ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019м. ДніпроСправа № 904/2112/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КБ Юкон" (49049, м. Дніпро, вул. Верхоянська, буд. 49, офіс 5/1; ідентифікаційний код 39723756)

до Приватного підприємства "Приватна фірма "Юнес" (49049, м. Дніпро, вул. Передова, буд. 614 А; ідентифікаційний код 30602118)

про стягнення 118 715 грн. 79 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "КБ Юкон" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№2180/19 від 23.05.2019р.), в якій просить стягнути з відповідача - Приватного підприємства "Приватна фірма "Юнес" 118 715 грн. 79 коп., що складає 113 424 грн. 00 коп. основного боргу за нафтопродукти, поставлені відповідно до умов Договору від 10.04.2019р. №100419/02 поставки нафтопродуктів, 3 831 грн. 55 коп. пені, 326 грн. 00 грн. 3% річних та 1 134 грн. 24 коп. інфляційних витрат.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення відповідачу - 06.07.2019р.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Проте, відповідач відзиву на позов не надав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2019 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "КБ Юкон", як постачальником, та відповідачем - Приватним підприємством "Приватна фірма "Юнес", як покупцем, було укладено договір поставки нафтопродуктів №100419/02 (далі - Договір).

На умовах цього Договору постачальник зобов`язується передати покупцю нафтопродукти (іменовані надалі по тексту Договору - товар) відповідно видаткової накладної, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений йому товар в строк і в порядку, встановленому цим Договором (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.3. Договору покупець набуває право власності на товар і несе пов`язані з цим ризики (пошкодження, псування товару тощо) з моменту фактичного прийому товару покупцем, факт прийому товару підтверджується підписанням товарно-транспортної накладної (ТТН).

Згідно пунктом 4.1. Договору сторони за цим Договором здійснюють взаємні розрахунки, які складаються з вартості товару зазначеної в видатковій накладній.

Пунктом 4.3. Договору встановлено, що ціна товару по кожній позиції визначена у видатковій накладній, яка є невід`ємною частиною цього договору.

У відповідності до пункту 4.5. Договору покупець зобов`язаний оплатити шляхом перерахування на поточний рахунок продавця вартість поставлених товарів, не пізніше 7 (семи) календарних днів після передачі товару.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що він набуває чинності в момент його підписання і дії до 31.12.2020 року.

Як вбачається на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу дизельне пальне у кількості 5 320,00 л. на загальну суму 123 424 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною від 11.04.2019р. №71 на суму 123 424 грн. 00 коп. (а.с. 14). Вказаний товар отриманий представником відповідача без заперечень, що підтверджується його підписом та печаткою підприємства відповідача. Також поставка товару підтверджується товарно-транспортною накладною від 11.04.2019р. №Р71 (а.с.15).

Також вбачається, що позивачем відповідачеві було виставлено рахунок на оплату від 11.04.2019р. №71 на суму 123 424 грн. 00 коп. (а.с.13).

Таким чином, відповідач повинен був оплатити товар, поставлений на підставі видаткової накладною від 11.04.2019р. №71 на суму 123 424 грн. 00 коп., в строк до 18.04.2019р. (включно).

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково у сумі 10 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 11.04.2019р. №931 на суму 10 000 грн. 00 коп. з призначенням платежу 'За ДП згідно рах. №71 від 11.04.2019р. (частково)'(а.с.16).

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 113 424 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі прострочення оплати покупцем більш ніж на добу, покупець оплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період зазначеного порушення, за кожен день такого порушення від вартості товару, який повинен був сплачений (пункт 6.3 Договору).

Отже, пеня за період з 19.04.2019р. по 23.05.2019р. становить 3 831 грн. 55 коп.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, інфляційні нарахування після перерахунку (з урахуванням постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань") становлять 793 грн. 96 коп. (за травень 2019р.), а річні за період з 19.04.2019р. по 23.05.2019р. - 326 грн. 00 коп.

Згідно частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким чином, судові витрати у розмірі 1 915 грн. 49 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КБ Юкон" (49049, м. Дніпро, вул. Верхоянська, буд. 49, офіс 5/1; ідентифікаційний код 39723756) до Приватного підприємства "Приватна фірма "Юнес" (49049, м. Дніпро, вул. Передова, буд. 614 А; ідентифікаційний код 30602118) про стягнення 118 715 грн. 79 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Приватна фірма "Юнес" (49049, м. Дніпро, вул. Передова, буд. 614 А; ідентифікаційний код 30602118) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КБ Юкон" (49049, м. Дніпро, вул. Верхоянська, буд. 49, офіс 5/1; ідентифікаційний код 39723756) 113 424 (сто тринадцять тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 00 коп. - заборгованості, 3 831 (три тисячі вісімсот тридцять одна) грн. 55 коп. - пені, 793 (сімсот дев`яносто три) грн. 96 коп. - інфляційних нарахувань, 326 (триста двадцять шість) грн. 00 коп. - річних та 1 915 (одна тисяча дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 49 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України,

29.07.2019