Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/249/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

секретаря судового засідання Шевчук - Сингаївської І.Г.

за участю представників сторін:

- від позивача: Мічуріна О.В. - адвокат, представник за дов. від 18.03.2019

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ев`яп Трейдинг Україна" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Альянс" (м. Житомир)

про стягнення 3464837,50 грн.

У засіданні суду оголошено вступну і резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 238 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ев`яп Трейдинг Україна" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Альянс" про стягнення заборгованості у розмірі 3464837,50 грн. за отримані товари згідно з дистрибуторським (дистриб`юторським) договором № 2015-16 від 28.12.2015.

Позовні вимоги обґрунтовано не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині оплати за поставлений товар згідно з вказаним дистриб`юторським договором № 2015-16 від 28.12.2015.

Ухвалою від 21.03.2019 господарським судом відкрито провадження у даній справі; постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання суду.

Ухвалою від 16.05.2019 господарський суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на один місяць по 16.06.2019, відклав розгляд справи у підготовчому провадженні на 30.05.2019 о 15:00 (а. с. 124).

Ухвалою від 05.06.2019 господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.07.2019 об 11:30 (а. с. 136).

20.06.2019 до суду від адвоката Лурці-Огли О.М. надійшла заява про припинення представництва відповідача у зв`язку із закінчення строку дії договору між сторонами про надання правової допомоги 31.05.2019.

Ухвалою від 12.07.2019 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 26.07.2019 о 11:30, повідомив відповідача про наступне судове засідання, направивши ухвалу на адресу засновника та керівника ОСОБА_1: АДРЕСА_3 , на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 та за телефоном: НОМЕР_1 (а. с. 150).

На виконання вимог вказаної ухвали господарського суду від 12.07.2019, секретарем судового засідання Шевчук-Сингаївською І.Г. здійснено спробу зателефонувати керівнику відповідача ОСОБА_1 , однак телефонний номер виявився недійсним, про що свідчить відповідна довідка від 15.07.2019 (а. с. 151).

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, свого представника в судове засідання не направив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За ч.4 ст. 161 ГПК України подання заяв по суті справи є правом учасників процесу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, в якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористався правами, передбаченими ст. 165 ГПК України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

28.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ев`яп Трейдинг Україна" (позивач/продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Альянс" (відповідач/дистрибутор) укладено дистрибуторський договір № 2015-16 (далі - договір № 2015-16) (а. с. 23 - 31), згідно з п. 1.1. якого продавець зобов`язується передавати у власність дистрибутору товари TM EVYAP (надалі - продукт, товар), а дистрибутор - приймати, оплачувати продукт і здійснювати його дистрибуцію на умовах договору та додатків до нього.

Відповідно до п.п. 2.1,2.3 договору № 2015-16 до обов`язків продавця віднесено розробляти і доводити до дистрибутора умови дистрибуції у відповідності до комерційної політики продавця, зазначеної у Додатку 2 до договору; поставити продукт дистрибутору в повному обсязі і в узгодженому асортименті.

До обов`язків дистрибутора віднесено, зокрема, здійснення приймання поставленої партії продукту на підставі видаткових накладних продавця та у разі необхідності забезпечити доступ представника продавця на територію складу дистрибутора (п. 3.5. договору № 2015-16); протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання плану закупівель направляти на адресу продавця плани продажу для торгової команди у відпускних цінах дистрибутора із розбивкою по торговим представникам (п. 3.11. договору № 2015-16); своєчасно надавати продавцю відповідну звітність та інші умови, передбачені у додатку № 3, який є невід`ємною частиною договору (п. 3.12. договору № 2015-16); виконувати наданий йому продавцем план продажів по продукту на місяць, квартал, рік (п. 3.16. договору № 2015-16).

У п. 4.2. договору № 2015-16 сторонами погоджено, що оплата здійснюється дистрибутором в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в установлені цим договором терміни. Фактом оплати вважається надходження грошових коштів на рахунок продавця.

Продавець надає дистрибутору відстрочку платежу за поставлений продукт по торговим маркам: EVYAP - 30 (тридцять) календарних днів, з моменту оформлення накладної на відпуск продукту, за умови дотримання дистрибутором термінів розрахунків за раніше поставлені партії продукту (п. 4.4. договору № 2015-16).

Згідно з п. 5.3. договору № 2015-16 передача - приймання партії продукту здійснюється сторонами відповідно до накладної, умовами цього договору та чинного законодавства України в пункті поставки.

Приймання партії продукту за кількістю та якістю проводиться матеріально відповідальною особою представником дистрибутора по довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, оформленої згідно з вимогами чинного законодавства України: за кількістю - згідно з накладною; за якістю - за супровідними документами, що засвідчують якість поставленого продукту (п. 5.4. договору № 2015-16).

Відповідно до п. 5.5. договору № 2015-16 право власності на поставлену партію продукту і ризики загибелі та/або пошкодження продукту переходять від продавця до дистрибутора з моменту передачі-приймання партії продукту в пункті поставки і засвідчується підписанням сторонами накладної. Дата одержання партії продукту дистрибутором вказується у накладній.

Дистрибутор зобов`язаний підписати акт звірки взаємних розрахунків за звітний місяць не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітним (п. 5.6. договору № 2015-16).

В матеріалах справи є також додатки до договору № 2015-16: № 1 від 25.02.2016 "Акт про розмір та виплату бонусів" (а. с. 42, 43); № 2 від 28.12.2015 "Система звітності дистрибутора перед продавцем" (а.с. 47,48); № 2.1 від 23.09.2016 "Комерційна політика ТОВ "Ев"яп Трейдинг Україна" на 2016 рік, на групу товарів категорії "косметика для волосся"" (а. с. 38,39); № 2 від 01.04.2017 "Комерційна політика ТОВ "Ев"яп Трейдинг Україна" на 2017 рік" (а. с.32-34; 49-51); № 2 від 15.05.2017 "Комерційна політика ТОВ "Ев"яп Трейдинг Україна" на 2017 рік" (а. с. 44-46).

Також між сторонами укладено додаткову угоду від 15.05.2017 до договору № 2015-16 стосовно викладення у новій редакції п. 5.2.1 договору (а.с.35); додаткову угоду № 1 від 29.02.2016 до договору № 2015-16 стосовно встановлення бонусів (а. с. 40,41).

Протягом жовтня-грудня 2017 року продавцем поставлено на адресу дистрибутора товар (продукт) на загальну суму 3680563,88 грн., з яких було повернуто товару на суму 215726,38 грн.; таким чином, неоплаченим залишається товар на загальну суму 3464837,50 грн., про що свідчать видаткові та товарно-транспортні накладні, які є в матеріалах справи (а. с. 61-74; 75-80, 83-85, 119).

Відповідач не сплатив позивачу у встановлений строк за отриманий товар.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 3464837,50 грн. заборгованості, а також судових витрат.

Наведені обставини вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань за договором №2015-16 від 28.12.2015, що призвело до звернення позивача до суду з метою захисту його порушених прав.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1,2 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч.1 ст.175 ГК України майново - господарськими визнаються цивільно -правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

Згідно з нормами ч. 1 та ч. 2 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

У відповідності із ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення основного боргу у сумі 3464837,50 грн.

На виконання умов договору №2015-16 від 28.12.2015 позивачем поставлено відповідачу продукт (товар) на загальну суму 3680563,88 грн. з врахуванням ПДВ, що підтверджується такими видатковими накладними (а. с. 61 - 74):

- № 7155 від 25.10.2017 на суму 1113483,36 грн.;

- № 7156 від 25.10.2017 на суму 76446,72 грн.;

- № 7158 від 25.10.2017 на суму 39623,04 грн.;

- № 7294 від 26.10.2017 на суму 11075,58 грн.;

- № 7332 від 29.10.2017 на суму 480918,96 грн.;

- № 7486 від 05.11.2017 на суму 997672,68 грн.;

- № 7613 від 12.11.2017 на суму 228986,64 грн.;

- №7818 від 22.11.2017 на суму 436312,20 грн.;

- № 8465 від 22.12.2017 на суму 295649,76г грн.

Зазначені видаткові накладні містять підпис та відтиск печатки ТОВ "Комерційна фірма "Альянс".

Про вантажні перевезення товару за вказаними видатковими накладними свідчать такі товарно - транспортні накладні: № 7155 від 25.10.2017, № 7332 від 29.10.2017, № 7486 від 05.11.2017, №7818 від 22.11.2017, № 8465 від 22.12.2017, № 7613 від 12.11.2017 (а. с. 75-80, 83-85, 119), які також оформлені належним чином.

Позивачем повідомлено, що відповідачем було повернуто продукт (товар) на загальну суму 215726,38 грн.

Отже, неоплаченим залишився товар на загальну суму 3464837,50 грн.

Доказів сплати заборгованості в повному обсязі станом на дату розгляду справи відповідачем суду не надано.

Враховуючи факт не виконання належним чином обов`язку з оплати поставленого товару на підставі договору №2015-16 від 28.12.2015, відповідач зобов`язаний оплатити позивачу борг у заявленій сумі позовних вимог 3464837,50 грн.

4. Висновок Господарського суду Житомирської області за результатами розгляду позовної заяви.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Відповідачем не надано суду доказів сплати боргу; письмового відзиву суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю на суму 3464837,50 грн.

5. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат врегульовано ст.129 ГПК України, п. 2 ч. 1 якої унормовано, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з задоволенням позову повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Альянс" (10025, м. Житомир, вул. Корольова, буд. 132, офіс 3600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ев`яп Трейдинг Україна" (04050, м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, буд. 13, літера "А", поверх 6, ):

- 3464837,50 грн. боргу;

- 51972,57 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 31.07.19

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (реком. з повідомл.)