РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.07.2019 р.Справа № 910/5311/19

За позовом Фізичної особи-підприємця Комаріста Дмитра Вадимовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР АГРО

ІНВЕСТМЕНТ"

про стягнення 43 570,33 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Комаріст Дмитро Вадимович (позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР АГРО ІНВЕСТМЕНТ" (відповідач) про стягнення 43 570,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю заборгованості за Договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №109/18-8 від 10.09.2018р.

Ухвалою суду від 23.04.2019 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

До суду надійшло поштове відправлення № 003, якими відповідачу направлялись ухвала суду від 23.04.2019р., відтак, відповідач про розгляд даної справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10 вересня 2018 року між Фізичною особою-підприємцем Комарістом Дмитром Вадимовичем (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР АГРО ІНВЕСТМЕНТ" (замовник) був укладений Договір № 109/18-8 про перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору позивач зобов`язався доставити автомобільним транспортом довірений йому відповідачем вантаж до пункту призначення в установлений цим договором термін і видати його відповідачу, а відповідач зобов`язався сплатити передбачену цим договором вартість перевезення Вантажу.

Відповідно до п. 3.1. Договору, сплата послуг за перевезення проводиться в безготівковій в національній валюті України - гривні протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання замовником Акта приймання-передачі наданих транспортних послуг.

Зобов`язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Статтею 916 ЦК України передбачено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору між сторонами було укладено Заявку № 1 від 19.10.2018 та Заявку №2 від 30.10.2018, які є Додатками № 1 та № 2 до Договору.

Даними Заявками обумовлено перевезення вантажу (кукурудза 3 клас) з Київської області, Броварський район, с. Плоске до Полтавської області, м. Миргород, вул. Шляхова, 4А.

30 жовтня 2018 року відповідач перерахував на рахунок позивача 9 000 гривень за послуги перевезення відповідно до умов Договору.

31 жовтня та 01 листопада 2019 року відповідач підписав Акти надання послуг № 18 від 31.10.2018 та № 19 від 01.11.2018 відповідно, на загальну суму 52 008,93 грн.

Звертаючись до господарського суду міста Києва, позивач зазначає, що відповідач не сплатив типу коштів за надані послуги на загальну суму 43 008,93 гривень.

21.02.2019 р. позивач звертався до відповідача з претензією про сплату заборгованості, яка останнім залишена без відповіді та виконання.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

Крім суми заборгованості за здійснені перевезення, позивач також просить суд стягнути з відповідача 561,40 грн. 3% річних. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив його правильність та арифметичну вірність.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР АГРО ІНВЕСТМЕНТ" (04211, м. Київ, вул. Оболонська набережна, 1, корп. 2; ) на користь Фізичної особи-підприємця Комаріста Дмитра Вадимовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 43 008 (сорок три тисячі вісім) грн. 93 коп. заборгованості, 561 (п`ятсот шістдесят одну) грн. 40 коп. 3% річних та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.07.2019 р.

Суддя Н.І. Зеленіна