ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 1/150-09-5361

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я.,

за участю помічника судді - Любимової І.І. (за дорученням головуючого судді);

представники учасників справи не скористалися правом участі у судовому засіданні,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої І.В.

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019

у складі колегії суддів: Лавриненко Л.В. (головуючий), Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

та на ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.02.2019

у складі судді Найфлейш В.Д.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнесактив»

до Селянського (фермерського) господарства «Росинка»

за участю: Товарна біржа «Електронні торги України», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

про визнання банкрутом.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розгляд справи щодо визнання недійсними результатів проведеного 16.12.2013 аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі-продажу майна від 20.12.2013 за результатами цього аукціону відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону від 22.11.2012 № 4212-VI, чинній після 19.01.2013, (далі - Закон про банкрутство), а щодо формування ліквідаційної маси банкрута - відповідно до положень Закону про банкрутство у редакції до 19.01.2013 відповідно до приписів п.п. 1-1 п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство.

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами

1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2009 порушено провадження у справі № 1/150-09-5361 про банкрутство Селянського (фермерського) господарства «Росинка» (далі - СФГ «Росинка).

2. Постановою Господарського суду Одеської області від 20.08.2010 у справі № 1/150-09-5361 СФГ «Росинка» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором підприємства-банкрута призначено Ільєнок Л.С.

3. У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна СФГ «Росинка», який відбувся 16.12.2013, та договору купівлі-продажу майна (лот № 102155) від 20.12.2013, укладеного з ОСОБА_1 за результатами проведеного аукціону (т. 9, а.с. 154).

4. В обґрунтування заявлених вимог ПАТ «КБ «Надра» посилалось на невідповідність договору купівлі-продажу майна від 20.12.2013 таким положенням: частині другій статті 377 ЦК України та частині шостій статті 120 ЗК України - відчужене на аукціоні нерухоме майно знаходилось на земельній ділянці, якій не надано кадастрового номеру; частині третій статті 55 Закону про банкрутство та статті 657 ЦК України - договір купівлі-продажу майна нотаріально не посвідчено.

5. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.08.2014 у цій справі відмовлено ПАТ «КБ «Надра» у задоволенні заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна СФГ «Росинка», який відбувся 16.12.2013, та договору купівлі-продажу майна (лот № 102155) від 20.12.2013, укладеного з ОСОБА_1 .

Обґрунтування позову

6. У вересні 2017 року ПАТ «КБ «Надра» повторно звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою (вх. № 3-1128/17 від 20.09.2017) про визнання недійсними:

- аукціону (електронних торгів) з продажу майна СФГ «Росинка», який відбувся 16.12.2013;

- договору купівлі-продажу майна підприємства-банкрута (лот 102155), укладеного 20.12.2013 між СФГ «Росинка» та ОСОБА_1 ;

та про витребування у ОСОБА_2 на користь СФГ «Росинка» майнового комплексу, який складається з наступних об`єктів: житлового будинку літ. «А» загальною площею 261, 5 кв.м, майстерні літ. «Б» площею 325 кв.м, сараю літ. «В» площею 753 кв.м, ангару-гаражу літ. «Г» площею 2 615, 8 кв.м, підвалу літ. «Г» площею 49 кв.м, огорожі та воріт.

7. В обґрунтування заявлених вимог ПАТ «КБ «Надра» посилалось на порушення вимог закону під час проведення аукціону, а саме:

- частини п`ятої статті 59 Закону про банкрутство - зазначення в оголошенні про проведення аукціону з продажу майна СФГ «Росинка» від 29.10.2013 № 29/10-13/400/572-ОГ неправдивих відомостей про земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно;

- частини першої статті 42 Закону про банкрутство - до складу ліквідаційної маси включено майно (житловий будинок), яке підлягало передачі у комунальну власність;

- статті 203 та статті 377 ЦК України - договір купівлі-продажу не містить інформації про кадастровий номер земельної ділянки під відчуженими об`єктами нерухомого майна та нотаріально не посвідчений.

8. Необхідність витребування майна у ОСОБА_2 ПАТ «КБ «Надра» обґрунтовувало посиланням на приписи статті 377 ЦК України та на Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.08.2017 № 92448803, відповідно до якої 24.04.2017 право власності на спірне майно зареєстроване саме за ОСОБА_2 . За твердженням заявника згідно з Інформаційною довідкою від 19.04.2017 № 85322519 на час реєстрації за ОСОБА_2 права власності на майновий комплекс відповідне право належало СФГ «Росинка», а тому у ОСОБА_1 не було правових підстав для відчуження/дарування цього майна.

Розгляд справи судами

9. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.12.2017 припинено провадження з розгляду заяви ПАТ «КБ «Надра» в частині визнання недійсним аукціону (електронних торгів), проведених філією ТБ «Електронні торги України» з продажу майна СФГ «Росинка», проведеного 16.12.2013, та на підставі якого складено протокол № 633 про проведення аукціону (електронних торгів) від 16.12.2013; визнання недійсним договору купівлі-продажу майна підприємства банкрута від 20.12.2013 з аукціону (електронних торгів) - лот 102155, укладеного 20.12.2013 між СФГ «Росинка» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ільєнок Л.С. та Новаковським В.А. Припинено також провадження з розгляду заяви ПАТ «КБ «Надра» в частині витребування у ОСОБА_2 у власність СФГ «Росинка» майнового комплексу, а саме: житлового будинку загальною площею 261, 5 кв.м, опис: «А» - житловий будинок площею 261, 5 к.в.м, майстерня, зазначена літерою «Б», площею 325 кв.м, сарай, зазначений літерою «В», площею 753 кв.м, ангар-гараж, зазначений літерою «Г», площею 2 615, 8 кв.м, підвал, зазначений літерою «Ґ», площею 49 кв.м, огорожа ворота, для подальшої реалізації в межах справи про банкрутство СФГ «Росинка» та задоволення вимог кредиторів.

10. Суд вказав, що питання щодо визнання недійсним аукціону, проведеного філією ТБ «Електронні торги України» з продажу майна СФГ «Росинка», проведеного 16.12.2013 та визнання недійсним договору купівлі-продажу майна банкрута від 20.12.2013 за заявою ПАТ «КБ «Надра» вже розглянуто та вирішено Господарським судом Одеської області, за наслідком чого прийнято ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.08.2014, а тому суд припиняє провадження в цій частині на підставі пункту 2 частини першої статті 80 ГПК України (в редакції до 15.12.2014). Оскільки в частині вимог про визнання аукціону та договору недійсним провадження припинено, то у частині вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд також дійшов висновку про припинення провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України (в редакції до 15.12.2014), оскільки спір не підлягає вирішенню в господарський судах.

11. 31.01.2018 постановою Одеського апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.12.2017 скасовано, заяву ПАТ «КБ «Надра» передано на розгляд Господарського суду Одеської області. Суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що заява ПАТ «КБ «Надра» від 19.09.2017 у цій справі подана з іншої підстави, ніж заява від 02.04.2014, за результатом якої винесено ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.08.2014, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність припинення провадження з розгляду заяви ПАТ «КБ «Надра».

12. Постановою Верховного Суду від 26.04.2018 залишено без змін постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2018.

13. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.02.2019, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Надра» про визнання недійсним аукціону (електронних торгів), проведених 16.12.2013 Філією ТБ «Електронні торги України», з продажу майна СФГ «Росинка».

14. Судові рішення мотивовані тим, що ПАТ «КБ «Надра» не обґрунтувало та не довело належними та допустимими доказами, чи призвело посилання на Свідоцтво про право власності від 16.02.2001 № 8І А/2001 в графі «статус земельної ділянки» оголошення про проведення аукціону до спотворення результатів аукціону або до продажу майна за заниженою ціною. При цьому у силу статті 50 Закону про банкрутство у редакції, що була чинною до 19.01.2013, ліквідатор обґрунтовано включив до ліквідаційної маси все належне боржникові майно включно з житловим будинком, що належав самому боржникові на праві власності. Додатково суд апеляційної інстанції послався на той факт, що відповідність оспорюваного договору вимогам статей 203 та 377 ЦК України (договір купівлі - продажу не містить інформації про кадастровий номер земельної ділянки під відчуженими об`єктами нерухомого майна та нотаріально не посвідчений) була вже перевірена Господарським судом Одеської області під час розгляду заяви ПАТ «КБ «Надра» про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна Селянського (фермерського) господарства «Росинка» в ухвалі від 26.08.2014.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

15. 07.06.2019 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білою І.В. подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.02.2019 у справі № 1/150-09-5361; ухвалити нове рішення, яким:

- визнати недійсним аукціон (електронні торги) з продажу майна СФГ «Росинка», який відбувся 16.12.2013;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута (лот 102155), укладеного 20.12.2013 між СФГ «Росинка» та ОСОБА_1 ;

- витребувати у ОСОБА_2 на користь СФГ «Росинка» майнового комплексу, який складається з наступних об`єктів: житлового будинку літ. «А» загальною площею 261, 5 кв.м, майстерні літ. «Б» площею 325 кв.м, сараю літ. «В» площею 753 кв.м, ангару-гаражу літ. «Г» площею 2 615, 8 кв.м, підвалу літ. «Ґ» площею 49 кв.м, огорожі та воріт.

16. Зокрема, скаржник вважає, що судами неправильно застосовано положення статті частини п`ятої статті 59 Закону про банкрутство, частини другої статті 377 ЦК України, частини шостої статті 120 ЗК України, а також та порушено норми процесуального права через недослідження судами доводів ПАТ «КБ «Надра».

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

17. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

18. Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Надра» у цій справі, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що ПАТ «КБ «Надра» не обґрунтувало та не довело належними та допустимими доказами, чи призвело посилання на Свідоцтво про право власності від 16.02.2001 № 8І А/2001 в графі «статус земельної ділянки» оголошення про проведення аукціону до спотворення результатів аукціону або до продажу майна за заниженою ціною. При цьому у силу статті 50 Закону про банкрутство у редакції, що була чинною до 19.01.2013, ліквідатор обґрунтовано включив до ліквідаційної маси все належне боржникові майно включно з житловим будинком, що належав самому боржникові на праві власності. Додатково суд апеляційної інстанції послався на той факт, що відповідність оспорюваного договору вимогам статей 203 та 377 ЦК України (договір купівлі - продажу не містить інформації про кадастровий номер земельної ділянки під відчуженими об`єктами нерухомого майна та нотаріально не посвідчений) була вже перевірена Господарським судом Одеської області під час розгляду заяви ПАТ «КБ «Надра» про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна Селянського (фермерського) господарства «Росинка» в ухвалі від 26.08.2014.

19. На переконання колегії суддів, такий висновок є передчасним з огляду на таке.

20. Аналізуючи зміст оскаржених судових рішень, Верховний Суд зазначає, що предметом поданої ПАТ «КБ «Надра» до суду заяви є визнання недійсним аукціону (електронних торгів) з продажу майна СФГ «Росинка», який відбувся 16.12.2013; визнання недійсним договору купівлі-продажу майна підприємства-банкрута (лот 102155), укладеного 20.12.2013 між СФГ «Росинка» та ОСОБА_1 ; витребування у ОСОБА_2 на користь СФГ «Росинка» майнового комплексу, який складається з наступних об`єктів: житлового будинку літ. «А» загальною площею 261, 5 кв.м, майстерні літ. «Б» площею 325 кв.м, сараю літ. «В» площею 753 кв.м, ангару-гаражу літ. «Г» площею 2 615, 8 кв.м, підвалу літ. «Ґ» площею 49 кв.м, огорожі та воріт.

21. Таким чином, судам при розгляді цієї заяви належало встановити та надати оцінку обставинам, пов`язаним, зокрема, з проведенням 16.12.2013 відповідного аукціону, укладенням 20.12.2013 договору купівлі-продажу з переможцем аукціону ОСОБА_1

22. Іншими обставинами, які підлягали встановленню, аналізу та оцінці судами, охоплюється вибуття спірних об`єктів нерухомості з володіння ОСОБА_1 , перехід прав на них до третіх осіб, у тому числі й до ОСОБА_2 , співвідношення об`єктів нерухомості, що належать ОСОБА_2 з об`єктами нерухомості, що продавалися на аукціоні 16.12.2013 і були предметом договору купівлі-продажу майна підприємства-банкрута (лот 102155), укладеного 20.12.2013, та обґрунтованість вимог про витребування спірних об`єктів нерухомості від ОСОБА_2

23. Так, відповідно до положень частин першої і другої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

24. Колегія суддів наголошує на недопустимості порушення одного з основоположних принципів правосуддя, що його було сформульовано Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26.10.1984 - має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється.

25. Однак, у цій справі судами не надано відповідь на всі істотні питання, які мають значення для правильного вирішення спору, та неповно досліджено доводи ПАТ «КБ «Надра».

26. Слід зазначити, що, встановивши факт укладення 20.12.2013 між СФГ «Росинка» та ОСОБА_1 договору, суд апеляційної інстанції не встановив, у якій формі його укладено, чи відповідає форма укладеного договору діючому законодавству, про що йшлося у заяві ПАТ «КБ «Надра». При цьому у апеляційній скарзі скаржник вказував про порушення статі 377 ЦК України у частині невідображення кадастрового номеру земельної ділянки, на якій розташована спірна нерухомість. Суд апеляційної інстанції, у цій частині послався на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.08.2014, не навівши тих аргументів, з яких виходив суд при відмові у задоволенні аналогічної заяви ПАТ «КБ «Надра». Слід акцентувати увагу судів, що сама ухвала Господарського суду Одеської області від 26.08.2014 не містить жодних відповідних мотивів, а лише містить фразу такого змісту: «Вислухавши всі доводи сторін, ліквідатора банкрута та дослідивши надані докази суд доходить до висновку, що дана заява не обґрунтована, необ`єктивна та не підлягає задоволенню». Тобто, жодних мотивів невідображення кадастрового номеру земельної ділянки, на якій розташована спірна нерухомість, судами фактично не було наведено. Зазначене питання є визначальним при вирішенні питання про долю таких вимог та можливість закриття провадження у справі у цій частині, у випадку, якщо вже було постановлено судове рішення про той же предмет, між тими ж сторонами та з тих же підстав. Окремо Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції ухилився від аналізу обставин переходу прав на спірні об`єкти нерухомості до ОСОБА_2 , не дивлячись на те, що необхідність з`ясування цих обставин напряму випливала з прохальної частини поданої заяви про визнання недійсними результатів аукціону.

27. Крім того, поза увагою судів взагалі залишилося питання можливості подачі кредитором (а не ліквідатором) заяви про витребування спірного майна і фактичне повернення його до ліквідаційної маси боржника через призму положень Закону про банкрутство, якими саме на ліквідатора покладено обов`язок з формування ліквідаційної маси, а також з огляду на право саме власника на витребування майна з чужого володіння - питання можливості подачі непрямого позову (actio Pauliana).

28. У відповідності з положеннями статей 86, 236 ГПК України вирішення спору у цій справі має відбуватися з дослідженням, аналізом і оцінкою усіх доводів учасників справи, чого не було зроблено місцевим господарським судом та не виправлено судом апеляційної інстанції.

При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, у цій справі спір вирішено при недостатньому дослідженні фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, та ненаданні наведеним вище доводам заявника відповідної правової оцінки, що є порушенням вимог процесуального законодавства, зокрема, статей 86, 236 ГПК України.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги, скасування оскаржених судових рішень та передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід врахувати наведене, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, надати оцінку доводам і запереченням усіх учасників справи, оцінити можливість подачі заяви кредитором про повернення майна до ліквідаційної маси, встановити обставини набуття ОСОБА_2 спірного майна, взяти до уваги подане ОСОБА_1 клопотання про застосування позовної давності та вирішити спір відповідно до вимог закону.

В. Висновки щодо застосування норми права

30. Відповідно до положень частин першої і другої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Однак, у цій справі судами не надано відповідь на всі істотні питання, які мають значення для правильного вирішення спору, та неповно досліджено доводи ПАТ «КБ «Надра».

Г. Розподіл судових витрат

31. Виходячи з приписів статті 129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Таким чином, оскільки постановою Верховного Суду у цій справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, то в цьому випадку касаційним судом справа по суті не вирішувалась, а тому і відсутні підстави для розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої І.В. задовольнити частково.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.02.2019 у справі № 1/150-09-5361 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді О.О. Банасько

В.Я. Погребняк