РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.07.2019 р. Справа № 910/6749/19
За позовом Приватного акціонерного товариства « Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат»

До Акціонерного товариства « Укрзалізниця »

Про стягнення 16846,74 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику

Від позивача

Від відповідача

Обставини справи

Позивач - Приватне акціонерне товариство « Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат» звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - Акціонерного товариства « Укрзалізниця » 16846,74 грн. штрафу за перевищення строків доставки вантажу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.05.2019 р. відкрите провадження у справі №910/6749/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.

Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив.

11.06.2019 р. через канцелярію суду представником відповідача поданий відзив на позовну заяву.

У вказаному відзиві останній позовні вимоги позивача визнає лише частково і просить суд відмовити позивачу у задоволені позову у сумі 8579,34 грн. посилаючись на те, що позивачем невірно застосовані Правила обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку з чим останнім завищені відсотки суми штрафу за прострочення термінів доставки вантажу.

Крім того, представником відповідача подане клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 50%, тобто до розміру 8423,37 грн.

Вказане клопотання залишене судом без розгляду.

24.06.2019 р. через канцелярію суду позивачем подана відповідь на вказаний відзив.

У відповіді на відзив позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також заперечує проти зменшення розміру штрафу, посилаючись на порушення відповідачем строків виконання зобов`язання та незначний розмір штрафу, що становить лише 30 % від провізної плати.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року відповідачем до станції призначення - Ізмаїл Одеської залізниці здійснювалося перевезення окатишів залізорудних, відправником яких є позивач, а одержувачем є Державне підприємство « Ізмаїльський морський торгівельний порт », що підтверджується залізничною накладною №44975514

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України та статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно п. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно пунктів 22, 23 вказаного Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Відповідно до пункту 41 Статуту, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно пункту 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 вказаних Правил у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюються виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Відповідно до пункту 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1 Правил).

Згідно пункту 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (пункт 2.10. Правил).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до залізничної накладної №44975514 вантаж, що прямував за вказаною залізничною накладною, відповідачем доставлено та видано одержувачу 30.11.2018 р., тобто після закінчення встановленого терміну доставки, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу у графі 52.

Таким чином, відповідач допустив прострочення доставки вантажу, відмітки про причини затримки вантажу, які дають право відповідачу на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки не проставлені, що вказує на відсутність поважних причин прострочення термінів доставки вантажу.

У зв`язку із простроченням відповідачем строку доставки вантажу позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 16846,74 грн.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню лише частково в розмірі 8267,40 грн., з наступних підстав:

Згідно пункту 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 1) 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 2) 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 3) 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Встановлений пунктом 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Календарним штемпелем на накладній №44975514 підтверджується, що відповідачем доставлений вантаж із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного пунктом 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що у відповідності до пункту 116 Статуту та пункту 1.1. Правил є підставою для застосування до відповідача як перевізника відповідальності у вигляді штрафу.

Натомість, згідно додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів - пояснення щодо заповнення накладної, у графі 31 накладної зазначається провізна плата, у графах 35, 36 - інші платежі на станції відправлення.

Згідно графи 31 залізничної накладної № 44975514 сума провізної плати становить 27558,00 грн., але позивач при нарахуванні штрафу застосовував суму всіх платежів, яка зазначена у графі 34 вказаної залізничної накладної, а саме 56155,80 грн.

За перерахунком суду сума штрафу з урахуванням розміру провізної плати, яка підлягає стягненню з відповідача становить 8267,40 грн. ( 27558,00 грн. х 30% = 8267,40 грн. ) і яка визнана відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відзиві, відповідач також посилаючись на статтю 133 статуту залізниць України зазначає, що передача прав на пред`явлення претензій та позовів не допускається за винятком випадків передачі такого права вантажоодержувачем вантажовідправнику та вантажовідправником вантажоодержувачу.

Натомість, як вбачається зі змісту накладної № 44975514 та напису вчиненого на вказаній накладній, право на пред`явлення позовів та претензій вантажоодержувач вантажу передав позивачу, тобто вантажовідправнику.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 129, ст. ст. 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства « Укрзалізниця » ( 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815 ) на користь Приватного акціонерного товариства « Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат» ( 39802, м. Горішні Плавні, Полтавська область, вул. Будівельників, 16, код 00191282 ) 8267 ( вісім тисяч двісті шістдесят сім ) грн. 40 коп. штрафу за перевищення строків доставки вантажу, 942 ( дев`ятсот сорок дві ) грн. 72 коп. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.І.Пінчук