номер провадження справи 33/111/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2019 Справа № 908/1571/19

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7)

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70441, Запорізька область, запорізький район, с.Біленьке, вул. Центральна, 25-А)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Жейнова А.І., довіреність № Др-8-0519 від 28.05.2019;

від відповідача : Санакоєва Л.С.- керівник, витяг з ЄДР

вільний слухач, ОСОБА_1

вільний слухач, ОСОБА_2 .

СУТНІСТЬ СПОРУ:

В господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АВ697-62-19 від 06.02.2019р. в розмірі 166779,37 грн., що складається з суми 157911,73 грн. основного боргу, суми 6553,33 грн. пені, суми 1768,20 грн. втрат від інфляції та суми 546,11 грн. 3% річних. Позов обґрунтовано ст.ст. 525, 526, 610, 693 ЦК України, ст. 193 ГК України та умовами договору.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 24.06.2019 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1571/19 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.07.2019 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/111/19, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 31.07.2019р.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України під час судового розгляду справи здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41 АВ697-62-19, укладеного між сторонами 06.02.2019р., в частині здійснення оплати за переданий у січні та лютому 2019р. природний газ. Так, за умовами договору, остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу. Однак, відповідач свої обов`язки за договором належним чином не виконав, оплату за поставлений позивачем природний газ в повному обсязі та у встановлений договором строк не здійснив, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість, яка склала 157911,73 грн. Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за спірним договором позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені за загальний період: з 11.02.2019р. по 18.04.2019р. в розмірі 6553,33 грн., 3% річних за загальний період: з 11.02.2019р. по 18.04.2019р. в сумі 546,11 грн. та втрат від інфляції за загальний період: лютий-березень 2019 в розмірі 1768,20 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст. 525, 526, 610, 693 ЦК України, ст.ст. 193 ГК України.

09.07.2019р. до господарського суду Запорізької області від позивача надійшла письмова заява (вих. № 697-Ск-4305-0719 від 04.07.2019р.) про збільшення розміру позовних вимог в частині основного боргу, в зв`язку із збільшенням періоду за який позивачем передано природний газ, а відповідачем, в порушення умов договору № 41 АВ697-62-19 від 06.02.2019р. - не оплачено його вартість. Так, позивач зазначає, що на виконання умов договору, природний газ ним також було поставлено відповідачу у березні 2019р. на суму 29229,22 грн., однак відповідачем обов`язок з оплати за природний газ в порушення умов договору не виконано. Отже загальний розмір основного боргу за переданий у період: січень-березень 2019р. природний газ у відповідача перед позивачем складає 187140,95 грн. Вимоги про стягнення пені, 3% річних та втрат від інфляції залишені незмінними: пеня-6553,33 грн., 3 % річних-546,11 грн., інфляційні втрати-1768,20 грн.

Згідно ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши заяву позивача про збільшення позовних вимог, що надійшла до суду 09.07.2019, суд дійшов висновку, що заява про збільшення позовних вимог подана позивачем у відповідності до приписів ст. 46 ГПК України, відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін, а тому приймається судом до розгляду.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з з Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" суми 187140,95 грн. основного боргу, суми 6553,33 грн. пені, суми 546,11 грн. 3% річних та суми 1768,20 грн. втрат від інфляції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, з врахуванням заяви про їх збільшення, просив позов задовольнити.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав.

В судовому засіданні представник відповідача визнав наявність заборгованості за поставлений ТОВ "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" у період: січень-березень 2019р. на підставі договору № 41 АВ697-62-19 від 06.02.2019р. природний газ у заявленому позивачем розмірі.

У судовому засіданні 31.07.2019 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст.ст. 233, 240, 241 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, 06.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" (постачальник, позивач у справі) та Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (споживач, відповідач у справі) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41 АВ697-62-19 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2019 році природний газ, а останній зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 2.9.1 договору, за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (про транспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ

Пунктом 2.9.2 договору передбачено, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

Пунктом 2.9.5 договору визначено, що у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Сторони домовилися, що ціна газу, розрахована відповідно до п.п.3.2. та 3.3. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором (пункт 3.4 договору).

Згідно з 4.2. договору, оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

- 30% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується на умовах попередньої оплати до 10 числа поточного звітного місяця постачання (п. 4.2.1.);

- у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (п. 4.2.2.);

- остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6 договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.2.3.).

Пунктом 11.1 договору сторони визначили строк його дії: договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання, відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, з 22.01.2019р. до 31.12.2019р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Із матеріалів справи слідує, що позивач на виконання умов договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АВ697-62-19 від 06.02.2019р. у період: січень-березень 2019 поставив відповідачу природний газ на загальну суму 256538,99 грн.

Матеріали справи містять акти приймання-передачі природного газу за вказаний період (акти приймання-передачі за: січень 2019р. на суму 69398,04 грн., лютий 2019р. на суму 157911,73 грн., березень 2019р. на суму 29229,22 грн.) підписані обома сторонами та скріплені їх печатками.

Як зазначає у позовній заяві позивач, станом на момент розгляду спору, відповідачем частково оплачено вартість поставленого природного газу на суму 69398,04 грн., залишок боргу відповідача перед позивачем складає 187140,95 грн.

Матеріали справи містять акт звіряння взаєморозрахунків сторін від 20.06.2019р. в якому відображено здійсну відповідачем часткову оплату газу - 18.02.2019р. на суму 69398,04 грн. Згідно вказаного акту, дебетове сальдо ТОВ "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" станом на 20.06.2019р. склало 187140,95 грн. Акт звірки підписаний сторонами без зауважень та скріплений їх печатками.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з нормою ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за договором на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АВ697-62-19 від 06.02.2019р. в сумі 187140,95 грн. підтверджується матеріалами.

На підставі викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу за поставлений згідно договору № 41АВ697-62-19 від 06.02.2019р. у період: січень-березень 2019 природний газ в розмірі 187140,95 грн. підлягає задоволенню.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Внаслідок прострочення відповідачем грошового зобов`язання позивачем заявлені вимоги про стягнення пені в розмірі 6553,33 грн. за загальний період: з 11.02.2019 по 18.04.2019р.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 6.2.1 договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Необхідно зазначити, що позивачем нарахування пені здійснено по кожному акту приймання-передачі природного газу окремо, з врахуванням положень п. 4.2.3 договору, розмір пені не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, розрахунок здійснено вірно.

Також позивачем заявлено до стягнення 3% річних в сумі 546,11 грн. нарахованих за загальний період: з 11.02.2019р. по 18.04.2019р. та втрати від інфляції в сумі 1768,20 грн. за період: лютий-березень 2019.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено правильність нарахування 3% річних та встановлено, що 3% річних розраховано позивачем вірно.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат суд зазначає наступне. Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок втрат від інфляції, судом встановлено, що період нарахування втрат визначено позивачем невірно та суперечить вищенаведеним приписам.

Так, на зобов`язання з оплати природного газу поставленого у січні 2019р. на суму 69398,04 грн., втрати від інфляції нарахуванню не підлягають, оскільки спожитий у січні 2019р. газ, відповідачем мав бути оплачений до 10.02.2019р., тож нарахування втрат можливо з березня 2019р., однак у лютому 2019р. зобов`язання з оплати спожитого у січні 2019р. газу відповідачем виконано.

Аналогічно, за зобов`язаннями з оплати природного газу поставленого у лютому 2019р., нарахування втрат є можливим лише з квітня 2019р., однак кінцевим періодом нарахування втрат від інфляції позивачем визначено березень 2019р.

За таких обставин, у задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат судом відмовляється повністю.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: в сумі 187140 грн. 95 коп. основного боргу, в сумі 6553 грн. 33 коп. пені, в сумі 546 грн. 11 коп. 3% річних. В іншій частині позову суд відмовляє з огляду на необґрунтованість.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" підлягає стягненню сума 2913,61 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70441, Запорізька область, запорізький район, с.Біленьке, вул. Центральна, 25-А; код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7; код за ) суму 187140 (сто вісімдесят сім тисяч сто сорок) грн. 95 коп. основного боргу, суму 6553 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят три) грн. 33 коп. пені, суму 546 (п`ятсот сорок шість) грн. 11 коп. 3% річних та суму 2913 (дві тисячі дев`ятсот тринадцять) грн. 61 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - « 05»серпня 2019 р.

Суддя М.В. Мірошниченко