РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.07.2019Справа № 910/16518/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джестекс Едженсі»

про стягнення 1 196,64 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джестекс Едженсі» про стягнення 1 196,64 грн за надані послуги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг № 3776/238м-14 від 01.10.2014 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.12.2018 позовну заяву Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» залишено без руху.

22.12.2018 від Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 10.12.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. При цьому, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування, суд дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного провадження на підставі частини 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.

01.02.2019 від позивача надійшла заява № б/н про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 у справі № 910/16518/18 заяву Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» про збільшення розміру позовних вимог залишено без розгляду.

29.01.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла апеляційна скарга Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» на ухвалу від 05.02.2019 Господарського суду міста Києва по справі №910/16518/18.

Ухвалою суду від 19.02.2019 у справі № 910/16518/18 зупинено провадження по справі № 910/16518/18 до перегляду ухвали від 05.02.2019 Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суд від 11.04.2019 (повний текст складено 24.06.2019) у справі № 910/16518/18 апеляційну скаргу Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 у справі №910/16518/18 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 про залишення заяви про збільшення позовних вимог без розгляду у справі №910/16518/18 залишено без змін. Матеріали справи №910/16518/18 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 19.07.2019 поновлено провадження по справі № 910/16518/18 та продовжено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала від 27.12.2018 була направлена рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02152 , м . Київ, вул. Серафімовича, 3 . кв. 25.

Однак, конверт з ухвалою від 27.12.2018 був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку.

Згідно з п.5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відсутність особи за адресою місця знаходження.

Відтак, за висновками суду, відмова відповідача отримати копію судового рішення за адресою свого місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення відповідачу ухвал суду про відкриття провадження у справі та про виклик у судове засідання в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 27.12.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Джестекс Едженсі» не скористалось наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 між Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Джестекс Едженсі» (замовник) укладено договір № 3776/238м-14 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, предметом якого є проведення виконавцем робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ замовника.

Відповідно до п. 2.1 договору, виконавець зобов`язується протягом всього строку дії договору проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує замовник, згідно з дозволами на експлуатацію РЕЗ, для чого:

здійснювати роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ у смугах частот, що використовує замовник, з метою забезпечення ЕМС РЕЗ замовника з РЕЗ інших користувачів;

інформувати замовника про радіозавади, що виникають з його вини і вжити передбачені законодавством України заходи з метою усунення їх дії;

виявляти у присвоєній замовнику смузі частот джерела радіозавад та усувати їх у строки та у порядку, визначених нормативно-правовими актами;

за заявками замовника виконувати роботи з виявлення та усунення дії джерел радіозавад, які впливають на роботу РЕЗ замовника;

виконавець зобов`язується не надавати відомості про структуру мережі та РЕЗ замовника без його дозволу, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України.

Замовник зобов`язується своєчасно сплачувати на користь виконавця плату за виконання робіт (підпункт 2.2.2 пункту 2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору, ціна виконаних робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпечення ЕМС РЕЗ, визначається на підставі затверджених у встановленому порядку «Тарифів на роботи (послуги) державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов`язаних з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу» за один календарний місяць, залежить від кількості РЕЗ, щодо яких проводилися роботи, і не включає податок на додану вартість; податок на додану вартість нараховується згідно із законодавством України; розрахунок ціни робіт наведений у додатку.

Додатком № 1 до договору, сторони визначили тип РЕЗ, місце розташування та загальну вартість послуг, які надаються виконавцем, - 66,48 грн на місяць.

У п. 3.2 договору сторони погодили, що виконання робіт підтверджується відповідними актами виконаних робіт, підписаними обома сторонами.

При цьому, згідно з п. 3.3 договору, виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника.

Якщо замовник не підписує акти виконаних робіт, він повинен протягом п`яти робочих днів з моменту їх отримання надати виконавцю вмотивовану відмову (підпункт 3.3.1 пункту 3.3 договору).

Відповідно до підпункту 3.3.2 пункту 3.3 договору, у випадку непідписання замовником актів виконаних робіт без вмотивованої відмови у прийнятті робіт за закінченням строку, вказаного у підпункті 3.3.1 договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті.

Договір укладений на строк в 1 (один) календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Дата набрання чинності та строку дії додаткових угод та додатків до цього договору визначається сторонами у тексті самих додаткових угод та додатків (пункт 6.1 договору).

Договір вважається подовженим на кожний наступний строк тривалістю в 1 (один) календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення строку його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі (пункт 6.2 договору).

В обґрунтування поданого позову, Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» було зазначено про те, що на виконання умов договору ним було складено Акти про виконання робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) (надалі - Акти) на загальну суму у розмірі 1 196,64 грн за період надання послуг з квітня 2017 по вересень 2018. До вказаних актів позивачем були складені рахунки на оплату.

Вищезазначені акти та рахунки були направлені відповідачу, що підтверджується описами вкладення в цінний лист з відбитками штампів підприємства поштового зв`язку.

Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень свідчать, що рахунки та акти про виконання робіт відповідач отримав, проте в порушення умов укладеного сторонами договору, не підписав вказані акти та не оплатив зазначені рахунки на загальну суму 1 196,64 грн.

З урахуванням положень п. 3.3 договору, та того, що відповідач не надав вмотивовану відмову від підписання актів про виконання робіт, то позивач вважає, що роботи, зазначені у вказаних актах, є прийнятими та повинні бути оплачені відповідачем.

З огляду на наведене , позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джестекс Едженсі» 1 196,64 грн заборгованості за надані послуги.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд визнає договір № 3776/238м-14 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 01.10.2014 належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 3.4 договору, оплата за виконання робіт здійснюється щомісяця шляхом перерахування грошових коштів у розмірі, встановленому у п. 3.1 договору, на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином, відповідач повинен був оплачувати послуги, надані позивачем за договором не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У п. 3.2 договору сторони погодили, що виконання робіт підтверджується відповідними актами виконаних робіт, підписаними обома сторонами.

При цьому, згідно з п. 3.3 договору, виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника.

Якщо замовник не підписує акти виконаних робіт, він повинен протягом п`яти робочих днів з моменту їх отримання надати виконавцю вмотивовану відмову (підпункт 3.3.1 пункту 3.3 договору).

Відповідно до підпункту 3.3.2 пункту 3.3 договору, у випадку непідписання замовником актів виконаних робіт без вмотивованої відмови у прийнятті робіт за закінченням строку, вказаного у підпункті 3.3.1 договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем було складено Акти про виконання робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) (надалі - Акти) на загальну суму у розмірі 1 196,64 грн за період надання послуг з квітня 2017 по вересень 2018. До вказаних актів позивачем були складені рахунки на оплату. Вищезазначені акти та рахунки були направлені відповідачу, що підтверджується описами вкладення з відбитками штампів підприємства поштового зв`язку.

Згідно з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що рахунки та акти про виконання робіт відповідач отримав, вмотивованої відмови від їх підписання на адресу позивача не надав, у зв`язку з чим вищезазначені акти, у відповідності до положень п. 3.3. договору, вважаються підписаними з боку відповідача, оскільки останнім не надано вмотивованої відмови від прийняття робіт за вказаними актами.

Матеріалами справи підтверджено факт того, що на момент звернення позивача до суду грошові кошти за надані позивачем послуги, згідно вказаних вище актів, не були оплачені відповідачем, в результаті чого за відповідачем рахується дебіторська заборгованість в розмірі 1 196,64 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позовних вимог Державного підприємства «Український державний центр радіочастот».

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джестекс Едженсі» (02152, м. Київ, вул. Серафимовича, 3, кв. 25, ідентифікаційний код 37767880) на користь Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (03179, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 151, ідентифікаційний код 01181765) 1 196,64 грн основного боргу та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

4. Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Спичак О.М.