ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. Справа № 911/414/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Гопанок І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до 1. Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Венчурні інвестиційні проекти"

про визнання недійсним правочину купівлі-продажу

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (особисто)

від відповідача 1: Шевчук І.Д. (ордер серії КС№568159 від 15.03.2019)

від відповідача 2: Мишастий А.О. (довіреність б/н від 17.01.2019)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.02.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 /позивач) до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (далі - ПрАТ "Київобленерго"/відповідач 1) про визнання недійсним правочину/правочинів купівлі-продажу простих іменних акцій між ПрАТ "Київобленерго" та Washington Holdings B.V. Netherlands/Вашингтонг Холдінгз Б.В., Нідерланди, (афілійованими із ним особами) у кількості 62 234 923 простих іменних акцій ПрАТ "Київобленерго".

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами порушення корпоративних прав позивача, що полягають, зокрема, у приховуванні від позивача інформації щодо визначення ринкової вартості акцій ПрАТ "Київобленерго" для її штучного заниження та неправомірне ненадання позивачу інших документів, що стосуються фінансової діяльності товариства, що у свою чергу суперечить приписам Закону України «Про акціонерні товариства», Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», Кодексу про адміністративні правопорушення України та є підставою для визнання оскаржуваного договору недійсним у порядку ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та ст. 207 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.02.2019 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху, постановлено виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

20.02.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, відповідно до змісту яких позивач на виконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 18.02.2019 надав відомості та пояснення з доказами стосовно заявленого позову.

Водночас, відповідно до вказаних пояснень позивач зауважив, що предметом позову є вимога про визнання недійсним правочину купівлі-продажу простих іменних акцій між ПрАТ "Київобленерго" та Washington Holdings B.V. Netherlands/Вашингтонг Холдінгз Б.В., Нідерланди, (афілійованими із ним особами) у кількості 62 234 923 простих іменних акцій ПрАТ "Київобленерго".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.02.2019 у справі №911/414/19 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, з урахуванням вказаних позивачем уточнень щодо предмету позову, та відкрито провадження, призначено підготовче засідання на 25.03.2019, а також запропоновано учасникам справи надати суду додаткові докази, необхідні до вирішення у порядку ст. 182 Господарського процесуального кодексу України заяви та клопотання, за їх наявності, та встановлено строки для подання таких доказів і клопотань - до 22.03.2019.

19.03.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від ПрАТ "Київобленерго" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач 1 не погодився з викладеними у позові обставинами та просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

До того ж, відповідно до змісту відзиву, у тому числі його прохальної частини, відповідач 1, посилаючись на ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 43, п. 2 ч. 1 ст. 135 ГПК України, просив постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з позивача штрафу за зловживання процесуальними правами. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що поданням позовної заяви з невизначеним предметом і обґрунтованої припущеннями позивач зловживає правом на звернення до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Виходячи з системного аналізу наведених вище норм, суд дійшов висновку, що наведені відповідачем 1 аргументи стосовно дій позивача не свідчать про зловживанням ним процесуальними правами в розумінні ст. 43 ГПК України, а тому відсутні правові підстави для задоволення відповідного клопотання відповідача 1.

У підготовчому засіданні 25.03.2019 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 08.04.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання в даній справі на 06.05.2019.

06.05.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли: заява про забезпечення позову, а також клопотання про залучення до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна», залучення у якості співвідповідача ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти" та зобов`язання останніх надати відповіді на письмове опитування в порядку ст. 90 ГПК України, які відповідно додані до вказаних клопотань.

До того ж, 06.05.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним правочин купівлі-продажу простих іменних акцій між ПрАТ "Київобленерго" та ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти", яке діє як Компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Універсальний", у кількості 65234923 простих іменних акцій ПрАТ "Київобленерго". Вказана заява судом прийнята.

Розглянувши клопотання позивача про залучення до участі у даній справі у якості третьої особи ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна», суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду необґрунтованості вказаного вище клопотання у розумінні ст. 50 ГПК України. До того ж, додані разом із вищевказаними клопотаннями письмові опитування судом не прийнято з огляду на недотримання позивачем під час їх подання процесуальних вимог до заяв по суті - строків подання та надання доказів надіслання таких заяв іншим учасникам справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.05.2019 залучено до участі в справі в якості співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Венчурні інвестиційні проекти" (ідентифікаційний код 32162871) (далі - ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти"/відповідач 2), підготовче засідання відкладено на 20.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.05.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №911/414/19 відмовлено.

Водночас, 06.05.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшли:

- клопотання про долучення до матеріалів справи нотаріально засвідченої заяви (відповіді на запитання), наданої директором з юридичних питань та членом правління ПрАТ "Київобленерго" - ОСОБА_2 ;

- клопотання про залучення до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти».

Розглянувши вищевказані заяви суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі третьої особи з огляду на відсутність правових підстав у розумінні ст. 50 ГПК України для залучення ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» до участі у даній справі, а також про залишення без розгляду заяви (відповідей на запитання) з огляду на порушення відповідачем 1 передбачених ст. ст. 88, 90 ГПК України порядку та строків подання відповідної заяви.

08.05.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зобов`язання відповідача 1 надати суду та позивачу заяву свідка, як відповіді на письмові запитання позивача разом із всіма наявними у відповідача відповідними доказами згідно зі ст. ст. 88, 90 ГПК України.

Розглянувши вищевказану заяву позивача, суд дійшов висновку про її необґрунтованість та безпідставність, як наслідок відмову у її задоволенні, оскільки вказане клопотання не відповідає приписам ст. 90 ГПК України стосовно строків подання відповідей на запитання, а зі змісту долученого до позовної заяви письмового опитування не вбачається пов`язаності поставлених позивачем запитань з необхідністю надання доказів.

20.05.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які з урахуванням надалі доданих доказів надіслання відповідних документів іншим учасникам справи прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Також, 20.05.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшли заява свідка (відповідь на письмове опитування) та відзив, відповідно до якого ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти" просило відмовити у позові ОСОБА_1 повністю, а також відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 43, п. 2 ч. 1 ст. 135 ГПК України постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з позивача штрафу за зловживання процесуальними правами. Клопотання про стягнення з позивача штрафу обґрунтоване тим, що поданням позовної заяви з невизначеним предметом і обґрунтованої припущеннями позивач зловживає правом на звернення до суду.

З огляду на приписи ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, суд дійшов висновку, що відповідачем 2 не наведено аргументів стосовно дій позивача, які б свідчили про зловживанням ним процесуальними правами, а тому відповідне клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Заява ж відповідача 2, як свідка (відповідь на письмове опитування), судом залишена без розгляду заяви з огляду на порушення ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти" передбачених ст. ст. 88, 90 ГПК України порядку подання відповідної заяви, зокрема стосовно необхідності нотаріального посвідчення підпису свідка на заяві.

У підготовчому засіданні 20.05.2019 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 28.05.2019.

28.05.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про:

- зобов`язання відповідача 1 надати суду та сторонам справи заяву свідка, як відповіді на письмові запитання позивача разом із всіма наявними у відповідача відповідними доказами згідно зі ст. ст. 88, 90 ГПК України, а у разі ненадання таких документів - викликати свідка директора з юридичних питань ПрАТ "Київобленерго" ОСОБА_2.;

- зобов`язання відповідача 2 надати суду та сторонам справи заяву свідка у формі, передбаченій ст. 88 ГПК України, як відповіді на письмові запитання позивача разом із всіма наявними у відповідача 2 відповідними доказами.

Оскільки вказане вище клопотання стосовно відповідача 1 не відповідає приписам ст. ст. 89, 90 ГПК України стосовно виклику свідка, якому має передувати подання ним заяви, строків подання відповідей на письмове опитування, а зі змісту долученого до позовної заяви письмового опитування не вбачається пов`язаності поставлених позивачем запитань з необхідністю надання доказів, суд дійшов висновку про її необґрунтованість та безпідставність, як наслідок відмову у її задоволенні.

У задоволенні ж аналогічної заяви стосовно відповідача 2 судом відмовлено з огляду пропуску позивачем строків та порядку для подання письмового опитування.

04.06.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна», та зобов`язання останнього надати відповіді на письмове опитування в порядку ст. 90 ГПК України, яке відповідно додане до вказаного клопотання. Вказане клопотання судом залишено без розгляду.

До того ж, 04.06.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли відповідь на відзиви відповідачів, заява про уточнення позовних вимог та заява про витребування доказів, у задоволенні якої судом відмовлено з огляду невідповідності вказаного клопотання ч. 2 ст. 81 ГПК України.

Що ж до заяви позивача про уточнення позовних вимог слід зазначити таке.

Відповідно до змісту заява про уточнення позовних вимог слідує, що позивач просить суд визнати недійсним правочин купівлі-продажу простих іменних акцій між ПрАТ "Київобленерго" та ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти", яке діє як Компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Універсальний", у кількості 65234923 простих іменних акцій ПрАТ "Київобленерго" та застосувати наслідки визнання нечинності такого правочину, тобто позивачем додатково заявлено вимогу, що є самостійним предметом із самостійними підставами.

Відповідно до приписів ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

З огляду вищенаведеної норми слідує, що позивач наділений правом змінити в межах заявлених вимог або предмет, або підставу позову, однак не одночасно предмет та підставу позову.

З огляду вищевказаного, оскільки зміст та прохальна частина заяви про уточнення позовних вимог спрямовані на одночасну зміну предмету та підстав позову, що процесуальне законодавство не допускає, вказана заява не судом прийнята.

Відповідь позивача на відзиви відповідачів прийнято судом в частині зазначених раніше обставин та підстав позову, тоді як в частині викладених обставин та підстав стосовно укладення спірного правочину з порушенням Закону України «Про інститути спільного інвестування», Податкового кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» судом вказану відповідь на відзиви не прийнято, як таку, що спрямована на зміну підстав позову з порушенням процесуальних приписів.

У підготовчому засіданні 04.06.2019 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті на 25.06.2019.

25.06.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшли пояснення, відповідно до яких ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти" просило відмовити у позові ОСОБА_1 повністю, а також відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 43, п. 2 ч. 1 ст. 135 ГПК України постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з позивача штрафу за зловживання процесуальними правами.

Також, 25.06.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, яке разом з поясненнями відповідача 2 судом залишено без розгляду у судовому засіданні 25.06.2019.

У судовому засіданні 25.06.2019 судом оголошено перерву до 02.07.2019.

26.06.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення (виступ позивача в основному судовому засіданні 25.06.2019), які судом не прийнято в частині викладених обставин та підстав стосовно укладення спірного правочину з порушенням Закону України «Про інститути спільного інвестування», Податкового кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», як такі, що спрямовані на зміну підстав позову з порушенням процесуальних приписів.

02.07.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення стосовно понесених ним судових витрат та докази на підтвердження вказаних обставин. Вказані докази судом не прийнято з огляду на недотримання позивачем передбаченого ст. 91 ГПК України порядку засвідчення доказів.

У судовому засіданні 02.07.2019 судом оголошено перерву до 16.07.2019.

04.07.2019 та 16.07.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача та відповідача 1 надійшли письмові пояснення, які судом залишено без розгляду у судовому засіданні.

Водночас, 16.07.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме витягу із загальної інформаційної бази даних НКЦПФР про операції на позафондовою біржою із простими іменними акціями ПрАТ «Київобленерго».

З огляду на обґрунтування позивача поважності причин пропуску подання вказаних доказів судом прийнято їх до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 16.07.2019 після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченні яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наявної в матеріалах справи виписки про стан рахунку в цінних паперах на 11.02.2019, наданої депозитарною установою ТОВ «Драгон капітал», ОСОБА_1 є акціонером Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" з належними йому на праві власності простими іменними акціями у кількості 5 244 141 шт загальною номінальною вартістю 262 207,05 грн, що складає 0,5038% від загальної кількості акцій.

Згідно викладених відповідачем 1 обставин, що відповідно не заперечувалось позивачем, 30.05.2017 відбулись позачергові загальні збори акціонерів ПрАТ "Київобленерго", на яких розглянуто питання про зміну типу товариства та схвалення та/або вчинення правочинів, які відповідно до ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства» тягнуть за собою обов`язковий викуп товариством акцій, з вимогою про що до відповідача 1 звернулось чотири акціонера, яким сукупно належало 65 234 923 штуки простих іменних акцій ПрАТ "Київобленерго" загальною номінальною вартістю 3 261 746,15 грн.

11.07.2017 вказані акції відповідачем 1 викуплено на підставі укладених з акціонерами договорів про обов`язковий викуп акцій, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з електронного реєстру договорів у системі SAP за період з 01.06.2017 по 31.12.2017.

Надалі, рішеннями Наглядової ради ПрАТ "Київобленерго", оформленими протоколами від 19.07.2017 та 21.07.2017, обрано суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості простих іменних акцій товариства з метою їх відчуження та, відповідно, затверджено визначену згідно звіту про оцінку майна №21/07-01 від 21.07.2017 ринкову вартість акцій товариства у розмірі 22 832 223,05 грн (0, 35 грн за акцію).

21.07.2017 до ПрАТ "Київобленерго" звернувся його учасник - ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти", яке діє як Компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Універсальний", з пропозицією придбати (у разі наявності) викуплені прості іменні акції ПрАТ "Київобленерго" за ринковою ціною.

Листом від 21.07.2017 ПрАТ "Київобленерго" звернулось до власної Наглядової ради з проханням прийняти рішення про укладення між відповідачем 1 та ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти" договору купівлі-продажу цінних паперів на відповідно викладених в листі умовах, зокрема за загальною ціною акцій 22 832 223,05 грн.

Рішенням Наглядової ради ПрАТ "Київобленерго", оформленим протоколом від 24.07.2017, погоджено ПрАТ "Київобленерго" укладення з ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти", яке діє як Компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Універсальний", договору купівлі-продажу цінних паперів, зокрема, на таких умовах: 65 234 923 штуки вартістю 0,35 грн за одну акцію, та загальною ціною 22 832 223,05 грн.

Копії вказаних вище документів, оригінали яких оглянуто судом у засіданнях 28.05.2019 та 04.06.2019, наявні в матеріалах справи.

24.07.2017 між ПрАТ "Київобленерго", як продавцем, та ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти", яке діє як Компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Універсальний", як покупцем, укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ1506/17 (далі - спірний правочин/договір), відповідно до якого продавець зобов`язується передати цінні папери у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах цього договору цінні папери: акції прості іменні ПрАТ "Київобленерго" у кількості 65 234 923 штуки вартістю 0,35 грн за одну акцію та загальною договірною вартістю пакету цінних паперів - 22 832 223,05 грн.

Копія вказаного договору наявна в матеріалах справи.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує обставинами порушення його корпоративних прав, як учасника ПрАТ "Київобленерго", які полягають у такому:

- умови продажу акцій згідно спірного правочину неправомірно затверджувала Наглядова рада ПрАТ "Київобленерго" всупереч ст. ст. 8, 22, 51, 71, 72 Закону України «Про акціонерні товариства»;

- з метою приховування спірного правочину Наглядова рада ПрАТ "Київобленерго", члени якої є заінтересованими особами у вчиненні вказаного правочину, порушуючи ст. ст. 36, 77, 78 Закону України «Про акціонерні товариства» на неодноразові запити акціонерів не надавала документів, на підставі яких була визначена ринкова ціна акцій;

- мажоритарний акціонер ПрАТ "Київобленерго" - компанія Washington holding B.V./Вашингтон холдінгз Б.В., через призначених за його ініціативою членів Наглядової ради ПрАТ "Київобленерго" неправомірно заволодів і скористався інсайдерською інформацією стосовно ціни акцій, що суперечить нормам Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», в тому числі ст. ст. 44, 45 Закону, а також нормам Кодексу про адміністративні правопорушення України.

В розрізі обставин неправомірності прийнятих Наглядовою радою ПрАТ "Київобленерго" рішень, відтак їх недійсності, позивач зауважив, що згідно з економічними та технічними показниками діяльності ПрАТ "Київобленерго" визначена суб`єктом оціночної діяльності ціна акцій у розмірі 0,35 грн за одну штуку, не є ринковою, справедливою і такою, що відповідає ст. ст. 8, 22 Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки ринкова вартість акцій найближчого до відповідача 1 по фінансових та технічних показниках підприємства - АТ «ДТЕК Дніпрообленерго», складає 643,00 грн. за акцію, тоді як відповідно до звіту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Розрахунок величини питомої вартості нестандартного приєднання на 2017 рік» вартість створення подібної до ПрАТ "Київобленерго" компанії складає понад 12,40 грн за одну акцію ПрАТ "Київобленерго".

До того ж, в підтвердження обставин неправомірного заниження вартості акцій позивач посилається на опубліковану в інформаційній базі даних НКЦПФР інформацію стосовно продажу 20.06.2019 простих іменних акцій ПрАТ "Київобленерго" вартістю 5,20 грн за акцію.

Як зауважив позивач, з метою навмисного приховування інформації щодо визначення ринкової вартості акцій для її штучного заниження на неодноразові звернення позивача відповідач 1 не надавав інформацію та документи стосовно процедури, ціни продажу акцій, чим порушив ст. ст. 8, 22, 36, 71, 72, 77, 78 Закону України «Про акціонерні товариства».

З огляду наведених обставин позивач вважає, що Наглядова рада ПрАТ "Київобленерго" неправомірно занизила вартість акцій товариства, як наслідок майнові збитки останнього від продажу власних раніше викуплених акцій складають 3 131 276,00 грн.

До того ж, позивач зазначив, що згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» та пп. 27 п. 9.11 статуту товариства всі правочини із заінтересованістю належать до компетенції загальних зборів акціонерів товариства, тоді як акціонер ПрАТ "Київобленерго" - компанія Washington holding B.V./Вашингтон холдінгз Б.В. разом із афілійованою особою ТОВ «ВС Енерджі інтернешнл Україна» та окремі члени Наглядової ради, які є посадовими особами ТОВ «ВС Енерджі інтернешнл Україна» та призначені від імені і на захист останнього, є заінтересованими у прийнятті рішення по затвердженню умов спірного договору, а тому вказане питання слід було винести на загальні збори акціонерів товариства.

Враховуючи вказане вище, позивач вважає, що Наглядова рада ПрАТ "Київобленерго" не мала права приймати рішення про обрання незалежного оцінювача, затвердження ринкової вартості акцій та продаж їх на відповідних умовах, а тому вказані рішення є незаконними і недійсними.

В розрізі вказаних обставин недійсності рішень Наглядової ради ПрАТ "Київобленерго" позивач зауважив на окремих недоліках звіту про оцінку майна №21/07-01 від 21.07.2017, зокрема невідповідності суб`єкта оціночної діяльності, визначеного Наглядовою радою, особі, яка склала звіт про оцінку майна №21/07-01 від 21.07.2017.

Окрім того, позивач вказав, що в порушення ст. ст. 44, 45 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» інформація про продаж раніше викуплених товариством акцій та їх вартість не була оприлюднена, оскільки таке оприлюднення призвело б до збільшення вартості акцій, а тому відповідна інформація є інсайдерською, якою в свою чергу скористалися мажоритарні акціонери ПрАТ "Київобленерго" - компанія Washington holding B.V./Вашингтон холдінгз Б.В. та ТОВ «ВС Енерджі інтернешнл Україна» з метою власних інтересів та маніпулювання цінами на акції.

Отже, посилаючись на вказані вище обставини, позивач просить суд визнати недійсним правочин купівлі-продажу простих іменних акцій між ПрАТ "Київобленерго" та ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти", яке діє як Компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Універсальний", у кількості 65234923 простих іменних акцій ПрАТ "Київобленерго" у порядку ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та ст. 207 Господарського кодексу України.

Відповідач 1 заперечив проти відповідно заявленої вимоги з огляду на те, що позивачем не обґрунтовано порушення його прав і законних інтересів спірним правочином, який до того ж укладений відповідно до вимог законодавства.

В розрізі обставин правомірності укладення спірного правочину відповідач 1 зазначив, що ринкова вартість відчужених за спірним договором акцій була визначена у передбаченому законом та статутом порядком, тоді як під час укладення спірного договору жодна з умов, передбачених ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства», не мала місця, а тому спірний договір не є правочином, щодо якого є заінтересованість.

Інші доводи позивача відповідач заперечив, як нормативно та доказово необґрунтовані, оскільки ринкова ціна акцій товариства була визначена у передбаченому законом порядку та не містить ознак інсайдерської інформації, а на всі звернення позивача відповідачем 1 було надано повну та вичерпну інформацію, що підтверджується доданими до відзиву копіями листів №11/200/2941від 19.04.2018 та №11/200/3425 від 11.05.2018.

Заперечення ж відповідача 2 стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 зводяться до доводів та аргументів, тотожних викладеним у відзиві відповідача 1 запереченням.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши заключне слово сторін, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Приписами ст. 202, ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України унормовано, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З системного аналізу вищевказаних законодавчих приписів слідує, що заперечувати дійсність правочину в судовому порядку вправі одна із сторін договору або інша заінтересована особа, тоді як право учасника юридичної особи звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства, законом не передбачено.

При розгляді такої категорії спорів, в першу чергу, підлягають встановленню обставини наявності в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу та, відповідно їх порушення спірним правочином. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" та у постанові пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин".

Приписами ст. 25 Закону України «Про акціонерні товариства» унормовано, що кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: участь в управлінні акціонерним товариством; отримання дивідендів; отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

Акціонери - власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

Згідно статтей 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Зі встановлених вище обставин справи слідує, що позивач - ОСОБА_1 не є стороною спірного договору та не уповноважений на вчинення представництва ПрАТ "Київобленерго" в розрізі спірних правовідносин, у тому числі захисту економічних інтересів товариства, попри те позивачем доказово не обґрунтовано, яким чином укладенням спірного правочину порушено його права в межах унормованих законом корпоративних правомочностей акціонера, зокрема на участь в управлінні товариством, отримання дивідендів, отримання інформації про господарську діяльність товариства та частини його майна у разі ліквідації товариства.

Доводи ж позивача про заниження ринкової вартості раніше викуплених товариством акцій визнаються неспроможним та такими, що не підтверджують порушення корпоративних прав позивача з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. ст. 8, 22, 68 Закону України Закону України «Про акціонерні товариства» кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення, зокрема, про злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ, зміну типу товариства.

Акціонерне товариство у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, зобов`язане викупити належні акціонерові акції.

Акціонерне товариство здійснює розміщення або продаж кожної акції, яку воно викупило, за ціною, не нижчою за її ринкову вартість, що затверджується наглядовою радою, крім випадків: розміщення акцій під час заснування товариства; розміщення акцій під час злиття, приєднання, поділу, виділу товариства.

Ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Рішення про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання приймається наглядовою радою товариства (у процесі створення товариства - зборами засновників або засновником особисто у разі створення акціонерного товариства однією особою).

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України Закону України «Про акціонерні товариства» (в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) до виключної компетенції наглядової ради належить, зокрема: прийняття рішення про продаж раніше викуплених товариством акцій; затвердження ринкової вартості майна у випадках, передбачених цим Законом; прийняття рішення про обрання оцінювача майна товариства та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг.

Як слідує зі змісту спірних правовідносин рішення: про затвердження суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості раніше викуплених акцій - предмета спірного договору, про затвердження визначеної відповідно обраним суб`єктом оціночної діяльності ринкової вартості акцій та про їх продаж, було прийнято відповідним органом - Наглядовою радою ПрАТ "Київобленерго".

Прийняті ж Наглядовою радою ПрАТ "Київобленерго" в межах наданих їй законом повноважень рішення є чинними і не оскаржені у судовому порядку, а посилання позивача на їх недійсність в межах даного спору є неспроможними, оскільки відповідні обставини не є предметом позову у даній справі.

З огляду вищевказаних обставин також визнаються неспроможними посилання позивача на окремі недоліки звіту суб`єкта оціночної діяльності, на підставі якого Наглядовою радою було затверджено ринкову вартість раніше викуплених товариством акцій.

Стосовно доводів позивача про те, що спірний договір був укладений з порушенням ст. ст. 71, 72 Закону України «Про акціонерні товариства» в розрізі обставин відсутності у Наглядової ради повноважень щодо затвердження спірного правочину, як такого, щодо якого є заінтересованість, слід зазначити таке.

Приписами ст. 71 Закону України Закону України «Про акціонерні товариства» (в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) унормовано, що рішення про надання згоди на вчинення правочину, щодо вчинення якого є заінтересованість (далі - правочин із заінтересованістю), приймається відповідним органом акціонерного товариства згідно з цією статтею, якщо ринкова вартість майна або послуг чи сума коштів, що є предметом правочину із заінтересованістю, перевищує 1 відсоток вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства. Статутом акціонерного товариства може бути встановлене нижче граничне значення, а також можуть встановлюватися додаткові випадки віднесення правочину до правочину із заінтересованістю.

Особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, може бути будь-яка з таких осіб: посадова особа органу акціонерного товариства або її афілійовані особи; акціонер, який одноосібно або спільно з афілійованими особами володіє принаймні 25 відсотками акцій товариства, та його афілійовані особи (крім випадків, коли акціонер прямо або опосередковано володіє 100 відсотками акцій такого акціонерного товариства); юридична особа, в якій будь-яка з осіб, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини, є посадовою особою; інші особи, визначені статутом акціонерного товариства.

Особа, визначена у частині другій цієї статті, вважається заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, якщо вона: є стороною такого правочину або є членом виконавчого органу юридичної особи, яка є стороною правочину; отримує винагороду за вчинення такого правочину від акціонерного товариства (посадових осіб акціонерного товариства) або від особи, яка є стороною правочину; внаслідок такого правочину набуває майно; бере участь у правочині як представник або посередник (крім представництва акціонерного товариства посадовими особами).

Рішення про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю приймається більшістю голосів членів наглядової ради, які не є заінтересованими у вчиненні правочину (далі - незаінтересовані члени наглядової ради), присутніх на засіданні наглядової ради.

Рішення про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю виноситься на розгляд загальних зборів акціонерів, якщо: в акціонерному товаристві не створена наглядова рада; всі члени наглядової ради є заінтересованими у вчиненні правочину; ринкова вартість майна або послуг чи сума коштів, що є його предметом, перевищує 10 відсотків вартості активів, за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства.

Втім, позивачем доказово необґрунтовано наявності у договорі купівлі-продажу цінних паперів №БВ1506/17 від 24.07.2017, зокрема в його умовах, предметі та суб`єктному складі сторін, встановлених вищевказаними нормами закону критеріїв віднесення такого договору до категорії правочинів із заінтересованістю, а тому доводи позивача щодо зворотного є безпідставними.

В розрізі вказаних обставин, судом також визнаються неспроможними посилання позивача на обставини заінтересованості у вчиненні вказаного правочину компанії Washington holding B.V./Вашингтон холдінгз Б.В. та «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна», як афілійованих осіб із стороною спірного договору - ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти", оскільки покладені в основу обґрунтування відповідних обставин доводи позивача щодо контролю одними і тими ж фізичними особами - членами Наглядової ради відповідача 1, ряду юридичних осіб, частина яких безпосередньо засновані одна одною, не відповідають законодавчим приписам та є суб`єктивним судженнями позивача, тоді як надані позивачем витяги з ЄДР та веб-сайту Prozorro не є доказами у розумінні ст. ст. 73, 76-79 ГПК України.

З огляду вказаного вище судом визнаються безпідставними та неспроможними доводи позивача про завдання ПрАТ "Київобленерго" майнових збитків укладенням спірного правочину, у тому числі прийняттям Наглядовою радою рішень щодо затвердження ринкової вартості акцій та укладення на відповідних умовах вказаного правочину, що також свідчить про відсутність обставин порушення укладенням спірного правочину корпоративних прав позивача, у тому числі його майнових інтересів стосовно відповідної участі у товаристві.

Що ж до посилань позивача на неправомірне використання членами Наглядової ради ПрАТ "Київобленерго" та його мажоритарним акціонером - Washington holding B.V./Вашингтон холдінгз Б. В . інсайдерської інформацією стосовно ціни акцій, то відповідні аргументи визнаються судом неспроможними, позаяк необхідності оприлюднення визначеної суб`єктом оціночної діяльності ринкової вартості раніше викуплених акцій, як наслідок віднесення відповідної інформації до інсайдерської, позивачем доказово необґрунтовано.

Водночас, наявність/відсутність вищезазначених, покладених в основу обґрунтування недійсності спірного договору, обставин використання інсайдерської інформації та злочинних намірів певних осіб сама по собі жодним чином не підтверджує порушення корпоративних прав позивача, у тому числі його майнового права на належні йому акції та/або отримання дивідендів.

Усі ж інші доводи позивача про ненадання відповідачем 1, в порушення ст. ст. 36, 77, 78 Закону України «Про акціонерні товариства», інформації щодо укладення спірного правочину, у тому числі визначення ринкової вартості акцій, з метою приховування відповідних обставин, оцінюються судом критично, оскільки законодавчими приписами не встановлено обов`язку товариства надавати іншим акціонерам інформацію про укладення договору про продаж акцій, як необхідної умови укладення такого договору, тоді як і приписами ст. ст. 36, 77, 78 Закону України «Про акціонерні товариства» не передбачено такого обов`язку та, відповідно, підстав нікчемності/недійсності правочину у разі недотримання таких законодавчих положень.

Саме ж по собі не надання інформації акціонеру стосовно спірного правочину не впливає на його дійсність та не свідчить про порушення корпоративних прав акціонера його укладенням, тоді як порушене право акціонера на отримання інформації може бути захищене іншими способами захисту, окрім такого засобу, як визнання правочину недійсним.

За таких обставин, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено покладених в основу обґрунтування позову обставин порушення його корпоративних прав та інтересів внаслідок укладення спірного договору, наявність яких є необхідною умовою для визнання правочину недійсним з підстав ст. ст. 203, 215 ЦК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Венчурні інвестиційні проекти" про визнання недійсним правочину купівлі-продажу простих іменних акцій між ПрАТ "Київобленерго" та ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти", яке діє як Компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Універсальний", у кількості 65234923 простих іменних акцій ПрАТ "Київобленерго".

Приписи ж ст. 207 ГК України, на які позивач посилається як на підставу визнання недійсним договору, судом не застосовано з огляду на те, що вказаною нормою врегульовано підстави визнання недійсним господарського зобов`язання на вимогу однієї із сторін або відповідного органу державної влади, що лежить поза межами спірних відносин у даній справі правовідносин.

До того ж згідно підпункту 1 пункту 6 Глави VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» внесено зміни до таких законодавчих актів України: зокрема у Господарському кодексі України статті 87, 88, 91, 92 та 207 виключено.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору у даній справі покладаються судом на позивача з огляду на відмову у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, тоді як заявлені ним до стягнення інші судові витрати (правнича допомога) з огляду на відмову у задоволенні позову та доказову необґрунтованість вказаних витрат розподілу не підлягають.

Судові ж витрати відповідача 2 на професійну правничу допомогу розподілу не підлягають, як такі, що не відповідають приписам ст. ст. 126, 129 ГПК України, вказані в орієнтовному розрахунку та не заявлені до відшкодування за рахунок позивача із наданням відповідних доказів понесення відповідачем 2 вказаних витрат.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (08132, Київська обл., вул. Київська, 2-Б, ідентифікаційний код 23243188) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Венчурні інвестиційні проекти" (01601, м. Київ, провулок Госпітальний, буд. 4-Б, кімната 212, ідентифікаційний код 32162871) про визнання недійсним правочину купівлі-продажу простих іменних акцій між ПрАТ "Київобленерго" та ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти", яке діє як Компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Універсальний", у кількості 65234923 простих іменних акцій ПрАТ "Київобленерго" відмовити повністю.

2. Понесені позивачем судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.08.2019.

Суддя В.А. Ярема