ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2019 року м. Дніпро Справа № 908/876/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чередка А.Є.(доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Манчік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД"

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя Боєва О.С.) від 20.05.2019 з розгляду заяви про забезпечення позову у справі № 908/876/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД", м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", м. Запоріжжя

про стягнення 800 433,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про забезпечення позову у справі № 908/876/19, шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" в межах суми 800 433,00 грн., що знаходяться на банківських рахунках відповідача, а саме: р/р№ НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ" МФО 334851; р/р № НОМЕР_2 в АТ "ПУМБ" МФО 334851; р/р № НОМЕР_3 в АТ "ПУМБ" МФО 334851; р/р № НОМЕР_4 в Казначействі України МФО 899998; р/р № НОМЕР_5 в АТ "ПУМБ" МФО 334851; р/р № НОМЕР_6 в АТ "ПУМБ" МФО 334851; р/р № НОМЕР_7 в АТ "ПУМБ" МФО 334851, чи в будь-якій іншій установі банку в якій відкритий чи буде відкритий будь-який банківський рахунок на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" ().

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 у справі № 908/876/19 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" про забезпечення позову у справі № 908/876/19, шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", в межах ціни позову, відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували зазначені в заяві обставини, зокрема: вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, в тому числі і дій спрямованих на реалізацію належного йому нерухомого майна, витрачання ним коштів для здійснення розрахунків не з позивачем.

Як зазначено в ухвалі місцевого господарського суду, посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем на даний час певних реальних дій, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Твердження про витрачання відповідачем коштів, одержаних від реалізації поставленого позивачем високоліквідного товару (тютюнові виробі) в мережі роздрібних торгових точок (спрямування цих коштів на інші потреби), ґрунтується на припущеннях та не підтверджується жодним належним та допустимим доказом, а посилання інші судові рішення про стягнення з відповідача заборгованості на користь інших осіб та внесення його до Єдиного реєстру боржників, не є достатньою підставою для забезпечення позову судом.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що заявником (позивачем) не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поданої ним заяви, а саме: існування на даний час конкретних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 у справі № 908/876/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" про забезпечення позову у справі № 908/876/19 шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" в межах суми 800 433,00 грн., що знаходяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл".

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про непідтвердження поданої заяви відповідними доказами. Апелянт зазначає, що заява про забезпечення позову містить обґрунтовані доводи неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № ЛТФ26-10/2017 від 26.10.2017 протягом тривалого часу. Апелянт вважає, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки фактичним обставинам, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, які підтверджують про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, а саме: витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, що поставлений товар (тютюнові вироби) є товаром швидкого обороту, є високоліквідним та може бути повністю реалізаційний в ході розгляду справи в суді, чи вже реалізувався, отримані від реалізації кошти не спрямовуються на даний час, та не будуть спрямовані у майбутньому, на погашення заборгованості перед позивачем.

Апелянт вважає, що існує загроза виникнення обставин унеможливлення або утруднення виконання позивачем рішення суду в примусовому порядку у випадку задоволення позову та виникає об`єктивна необхідність вжити відповідні заходи забезпечення позову, оскільки відповідач має у власності лише один об`єкт нерухомого майна, що знаходиться у м АДРЕСА_1 , інші об`єкти права власності відповідача розташовані на непідконтрольних на даний час Україні територіях Донецької та Луганської областей, що в свою чергу також виключає можливість звернути на стягнення на це майно для задоволення вимог позивача.

Заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача повністю відповідають закріпленим у статті 137 Господарського процесуального кодексу України способам забезпечення позову, є виключним правом заявника та спрямовані на отримання найефективнішого способу відновлення своїх порушених прав, що може бути здійснено за рахунок оплати коштів на погашення заборгованості, тому апелянт просить задовольнити подану заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 з розгляду заяви про забезпечення позову у справі №908/876/19, розгляд скарги призначений до розгляду у судовому засіданні на 01.08.2019.

18.07.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін. Відповідач погоджується із висновком місцевого господарського суду що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що не накладення арешту на грошові кошти відповідача може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, наведені позивачем доводи є лише припущенням.

Відповідач вважає, що наведені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги мають оціночний характер та підлягають з`ясуванню, оцінці та доведенню під час вирішення спору по суті, та однозначно не підтверджують, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або призведе до порушень прав заявника. Крім того, заборгованість за судовими рішеннями, на які посилається позивач, відповідачем вже погашена у повному обсязі.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" подало до Господарського суду Запорізької області позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" заборгованості за договором поставки № ЛТФ26-10/2017 від 26.10.2017 у сумі 800 433,00 грн.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про забезпечення позову у справі № 908/876/19, шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" в межах суми 800 433,00 грн., що знаходяться на банківських рахунках відповідача, а саме: р/р№ НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ" МФО 334851; р/р № НОМЕР_2 в АТ "ПУМБ" МФО 334851; р/р № НОМЕР_3 в АТ "ПУМБ" МФО 334851; р/р № НОМЕР_4 в Казначействі України МФО 899998; р/р № НОМЕР_5 в АТ "ПУМБ" МФО 334851; р/р № НОМЕР_6 в АТ "ПУМБ" МФО 334851; р/р № НОМЕР_7 в АТ "ПУМБ" МФО 334851, чи в будь-якій іншій установі банку в якій відкритий чи буде відкритий будь-який банківський рахунок на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" ().

Клопотання про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтоване: тривалим строком порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки №ЛТФ26-10/2017 від 26.10.2017; спрямованістю відповідачем коштів отриманих від реалізації високоліквідного товару позивача (тютюнові вироби) не на погашення заборгованості перед позивачем; наявністю у відповідача лише одного об`єкту нерухомого майна, що знаходиться на підконтрольній Україні території та наявністю судових рішень про стягнення з відповідача заборгованості.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" вважає, що існує достатньо обґрунтоване припущення, що грошові кошти, які є у Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", на момент виконання судового рішення у справі № 908/876/19 можуть зникнути та/або значно зменшитись, а виконання рішення буде утруднене або неможливе.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (частина 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України).

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник і майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у частині 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Врахувавши наведені заявником доводи та подані докази, місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" у сумі 800 433,00 грн.

Як зазначено місцевим господарським судом позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували зазначені в заяві обставини, зокрема: вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, в тому числі і дій спрямованих на реалізацію належного йому нерухомого майна, витрачання ним коштів для здійснення розрахунків не з позивачем. Твердження про витрачання відповідачем коштів, одержаних від реалізації поставленого позивачем високоліквідного товару (тютюнові виробі) в мережі роздрібних торгових точок (спрямування цих коштів на інші потреби), ґрунтується на припущеннях та не підтверджується жодним належним та допустимим доказом.

Наявність інших судових рішень, які набрали законної сили, про стягнення з відповідача заборгованості на користь інших осіб та внесення Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" до Єдиного реєстру боржників, не є достатньою підставою для забезпечення позову судом.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем на даний час певних реальних дій, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, тому відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, за приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Матеріалами оскарження ухвали підтверджується, що предметом позову є стягнення суми 800 433,00 грн. за договором поставки №ЛТФ26-10/2017 від 26.10.2017.

Підставою вжиття заходів до забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" фактично зазначає неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №ЛТФ26-10/2017 від 26.10.2017 (значний період прострочення, неспрямування коштів отриманих від реалізації товару за договором на погашення заборгованості), в апеляційній скарзі також посилається на вказані обставини.

Між тим, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" обставини не доводять, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів останнього. Наявність заборгованості за договором, яка є предметом спору, не може свідчити про те, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Стосовно доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" про наявність у відповідача лише одного Об`єкту нерухомості на підконтрольній території України та значної кількості судових рішень про стягнення з відповідача заборгованості, апеляційний господарський суд зазначає, що вказані обставини не є обставинами, що обґрунтовують неможливість чи утруднення виконання рішення.

Як правильно зазначено місцевим господарським судом, заявник не надав належних доказів на підтвердження ймовірного утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у даній справі в разі невжиття таких заходів.

Апеляційний господарський суд вважає, що заявник не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів та не надав на підтвердження своєї позиції належних та допустимими доказів щодо наявності фактичних обставин з якими процесуальний закон пов`язує застосування забезпечення позову. В поданих суду матеріалах відсутні докази та доводи, що належним чином обґрунтовують імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Приймаючи до уваги принципи розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін, та запобігаючи порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу місцевий господарський суд правильно відмовив у задоволені поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення (ухвали) суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 з розгляду заяви про забезпечення позову у справі № 908/876/19 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 з розгляду заяви про забезпечення позову у справі № 908/876/19 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня прийняття.

Повна постанова складена 02.08.2019.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков