ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розстрочення виконання судового наказу

30.07.2019м. Дніпро№ 904/879/19

Суддя Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши заяву: Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" про розстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2019

у справі

заявник: Товариства з обмеженою відповідальністю "КІМПРОМ", м. Київ

боржник: Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 266 099,60 грн.

Представники:

від заявника (відповідача) - не з`явився

від позивача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КІМПРОМ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" про стягнення заборгованості в розмірі 266 099,60 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 позов задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КІМПРОМ" заборгованості у розмірі 237 120,00 грн., пеню в розмірі 4 291,87 грн., штраф в розмірі 7 113,60 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 727,88 грн.

29.05.2019 на виконання вказаного рішення видано наказ.

31.05.2019 на адресу суду від Відповідача надійшла апеляційна скарга.

Також 31.05.2019 Відповідач надав до суду заяву про розстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області в справі № 904/879/19 від 06.05.2019 до 30.11.2019

Ухвалою від 03.06.2019 відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" про розстрочення виконання рішення до повернення матеріалів справи №904/879/19 до Господарського суду Дніпропетровської області.

03.06.2019 справу № 904/879/19 направлено на адресу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.07.2019 апеляційну скаргу ПАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 у справі № 904/879/19 повернуто без розгляду.

Ухвалою від 22.07.2019 призначено розгляд заяви про розстрочку виконання рішення суду на 30.07.2019.

26.07.2019 позивач надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що дії боржника він розглядає як уникнення від належного виконання зобов`язань за договором та порушенням основних принципів господарювання, на підставі чого просить відмовити у розстроченні рішення.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" про розстрочення виконання рішення на підставі наступного.

В заяві про розстрочку виконання рішення заявник просить розстрочити на 6 місяців виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 по справі № 904/879/19 за наступним графіком:

- 40 000,00 грн. в термін не пізніше 30.06.2019 року;

- 40 000,00 грн. в термін не пізніше 31.07.2019 року;

- 40 000,00 грн. в термін не пізніше 31.08.2019 року;

- 40 000,00 грн. в термін не пізніше 30.09.2019 року;

- 40 000,00 грн. в термін не пізніше 31.10.2019 року;

- 52 253,35 грн. в термін не пізніше 30.11.2019 року.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення заявник посилається на те, що станом на даний час ПАТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" не може виконати рішення суду у повному обсязі, так як не має у своєму розпорядженні загальної суми 252 253,35 грн., які можна було б спрямувати одноразовим платежем на виконання рішення суду.

Також заявник вказує на те, що його підприємство є унікальним в своєму роді підприємством, яке включено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Забезпечення безпеки та сталості перевезень тепловозами не можливе без їх ремонту, відновлення та обслуговування, що є специфікою та профілем саме ПАТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД".

Крім того, ПАТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" просить звернути увагу на те, що штат працівників його підприємства складає 928 осіб. Станом на 23.05.2019 сума нарахованої та не виплаченої заробітної плати за другу половину квітня 2019 складає 2 650 500,00 грн.; відрахування до пенсійного фонду 800 000,00 грн.; сплата за користування енергоносіями складає 1 065 000,00 грн.; податок на додану вартість 2 610 000,00 грн.; податок на землю на нерухоме майно складає 1 294 000,00 грн.

Станом на 23.05.2019 кредиторська заборгованість ПАТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" складає 308 719 545,00 грн., дебіторська заборгованість - 26 967 423,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Розстрочка - виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч.7 ст. 331 ГПК України).

Отже, у Господарському процесуальному кодексі України та спеціальному законі, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку (Закон України "Про виконавче провадження"), не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про надання розстрочки.

У той же час, слід зважити на таке:

1) виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012);

2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012);

3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II);

4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Тобто, у цьому контексті для визнання поважними причин затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність грошових коштів на рахунках та несвоєчасний розрахунок контрагентів.

Згідно статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належних та допустимих доказів на підтвердження винятковості випадку, що за статтею 331 Господарського процесуального кодексу України є визначальною підставою для розстрочки виконання судового рішення, боржник суду не надав.

Для належного вирішення питання щодо надання розстрочки виконання судового рішення, господарським судам необхідно з`ясувати чи наявні у справі докази, які б підтверджували добросовісну поведінку боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення.

Зазначаючи про намір виконувати рішення суду у добровільному порядку, відповідач (боржник) посилається на складне фінансове становище та наявність кредитних зобов`язань.

Однак, до заяви про розстрочення виконання рішення заявником не додано належних доказів складного матеріального становища.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі "Конвенція") та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст. 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практики Європейського суду з прав людини право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997; рішення у справі "Бурдов проти Росії" №59498/00 від 07.05.2002; рішення у справі "Ясіун`єне проти Литви" №41510/98 від 06.03.2003; та рішення по справі "Руйану проти Румунії" №34647/97 від 17.06.2003).

За таких обставин виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Заявником не надано доказів, які б підтверджували наявність виключних обставин що унеможливлюють виконання судового рішення. Надані вибіркові документи не дають можливості зробити однозначний висновок щодо фінансового стану боржника, а також проаналізувати вплив негайного виконання судового рішення на такий стан.

До того ж, заявником не надано доказів того, що він сплатив на рахунок позивача в строк до 30.06.2019 40 000,00 грн. та він зможе виконати рішення суду за зазначеним графіком.

Таким чином, із заяви про розстрочку виконання рішення, не вбачається наявність у відповідача надзвичайних (виключних) обставин, які свідчать про істотне ускладнення виконання рішення у розумінні ч.2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку розстрочки.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність належних доказів на підтвердження надзвичайних (виключних) обставин, беручи до уваги заперечення позивача проти розстрочення виконання рішення, правові підстави для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду відсутні.

Таким чином, заява ПАТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" про розстрочку виконання рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 74, 77, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ПАТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" про розстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 у справі №904/879/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 30.07.2019.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Назаренко