РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2019Справа № 910/6448/19
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
про стягнення 24 087,12 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (надалі - відповідач) про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 24 087, 12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі рахунку №СМУ00033295 від 29.11.2018, страхового акту № ДККА-63056 здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 25 087, 12 грн та має право зворотної вимоги до відповідача.

Також разом із позовною заявою позивачем надано клопотання про витребування доказів, у якому він в порядку підготовки до справи просить суд витребувати у Моторного (транспортного) страхового бюро України надати відомості щодо укладення відповідачем полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/004874433.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2019 відкрито провадження у справі №910/6448/19. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив, а також зобов`язано Моторне (транспортне) страхове бюро України надати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/004874433.

13.06.2019 від Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду надійшла інформація про страхове покриття згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/004874433.

Заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від Сторін до суду не надходило, при цьому про розгляд справи судом Сторони були повідомлені належним чином.

Натомість, 06.06.2019 від відповідача до суду надійшов відзив, у якому він вказує на те що вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи становить 11 343,47 грн., яке було сплачено відповідачем, а позивачем необґрунтовано заявлено позовні вимоги у завищеному розмірі - в сумі 24087,12 грн., у зв`язку із чим відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Поряд із тим, розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (за договором - Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хай Філд" (за договором - Страхувальник) був укладений договір № 28-0101-01Р/0312 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами, предметом якого є страхування транспортного засобу "Toyota Corolla", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як вбачається із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу), копія якого міститься в матеріалах справи, 12.10.2018 о 13.13 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Toyota Corolla", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу "Opel Vectra", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та дана дорожньо-транспортна подія сталася у наслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та при цьому останній визнав свою вину у вчиненні вищевказаного ДТП.

Як вбачається з рахунку № СМУ00033295 від 29.11.2018, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Саміт Моторз України", копія якого містяться в матеріалах справи, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Corolla", державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП склала 25 087,12 грн.

Так, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування та страхового акту № ДККА-63056 від 05.12.2018, позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування в сумі 25 087,12 грн. та виплачено зазначені грошові кошти на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Саміт Моторз України", що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 23956 від 06.12.2018, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов`язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке право позивач може реалізувати, звернувшись за виплатою і до страхової компанії (відповідача), яка застрахувала цивільну відповідальність особи, яка завдала шкоди, на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", адже за змістом статті 3 цього Закону одним із принципів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є гарантоване забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Так, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 - водія транспортного засобу "Opel Vectra", державний номерний знак НОМЕР_2 , який є винною особою у скоєнні ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія" на підставі полісу № АМ/4874433 зі строком дії з 25.09.2018 по 24.09.2019, цим полісом встановлено ліміт по майну у розмірі 100 000,00 грн. франшизу в розмірі 1 000,00 грн.

Отже, в даному випадку відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності водія автомобіля "Opel Vectra", державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , тобто особи, яка визнана винною у ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відтак, розмір шкоди (як оціненої так і фактично завданої) та коефіцієнт фізичного зносу застрахованого автомобіля підлягають доведенню перед судом сторонами спору належними засобами доказування відповідно до статей 74, 76 ГПК України.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Водночас, суд враховує, що Закони України "Про страхування" та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачають зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, на що також вказує Верховний Суд України у постанові від 15.04.2015 р. у справі № 3-50гс15, проте, відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при здійсненні відшкодування обов`язковим є врахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Стаття 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надає визначення поняття "шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого". Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, оскільки страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах спеціального нормативно-правого акта, а саме Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то в даному випадку застосовуються норми цього Закону, а саме статті 29.

Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) (надалі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 7.38 Методики, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Так, оскільки ДТП сталося у 2018 році, а як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль "Toyota Corolla", державний номерний знак НОМЕР_1 - 2012 року випуску, тобто на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди строк експлуатації автомобілю "Toyota Corolla", державний номерний знак НОМЕР_1 не перевищував 7 років, слід дійти висновку, що коефіцієнт фізичного зносу не має враховуватися при розрахунку розміру страхового відшкодування.

Відповідач, натомість, з посиланням на відомості з електронної версії видання "бюлетень автотовароведа" (№103 октябрь 2018), а також розрахунок зносу № 77-19 від 23.05.2019 здійснений аварійним комісаром ОСОБА_4, що діяв на підставі свідоцтва №742 від 20.05.2005 виданого Закритим акціонерним товариством "Український центр післяаварійного захисту "Експерт-Сервіс", вказує на те, що автомобіль "Toyota Corolla", державний номерний знак НОМЕР_1 експлуатується в інтенсивному режимі, оскільки його фактичний пробіг за період експлуатації 6,8 років становить 352 951 км., тобто фактичний пробіг за рік - 51 900 км., тоді як нормативний пробіг цього автомобіля за один рік має становити 19 500 км., отже річний перепробіг досліджуваного автомобіля становить 32 400 км., а відтак фактичний пробіг автомобіля більше ніж вдвічі більший за нормативний і тому при визначенні розміру страхового відшкодування за пошкодження автомобіля "Toyota Corolla", державний номерний знак НОМЕР_1 застосування коефіцієнту фізичного зносу є обов`язковим.

Так, згідно з пунктом 7.39 Методики, винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Однак, суд відхиляє таку позицію відповідача, оскільки посилання лише на спеціалізоване періодичне видання не може слугувати достовірною і належною величиною. При цьому, відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив не містять посилань на правові акти, які б встановлювали нормативи інтенсивного використання колісного транспортного засобу.

Поряд із тим, суд приймає до уваги положення Правил експлуатації колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 №550, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.08.2013 за №1453/23985 нормальні умови експлуатації колісного транспортного засобу визначаються з огляду на інтенсивність експлуатації за місячним пробігом, який для легкових автомобілів має складати не менше 2500 км на місяць (п. "д" п. 16).

Застрахований позивачем автомобіль експлуатувався з середньою інтенсивністю 4 304,28 км на місяць, тобто на 1 804, 28 км більше, ніж встановлено у вказаних Правилах, а тому застосування коефіцієнту фізичного зносу у зв`язку з великою інтенсивністю використання застрахованого позивачем автомобіля не вимагається, оскільки його інтенсивність не перевищувала норматив у двічі, а перевищує 1 804, 28 км на місць, тоді як згідно з 7.39 Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів фактичний пробіг має бути щонайменше вдвічі більший за нормативний.

У зв`язку з викладеним, правова позиція відповідача щодо необхідності застосування такого коефіцієнту є безпідставною, а тому, відповідачем не доведено наявності обставин, які є підставою для застосування пункту 7.39 Методики.

Окрім того, відповідач вказує на те, що відповідно до дослідження автомобіля "Toyota Corolla", державний номерний знак НОМЕР_1 з використанням програмного забезпечення

"Audahistori" системи "Audatex" було виявлено розрахунки по попереднім пошкодженням, які відсутні в акті огляду позивача від 18.10.2018, які свідчать про неодноразове проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля до ДТП, що сталося 12.10.2018.

Водночас, суд зазначає, що платформи "Audahistori" системи "Audatex" не є підтвердженням і належним доказом того, що автомобіль "Toyota Corolla", державний номерний знак НОМЕР_1 дійсно потрапляв в аварію та зазнавав якихось пошкоджень, а є підтвердженням лише того, що за допомогою цієї програми проводився певний розрахунок на той чи інший автомобіль. А причини проведення цього розрахунку можуть бути різні і не бути пов`язані з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, у зв`язку із настанням страхового випадку, у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля "Toyota Corolla", державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі фактичних витрат на суму 24 087,12 грн. та за вирахуванням франшизи згідно полісу № АМ/4874433, що становить 1 000,00 грн., розмір страхового відшкодування, що підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача становить 23 087, 12 грн.

Разом із тим, як вбачається із наданого відповідачем платіжного доручення № 22800 від 27.05.2019, копія якого міститься в матеріалах справи, відповідач виплатив на користь позивача 11 343, 47 грн. страхового відшкодування розрахованого відповідачем з урахуванням розрахунку зносу № 77-19 від 23.05.2019 та претензії позивача вих. № ЮКК/19128 від 18.01.2019.

Тобто позивачем виплачена частина заявленого позивачем до стягнення страхового відшкодування в сумі 11 343,47 грн. після звернення позивача до суду із вказаним позовом та відкриття провадження у даній справі.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, провадження у справі про стягнення страхового відшкодування в сумі 11 343,47 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Разом з тим, доказів сплати відповідачем решти страхового відшкодування в сумі 11 743,65 грн. суду не надано, а отже - права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушені відповідачем, у зв`язку із чим вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в сумі 11 743,65 грн. є обґрунтованими та позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню.

При цьому, з урахуванням того, що страхове відшкодування в сумі 11 343,47 грн. було сплачене відповідачем на користь позивача після відкриття провадження у справі, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ч.18 ст. 9 та ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 12, 28, 29, 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256, ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" страхового відшкодування в сумі 11 343,47 грн. закрити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, буд.32, літ. А; ідентифікаційний ) страхове відшкодування в сумі 11 743,65 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921,00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 25.07.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко