ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2019м. ДніпроСправа № 904/2248/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський втормет", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договорами поставки в сумі 22 426 грн. 13 коп.

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" заборгованість за договорами поставки № 867 ХАБ від 19.10.2016 у розмірі 5 206 грн. 53 коп., № 906 ХЧ від 26.10.2016 у розмірі 4 125 грн. 50 коп., № 1009 ХЛ від 30.11.2016 у розмірі 5 745 грн. 00 коп., № 1048 ХР від 26.12.2016 у розмірі 1 856 грн. 00 коп., № 17/0297КР від 01.06.2017 у розмірі 1 030 грн. 00 коп., № 1010 ХЛИ від 29.11.2016 у розмірі 4 463 грн. 10 коп., що разом складає 22 426 грн. 13 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за спірними договорами в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою господарського суду від 04.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

11.06.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заявив про належне виконання умов договорів поставки від 19.10.2016 № 867ХАБ, від 26.10.2016 № 906ХЧ, від 30.11.2016 № 1009ХЛ, від 26.12.2016 № 1048ХР, від 29.11.2016 № 1010ХЛИ, оскільки він здійснив розрахунок за поставлений товар у повному обсязі.

05.08.2019 відповідач подав до суду доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких зазначив, що у відзиві ним пропущено договір поставки № 17/0297КР від 01.06.2017, за яким він також розрахувався у повному обсязі. Відповідач зазначає, що відповідно до актів звірки взаємних розрахунків станом на 01.05.2019 заборгованість за спірними договорами відсутня.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв"язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет", найменування якого змінено на Акціонерне товариство "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет", (покупець) укладено договори поставки: від 19.10.2016 № 867ХАБ, від 26.10.2016 № 906ХЧ, від 30.11.2016 № 1009ХЛ, від 26.12.2016 № 1048ХР, від 01.06.2017 № 17/0297КР, від 29.11.2016 № 1010ХЛИ.

Відповідно до п. 1.1. договорів постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити брухт і відходи чорних металів - метали чорні вторинні за видами та якістю, що передбачені ДСТУ 4121-2002, і вимогами, зазначеними договором, специфікаціями чи додатками до цього договору (надалі - товар).

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах, зазначених у специфікаціях до договору. Усі ризики переходять від постачальника до покупця виключно з дати оформлення акту приймання у місці приймання при усіх умовах постачання. Поставка товару здійснюється протягом терміну дії договору за цінами, встановленими сторонами на певні періоди відповідними специфікаціями, в порядку, передбаченому п. 2.1. договору (пункти 3.1., 3.2. договорів).

Згідно з п. 3.9. договорів датою поставки, у разі постачання товару автомобільним транспортом, приймається дата оформлення акту приймання.

Відповідно до п. 5.9. договорів кожна партія товару передається на підставі акту приймання металів чорних (вторинних).

За умовами пунктів 4.1., 4.2. договорів покупець здійснює оплату вартості поставленої партії товару, з урахуванням умов поставки, на поточний рахунок постачальника протягом 7 банківських днів з моменту надходження товару до покупця, на підставі акту приймання. За взаємною згодою сторін, яка може бути виражена у специфікаціях або додаткових угодах, оформлених у вигляді додатків до даного договору, при проведенні розрахунків за договором сторонами можуть застосуватись інші, ніж передбачені в п. 4.1. договору, форми розрахунків, у тому числі і на умовах попередньої оплати.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором (п. 9.1. договорів).

На виконання умов договорів позивач поставив відповідачу товар:

- за договором поставки від 19.10.2016 № 867ХАБ на загальну суму 245 685 грн. 40 коп.;

- за договором поставки від 26.10.2016 № 906ХЧ на загальну суму 891 955 грн. 80 коп.;

- за договором поставки від 30.11.2016 № 1009ХЛ на загальну суму 411 799 грн. 60 коп.,

- за договором поставки від 26.12.2016 № 1048ХР на загальну суму 197 061 грн. 69 коп.;

- за договором поставки від 01.06.2017 № 17/0297КР на загальну суму 165 132 грн. 00 коп.;

- за договором поставки від 29.11.2016 № 1010ХЛИ на загальну суму 932 368 грн. 90 коп. за актами приймання металів чорних (вторинних) (а.с. 18, 20, 28, 30, 32, 34, 36, 38, 46, 54, 62, 82, 84, 86, 88, 90, 113).

За твердженням позивача, відповідач частково виконав свої зобов`язання за договорами в частині оплати товару, поставленого за актами приймання металів чорних (вторинних), у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 22 426 грн. 13 коп.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договорів поставки від 19.10.2016 № 867ХАБ, від 26.10.2016 № 906ХЧ, від 30.11.2016 № 1009ХЛ, від 26.12.2016 № 1048ХР, від 01.06.2017 № 17/0297КР, від 29.11.2016 № 1010ХЛИ, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договорів поставки від 19.10.2016 № 867ХАБ, від 26.10.2016 № 906ХЧ, від 30.11.2016 № 1009ХЛ, від 26.12.2016 № 1048ХР, від 01.06.2017 № 17/0297КР, від 29.11.2016 № 1010ХЛИ позивачем було поставлено брухт і відходи чорних металів відповідачу, що підтверджується відповідним пакетом документів, а саме: актами приймання металів чорних (вторинних) та товарно-транспортними накладними. Таким чином, документально підтверджено здійснення господарських операцій позивачем з поставки брухту і відходів чорних металів за вищезазначеними договорами.

Досліджені судом первинні документи містять всі обов`язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та в розумінні вказаного Закону є первинними й такими, що в повній мірі підтверджують здійснення відповідних господарських операцій з поставки товару та зміни у майновому стані позивача, тобто проведені сторонами господарські операції є реальними, а відтак, повністю підтверджують факт відбуття господарських операцій з поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп" Акціонерному товариству "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" обумовленого договорами товару.

За твердженнями позивача залишок заборгованості відповідача зі сплати вартості поставленого товару за вказаними актами та накладними складає 22 426 грн. 13 коп.

Відповідно до приписів ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наданих відповідачем актів звірки взаємних розрахунків станом на 01.05.2019 (а.с. 107-112) вбачається, що відповідач своєчасно та у повному обсязі оплатив отриманий товар і станом на дату винесення рішення борг у відповідача перед позивачем відсутній.

Таким чином, позивач не надав суду доказів наявності (станом на дату відкриття провадження у справі - 04.06.2019) у відповідача заборгованості в сумі 22 426 грн. 13 коп., що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 05.08.2019

Суддя І.А. Рудь