грн. 49 коп.; 23 553 грн. 20 коп. інфляційних втрат та 6 218 грн. 12 коп. -3% за загальні пе-ріоди 28.02.2017р. 09.05.2017р. та 28.03.2017р. 24.04.2018р.(арк.справи 22-27).

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів приймає до уваги, що з моменту укла-дення Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків №2962 від 21.11.2016р. на суму 82 568 грн. 96 коп.; №3078 від 13.12.2016р. на суму 175 006 грн. 10 коп.; №582 від 23.01. 2017р. на суму 234 754 грн. 88 коп.; №2050 від 04.04.2017р. на суму 225 078 грн. 79 коп. між сторо-нами припинились відносини постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, натомість виникли відносини з організації взаєморозрахунків, в силу яких розрахунок за поставлений природний газ на загальну суму 717 408 грн. 73 коп. відбувся у порядку, передбачено-му цими рішеннями.

З огляду на таке, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для стя-гнення з Відповідача на користь Позивача відсотків пені, інфляційних втрат та річних, нарахова-них на вищезазначену суму основного боргу, яку погашено відповідно до Спільних протокольних рішень.

Таким чином, в стягненні 3% річних в сумі 13 грн. 54 коп. за зобов`язаннями жовтня 2016 року, в стягненні 847 грн. 82 коп. -3% річних та 1479 грн. 81 коп. інфляційних втрат за зобов`язан-нями січня 2017 року, в стягненні 706 грн. 13 коп. -3% річних та 718 грн. 16 коп. інфляційних за зо-бов`язаннями лютого 2017 року належить відмовити, оскільки такі нараховані на частину вартості поставленого газу, яка оплачена спільними протокольними рішеннями.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів дійшла висновку, що інша частина вартості прийнято-го природного газу не була предметом регулювання за Спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків, а була оплачена Комунальним підприємством за рахунок власних коштів, з простроченням строків оплати і тому зміна порядку і строку проведення розрахунків за природний газ стосується виключно тієї частини заборгованості, яка погашена згідно Спільних про-токольних рішень.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та перевіривши розрахунок позовних вимог на відповідність обставинам справи, апеляційний суд встановив, що при обчисленні сум пені, інф-ляційних втрат та річних із врахуванням вартості оплаченого газу за Спільними протокольними рішеннями за зобов`язаннями січня, лютого 2017 року Позивач припустився порушення приписів чинного законодавства.

Так, здійснивши власний перерахунок колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню є вимоги щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача:

- 2 466 грн. 38 коп. інфляційних, 337 грн. 86 коп. -3% річних та заявлені 2 365 грн. 02 коп. пе-ні за зобов`язаннями січня 2017 року, за вартість поставленого газу, яка оплачена власними кошта-ми;

- 7302 грн. 55 коп. пені, 1798 грн. 38 коп. -3% річних та 8 645 грн. 93 коп. інфляційних за зо-бов`язаннями лютого 2017 року, за вартість поставленого газу, яка оплачена власними коштами;

- 6 560 грн. 51 коп. пені, 2387 грн. 07 коп. -3% річних та 9 743 грн. 38 коп. інфляційних за зо-бов`язаннями березня 2017 року, за вартість поставленого газу, яка оплачена власними коштами та обчислення Позивачем з дотриманням норм законодавства;

- 383 грн. 41 коп. пені, 127 грн. 32 коп. -3% річних та 499 грн. 54 коп. інфляційних за зобо-в`язаннями квітня 2017 року, за вартість поставленого газу, яка оплачена власними коштами та обчислення Позивачем з дотриманням норм законодавства.

Враховуючи викладене, підставним та такими, що підлягають задоволенню є вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 42 613 грн. 35 коп. пені, -3% річних та інфляційних втрат за загальний період березня 2017 квітня 2018 років, які нараховані за зобов`язаннями люто-го-квітня 2017 року, за вартість поставленого газу, яка оплачена власними коштами та не охоплю-валася Спільними протокольними рішеннями.

При цьому, 3 765 грн. 46 коп. пені, -3% річних та інфляційних втрат нараховані безпідставно та така вимога не підлягає задоволенню.

Натомість, вирішуючи даний спір, місцевий господарський суд залишив зазначені обстави-ни поза увагою, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, що зумовлює його частко-ве скасування.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для часткового задово-лення апеляційної скарги та часткового скасування рішення суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції установленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Крім того, з огляду на часткове задоволення апеляційної скарги та часткове скасування рі-шення суду першої інстанції, відповідно до статті 129 ГПК України, з Відповідача належить стяг-нути на користь Позивача 1 764 грн. 88 коп. витрат зі сплати судового збору та 2 647 грн. 33 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284 Господарського про-цесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафто-газ України» на рішення господарського суду Рівненської області від 16.04.2019 року у справі №918/117/19 задоволити частково.

2. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 39 483 грн. 55 коп. пені, інф-ляційних втрат та 3% річних скасувати, прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задово-лити.

3. Стягнути з Острозького комунального підприємства «Теплоенергія» (35800, Рівненська обл., м.Острог, вул.Лесі Українки, буд.1, ідентифікаційний код 32522899) на користь Акціонерно-го товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, буд.6; ідентифікаційний код 20077720) 42 613 грн. 35 коп. пені, -3% річних та інфляційних втрат та 1 764 грн. 88 коп. витрат зі сплати судового збору та 2 647 грн. 33 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 3 765 грн. 46 коп. пені, -3% річних та інфляційних втрат залишити без змін.

5. Надати доручення місцевому господарському суду про видачу відповідного наказу.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховно-го Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

7. Матеріали справи №918/117/19 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.