ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/971/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Майданик Ю.В.

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Гранит К" (67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Залізнична, буд. 113)

про стягнення 587 000 грн.

у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін:

від позивача: Ісламгалєєв О.Г.;

від відповідача: керуючий санацією ТОВ „Гранит К" арбітражний керуючий Ратушний А.І.;

присутні: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

СУТЬ СПОРУ: про стягнення 587 000 грн.

У судовому засіданні 17.07.2019р. оголошувалась перерва до 19.07.2019р. у відповідності до ст. 216 ГПК України.

Встановив:

03.04.2019р. за вх. №990/19 надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Гранит К" (далі - ТОВ „Гранит К") на його користь суму у розмірі 587 000 грн. за участю третьої особи ОСОБА_3

22.04.2019р. позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано: докази надсилання позовної заяви ТОВ „Гранит К" з описом вкладення; докази вручення позовної заяви ОСОБА_3 ; оригінал квитанції про сплату судового збору; засвідчені копії документів; довідку ПАТ КБ „ІНВЕСТБАНК".

Доводи позивача

В обґрунтування вимог позивач вказує, що ТОВ „Гранит К" та Акціонерний комерційний банк "Інвестбанк" (далі -АКБ „Інвестбанк") 16.10.2006р. уклали кредитний договір №128-06, згідно умов якого АКБ „Інвестбанк" надав ТОВ „Гранит К" кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з щоденним лімітом кредитуванням та граничним лімітом заборгованості у розмірі 800 000, 00 грн. дол. США. У забезпечення вказаного кредиту ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали 16.10.2006р. з АКБ „Інвестбанк" договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як майнові поручителі за ТОВ „Гранит К" перед АКБ „Інвестбанк" за кредитним договором №128-06 від 16.10.2006р., передали в іпотеку АКБ „Інвестбанк" належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_13 . 23.07.2007р. позивачем та гр. ОСОБА_4 було передано АКБ „Інвестбанк" за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Лічман І.М. належне позивачу на праві власності нерухоме майно - нежитлове приміщення офісу № 26 , АДРЕСА_5 , на підставі кредитного договору №128-06 від 16.10.2006р.

Позивач, зазначає, що у зв`язку із невиконанням ТОВ „Гранит К" грошових зобов`язань перед АКБ „Інвестбанк" за кредитним договором №128-06 від 16.10.2006р., у порядку примусового звернення стягнення на предмет іпотеки за вищезгаданими договорами іпотеки від 16.10.2006р. та 23.03.2007р., АКБ „Інвестбанк" було за іпотечним написом звернено стягнення на належне ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві власності зазначене майно. Крім того, позивач повідомляє, що належне на праві власності нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_6 та нежитлове приміщення офісу №26 було оцінено та прийнято у рахунок виконання ТОВ „Гранит К" перед АКБ „Інвестбанк" зобов`язань за кредитним договором №128-06 від 16.10.2006р. на суму 254 928, 82 дол. США, або 6 916 700, 70 грн. (за курсом валют НБУ станом на 18.03.2019р.). Позивач зазначає, що ПАТ КБ „Інвестбанк" листом від 22.10.2012р. №1655 повідомило його, що заборгованість ТОВ „Гранит К" перед ПАТ КБ „Інвестбанк" за кредитним договором №128-06 від 16.10.2006р. погашена повністю та у ПАТ КБ „Інвестбанк" не має жодних майнових вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Позивач, зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 556 ЦК України до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перейшли усі права кредитора за кредитним договором 128-06 від 16.10.2006р.

03.06.2015р. позивач та ОСОБА_3 звернулись до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ТОВ „Гранит К" про стягнення заборгованості у сумі 254 928, 82 дол. США. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.10.2015р. позов задоволено повністю. Ухвалою апеляційного суду Одеської області вищезазначене рішення від 15.10.2019р. скасовано з підстав непідсудності спору у місцевому суді. Позивачем повідомлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходяться у шлюбі, та те, що вони дійшли згоди на розподіл суми, сплаченої за зобов`язаннями ТОВ „Гранит К".

Позивачем надано заперечення на відзив ТОВ „Гранит К" (вх.№14231/19 від 17.07.2019р., в яких зазначено, що відповідач не вірно трактує приписи ст. 23 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимога позивача зумовлена виконанням позивачем зобов`язань відповідача перед ПАТ КБ „Інвестбанк", причому ця вимога включена до реєстру вимог кредиторів у справі №1-7/158-09-3124. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2013р. грошова вимога ПАТ КБ „Інвестбанк" на суму 4 277 613, 56 грн. у зв`язку з їх погашенням в повному обсязі позивачем. Тобто, судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, укладеним відповідачем з ПАТ КБ „Інвестбанк". У межах справи №1-7/158-09-3124 це грошове зобов`язання внесене до реєстру кредиторів. Позивач, зазначає, що зобов`язання відповідача є таким, що виникло до порушення справи про банкрутство, а не є погашеним.

Позивач у судовому засіданні усно повідомив, що ухвалою Господарського суду Одеської області по справі №1-7/158-09-3124 про визнання банкрутом ТОВ „Гранит К" виключено з реєстру вимог кредиторів ТОВ „Гранит К" грошові вимоги ПАТ "КБ "Інвестбанк" у зв`язку з їх погашенням у повному обсязі поручителем.

Доводи відповідача

Відповідач ТОВ „Гранит К" у відзиві на позов (вх. №11827/19 від 12.06.2019р.) (т. 1 а.с.90-92) просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи це наступним. ПАТ „Інвестбанк" своїм листом від 22.10.2012р. №1655 повідомило позивача, що заборгованість відповідача перед ним погашена повністю (за курсом НБУ з розрахунку 7,993грн. за 1 долар США станом на 31.08.2012р.), шляхом звернення стягнення на майно майнових поручителів - наступним чином: за рахунок майна позивача - у сумі 1020046, 9 грн., за рахунок третьої особи - у сумі 1017325,9 грн. Як зазначає позивач, відповідач досі не виконав свого грошового зобов`язання перед ним і третьою особою на суму 254 928, 82 дол. США або за курсом НБУ станом на 18.03.2019р. - 6 916 700, 70 грн. Відповідач, зазначає. що в провадженні Господарського суду Одеської області знаходиться справа №1-7/158-09-3124 про визнання банкрутом ТОВ „Гранит К", оголошення про порушення провадження у справі було опубліковано в газеті «Голос України» № 115 від 26.06.2009р. Відповідач посилаючись на ст. 23, 38 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній до 19.01.2013р., за правилами якого здійснюється провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ „Гранит К", вимоги за зобов`язаннями боржника, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Відповідач вважає, що звернення стягнення на майно позивача та третьої особи відбулися у серпні 2012р. у розумінні ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній до 19.01.2013р., вимоги позивача є поточними, та можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Крім того, відповідач вважає, що чинними законодавством не передбачено розподіл грошових вимог - подружжям самостійно. На думку відповідача, розподіл суми спрямовано позивачем з метою зменшення суми судового збору, який підлягає сплаті під час звернення з позовною заявою майнового характеру у відповідності до вимог ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Рух справи

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.04.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/971/19; ухвалено розглядати справу №916/971/19 за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.06.2019р. продовжено строк проведення підготовчого провадження до 25.07.2019р. за клопотанням сторін; відкладено підготовче засідання на 17.07.2019р.; продовжено строк для надання документів позивачу до 12.07.2019р.

У засіданні суду 17.07.2019р. закрито підготовче провадження у справі № 916/971/19; перейдено до судового розгляду справи № 916/1901/18 по суті.

Клопотання учасників

17.07.2019р. позивач звернувся із клопотанням про поновлення строку на подання заперечень на відзив відповідача у зв`язку з необхідністю додаткового часу на отримання необхідних документів.

У судовому засіданні 17.07.2019р. судом оголошено ухвалу (протокольну) про поновлення строку на подання заперечень на відзив та залучення їх до матеріалів справи.

17.07.2019р. позивачем оголошено усне клопотання про поновлення строку на подачу оригіналів документів.

У судовому засіданні 17.07.2019р. судом оголошено ухвалу (протокольну) про поновлення строку на подачу оригіналів документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що встановлений строк для подання заперечень на відзив відповідача та подання оригіналів документів позивачем не міг вважатися достатнім для його підготовки та підготовки відповідних доказів, а також з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності суд задовольнив клопотання.

17.07.2019р. позивачем надано клопотання про внесення змін до позовної заяви в частині вилучення ОСОБА_3 , як третьої особи по справі, у зв`язку з тим, що сума яка підлягає погашенню є виключно частиною ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 17.07.2019р. судом оголошено ухвалу (протокольну) про задоволення клопотання позивача про залишення без розгляду клопотання про залучення в якості третьої особи ОСОБА_3 у відповідності до п. 5 ст. 226 ГПК України.

Обставини, встановлені судом

Між АКБ „Інвестбанк" (далі - Банк) та ТОВ „Гранит К" (далі - позичальник), в особі директора ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №128-06 від 16.10.2019р., (т. 1 а.с. 51-54) відповідно до п. 1.1. якого за цим договором Банк надає позичальнику кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з щоденним лімітом кредитування та граничним розміром заборгованості у сумі 800 000, 00 дол. США на витрати, зв`язані з будівництвом житлового комплексу розташованому за адресою: АДРЕСА_7 , шляхом конвертації коштів на Міжбанківському валютному ринку України у гривню з наступним перерахуванням коштів на поточний рахунок позичальника на умовах: 550 000, 00 дол. США за умови надання в іпотеку 4-х житлових приміщень на умовах узгоджених з банком; 250 000,00 дол. США - за умови надання в іпотеку 2-х нежитлових приміщень на умовах узгоджених з банком, а позичальник зобов`язується повернути Банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі, на умовах і в строки, визначені в даному договорі.

16.10.2006р. між АКБ „Інвестбанк" (іпотекодержатель) з однієї сторони та громадяни ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , (далі - іпотекодавці), які є майновими поручителями ТОВ „Гранит К" укладено договір іпотеки (т. 1 а.с. 55-57).

Відповідно до п.1., п. 2. вказаного договору іпотекодавці надають в іпотеку майно, зазначене в п. 6 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавців. За цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника ТОВ „Гранит К" за кредитними договором №128-06 від 16.10.2006р. та можливих змін та доповнень до нього, щодо: вчасного та у повному обсязі повернення кредиту в сумі 800 000 дол. США та будь-якого збільшення цієї суми у порядку, згідно з графіком, вказаним у кредитному договорі, у будь-якому разі не пізніше 15.10.2007р.

П.6. зазначеного договору передбачено, що в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором іпотекодавці надали в іпотеку, серед інших: ОСОБА_1 квартиру під номером АДРЕСА_5, та складається в цілому з двох житлових кімнат, загальною житловою площею 54,1 кв.м. та підсобних приміщень; загальною площею 85, 1 кв.м. (далі-майно), та належить ОСОБА_1 Загальна вартість квартири згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно складає 141 266 грн.

Згідно п.10. зазначеного договору, сторони визначили, що вартість предмета іпотеки (майна) складає 3 842 324 грн., що в еквіваленті складає 760 856, 20 дол. США, з яких: квартира за адресою: АДРЕСА_9 - 819 542 грн., що в еквіваленті складає 162 285, 70 дол. США; по курсу НБУ станом на 16.10.2006р.

Відповідно до п.28. вказаного договору, термін дії договору - до повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, та всім додатковим угодам до нього.

23.03.2007р. між АКБ „Інвестбанк" (іпотекодержатель) з однієї сторони та громадяни: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , (далі - іпотекодавці), які є майновими поручителями ТОВ „Гранит К", уклали договір іпотеки (т. 1 а.с. 58-61).

Відповідно до п.1., п. 2. зазначеного договору іпотекодавці надають в іпотеку майно, зазначене в п. 6 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавців. За цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника - ТОВ „Гранит К" за кредитним договором №128-06 від 16.10.2006р., додаткових угод до нього від 18.10.2006р., від 26.10.2006р., від 23.03.2007р. та можливих змін та доповнень до нього.

Відповідно до п. 6 даного договору, в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором іпотекодавці надали в іпотеку нежилі приміщення офісу № 26 , загальною площею 167,2 кв .м., що знаходяться в АДРЕСА_5 .

У довідці ПАТ „КБ „Інвестбанк" вих. № 1655 від 22.10.2012р. (т. 1 а.с. 62-63) повідомлено, про те, що у порядку примусового звернення стягнення за договорами іпотеки від 16.10.2006р. та від 23.03.2007р. ПАТ „КБ „Інвестбанк" прийняло у власність об`єкти нерухомості, які були предметом іпотеки. Також повідомлено, що ПАТ КБ „Інвестбанк" не має до ОСОБА_1 майнових вимог за договорами іпотеки від 16.10.2006р. та від 23.03.2007р.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.10.2015р. (т. 1 а.с. 64-66), позов ОСОБА_1 до ТОВ „Гранит К" задоволено частково; стягнено з ТОВ „Гранит К" на користь ОСОБА_1 1 156 982 грн. та ОСОБА_3 880 391 грн.; стягнено з ТОВ „Гранит К" на користь ОСОБА_1 витрати за сплати судового збору 3654 грн.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06.03.2018р. (т. 1 а.с. 67-71), апеляційну скаргу ТОВ „Гранит К" задоволено; рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.10.2015р. скасовано; прийнято постанову, якою провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ТОВ „Гранит К" про стягнення 9 128 322 грн. закрито; повідомлено позивачам, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції господарського суду; стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ „Гранит К" судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 4019, 40 грн.

Акт від 28.05.2012р. про передачу майна стягувачу (т. 1 а.с. 99), підписаний головним державним виконавцем Кравець О.В., свідчить про те, що нежитлове приміщення офісу № 26, загальною площею 167,2 кв . м . АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , за ціною за якою воно було передано на реалізацію - 619 010, 00 грн. передається ПАТ КБ „Інвестбанк" за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію, а саме: 619 010, 00 грн. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державним виконавцем винесено постанову від 28.05.2012р.

Акт від 28.05.2012р. про передачу майна стягувачу (т. 1 а.с. 103), підписаний головним державним виконавцем Кравець О.В., свідчить про те, що квартира АДРЕСА_13 належить боржнику ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності та ціна, за якою воно було передано на реалізацію - 710 542 грн. передається ПАТ „КБ „Інвестбанк" за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію, а саме 710 542 грн. Про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу державним виконавцем винесено постанові від 28.05.2012р.

Свідоцтво від 13.06.2012р. (т. 1 а.с. 98) посвідчене приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., свідчить про те, що ПАТ КБ „Інвестбанк" належить на праві власності майно, що складається з: нежитлового приміщення офісу АДРЕСА_5, загальною площею 167,2 кв.м., вартістю 619 010 грн., оскільки торги не відбулися і стягувач

ПАТ КБ „Інвестбанк" виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в рівних частках кожному.

Свідоцтво від 13.06.2012р. (т. 1 а.с. 102) посвідчене приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., свідчить про те, що ПАТ КБ „Інвестбанк" належить на праві власності майно, що складається з: квартири під номером ,,Два/чотири", та складається в цілому з двох житлових кімнат, загальною житловою площею 54,1 кв.м. та підсобних приміщень, загальна площа квартири 85,1 кв.м., вартістю 710 542 грн. (свідоцтво про право власності, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 23.08.2005р. (бланк НОМЕР_1 ), зареєстроване в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» у книзі 576пр. на стор.157 номер запису №1748, реєстраційний номер №12278890), оскільки торги не відбулися і стягувач ПАТ КБ „Інвестбанк" виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_1 .

Оригінали зазначених документів були оглянуті судом у судових засіданнях, про що вказано у протоколах судових засідань.

Згідно компютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» ухвалою попереднього засідання господарського суду від 22.12.2009р. по справі №1-7/158-09-3124 про визнання банкрутом ТОВ «Гранит К» затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ „Гранит К", до якого включені грошові вимоги ПАТ „КБ „Інвестбанк" на суму 4864567, 20 грн. Ухвалою Господарського суду від 29.03.2011р. за результатом перегляду за нововиявленими обставинами змінено ухвалу попереднього засідання від 22.12.2009р., ч. 2 п. 1 резолютивної частини ухвали попереднього засідання суду від 22.12.2009р. викладено у такій редакції „Кредитор ПАТ "КБ "Інвестбанк" заявлені вимоги 4864567, 20 грн., визнані вимоги 4277613, 56 грн., 243 грн. (д/м, ІТЗ), перша черга". Ухвалою Господарського суду від 16.07.2013р. виключено з реєстру вимог кредиторів ТОВ „Гранит К", затвердженого ухвалою попереднього засідання від 22.12.2009р., грошові вимоги ПАТ "КБ "Інвестбанк" на суму 4277613, 56 грн. у зв`язку з їх погашенням у повному обсязі поручителем.

Згідно Господарського суду від 16.07.2013р. грошові вимоги ПАТ "КБ "Інвестбанк" до ТОВ „Гранит К" у сумі 4277613 грн. 56 коп. виникли на підставі кредитного договору № 128-06, укладеного між сторонами 16.10.2006р. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору №128-06 від 16.10.2006р. були укладені договори іпотеки від 16.10.2006р., зареєстрованого в реєстрі за № 14314 та від 23.03.2007р. № 4205. 11.01.2010р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу було вчинено виконавчі написи за № 57, №59,№61, № 63, № 65,№ 67, якими запропоновано звернуто стягнення на майно, що є предметом договорів іпотеки від 16.10.2006р., зареєстрованого в реєстрі за № 14314 та від 23.03.2007р. № 4205. В рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом ПАТ "КБ "Інвестбанк" було передано непродане майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , 2/4 за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно було передано на реалізацію, а саме: квартира № 44 за ціною 865889 грн. 00 коп. (постанова відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (ділі - постанова) від 28.05.2012 р.); нежиле приміщення офісу № 27 за ціною 273870 грн. 00 коп. (постанова від 13.06.2012 р.); нежитлове приміщення № 26 за ціною 619010 грн. 00 коп. (постанова від 28.05.2012 р.).; квартира № 20 за ціною 710542 грн. 00 коп. (постанова від 28.05.2012 р.); квартира № 19 за ціною 880391 грн. 00 коп. (постанова від 28.05.2012 р.); квартира № 43 за ціною 1115622 грн. 00 коп. (постанова від 28.05.2012 р.).

Норми права, що застосовуються судом

Ч. 1 ст. 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ч. 1 ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 1 Закону України „Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про іпотеку" іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 7 Закону України „Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Ст. 11 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч.ч.1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ст. 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Ст. 78 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Висновки суду

За загальним правилом саме позичальник як боржник у зобов`язанні за кредитним договором має виконати свій обов`язок перед кредитодавцем. Втім, якщо таке зобов`язання майновий поручитель забезпечив іпотекою, він може виконати обов`язок боржника, однак у межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержатель за рахунок предмета іпотеки правовідносини з боржником за основним зобов`язанням не припиняються, оскільки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 906/277/18 (провадження № 12-300гс18) від 13.03.2019р.

Враховуючи те, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, а також беручи до уваги те, що майновий поручитель (іпотекодавець) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, можна дійти до висновку, що виконанням, або прийняттям до виконання майновим поручителем договору іпотеки є дії спрямовані на задоволення вимог іпотекодержателя у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, суд дійшов висновку, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №128-06 від 16.10.2006р., укладеним між відповідачем та ПАТ „Інвестбанк", було здійснено примусове звернення стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки майна, яке належало на праві власності позивачу.

Вказані обставини також встановлені ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2013р. по справі № 1-7/158-09-3124 про визнання банкрутом ТОВ „Гранит К", які у відповідності до ч.4 ст. 75 ГПК України не доказуються при розгляді іншої справи.

Враховуючи задоволення вимог іпотекодержателя за невиконання відповідачем основного зобов`язання за рахунок предмета іпотеки, яке належало на праві власності позивачу, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог повністю, оскільки останній набув права кредитора за основним зобов`язанням.

Твердження відповідача стосовно того, що вимоги позивача є поточними у розумінні Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та можуть пред`являтися тільки у межах ліквідаційної процедури судом до уваги не приймається, оскільки це не впливає на правомірність заявлених позовних вимог.

Судові витрати

Відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Гранит К" (67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Залізнична, буд. 113; ) на його користь суму у розмірі 587 000, 00 грн. - задовольнити повністю.

2.СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю „Гранит К" (67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Залізнична, буд. 113; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) суму у розмірі 587 000 (п`ятсот вісімдесят сім тисяч), 00 грн.

3.СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю „Гранит К" (67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Залізнична, буд. 113; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 8810 (вісім тисяч вісімсот десять), 00 грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 липня 2019 р.

Копію рішення надіслати: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_18 ), ТОВ "Гранит К" (67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Залізнична, буд. 113).

Суддя Л.І. Грабован