ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р. м. Київ Справа№ 920/462/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Браславець Ю.Ю.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 23.07.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 16.05.2019 про забезпечення позову

у справі №920/462/19 (суддя Соп`яненко О.Ю.)

заявник Приватне акціонерне товариство "Шосткинський завод хімічних реактивів"

до Філії "Шосткинський район електричних мереж" Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" (відповідач 1)

Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" (відповідач 2)

про забезпечення позову

В судовому засіданні 23.07.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 16.05.2019 у справі №920/462/19 задоволено заяву про забезпечення позову Приватного акціонерного товариства "Шосткинський завод хімічних реактивів".

Заборонено Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго" та ПАТ "Сумиобленерго" вчиняти дії, направлені на відключення ПрАТ "Шосткинський завод хімічних реактивів" від електропостачання до набрання законної сили рішення суду за позовом ПрАТ "Шосткинський завод хімічних реактивів" до Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго" та ПАТ "Сумиобленерго" про визнання неправомірними дії Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго" щодо нарахування вартості послуги з розподілу електричної енергії за квітень 2019 та в подальшому 2019 по другому класу напруги та визнання неправомірним дії Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго" щодо винесення Попередження про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії № 86 від 08.05.2019 (вих. № 66-19/650 від 08.05.2019).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, 30.05.2019 відповідач-2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи відповідача - 2, викладені в апеляційній скарзі:

- в оскаржуваній ухвалі судом не наведено відповідного обґрунтування з посиланням на докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову, без вирішення питання зустрічного забезпечення;

- судом не наведено докази наявності фактичних обставин можливості ухилення ПАТ "Сумиобленерго" та Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго" від виконання майбутнього судового рішення у справі за позовом про визнання неправомірними дій Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго" щодо нарахування вартості послуг з розподілу електричної енергії та винесення попередження про припинення надання цих послуг, тобто імовірності ускладнення чи унеможливлення виконання відповідачами рішень господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- судом прийнято оскаржувану ухвалу без врахування забезпечення збалансованості інтересів сторін, якою фактично примусив ПАТ "Сумиобленерго" забезпечити розподіл електричної енергії всупереч п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п.п. 11.8.1, 11.8.4 Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018, відповідно до яких ПАТ "Сумиобленерго" має право своєчасно та у повному обсязі отримувати плату за надані послуги з розподілу електричної енергії, а користувач повинен оплатити повну суму виставленого оператором систем розподілу енергії рахунку не пізніше зазначеної в ньому кінцевої дати;

- судом застосовано правила користування електричною енергією, затверджені постановою НКРЕКП № 28 від 31.07.1996, які втратили чинність 11.06.2018;

- в порушення ст. 140 ГПК України під час вирішення питання щодо забезпечення позову фактично було досліджено обґрунтованість позовних вимог, з якими має намір звернутися позивач до суду;

- не враховано, що заяву про забезпечення позову було подано без додержання вимог ст. 139 ГПК України, оскільки вона, зокрема, не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача спростовує доводи відповідача - 2, викладені в апеляційній скарзі, просить її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 апеляційну скаргу відповідача-2 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 поновлено відповідачу - 2 строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 23.07.2019.

Учасники апеляційного провадження в судове засідання апеляційної інстанції 23.07.2019 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників апеляційного провадження обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.05.2019 Приватне акціонерне товариство "Шосткинський завод хімічних реактивів" звернулось до Господарського суду Сумської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову № 54-302 від 13.05.2019 (вх. № 1359 від 14.05.2019), в якій заявник просить суд заборонити Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго" та ПАТ "Сумиобленерго" вчиняти дії, направлені на відключення ПрАТ "Шосткинський завод хімічних реактивів" від електропостачання до набрання законної сили рішення суду за позовом ПрАТ "Шосткинський завод хімічних реактивів" до Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго" та ПАТ "Сумиобленерго" про визнання неправомірними дії Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго" щодо нарахування вартості послуги з розподілу електричної енергії за квітень 2019 та в подальшому 2019 по другому класу напруги та визнання неправомірним дії Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго" щодо винесення Попередження про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії № 86 від 08.05.2019 (вих. № 66-19/650 від 08.05.2019), яка обґрунтована тим, що 08.05.2017 заступником директора Філії з енергозбуту Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго" Довбишем О.М. винесено попередження про припинення послуг з розподілу електричної енергії № 86 (вих. №66-19/650 від 08.05.2019), в якому зазначено, що постачання електроенергії позивачу буде припинено 17.05.2019 з 10 год. 00 хв. у разі не сплати 236490,63 грн. заборгованості. Відповідно є необхідним вжити заходів до забезпечення позову щодо заборони відповідачам здійснювати припинення електропостачання заявнику у зв`язку з несплатою вищезазначеної суми та наміром звернення заявника до суду з позовом про визнання неправомірними дій останніх. Невжиття цих заходів судом призведе до зупинення господарської діяльності заявника, зупинення процесу виробництва, 160 працівників заявника залишаться без роботи, що зумовить негативні наслідки для них, а також створить загрозу екологічної катастрофи, оскільки ПрАТ "Шосткинський завод хімічних реактивів" є об`єктом підвищеної небезпеки.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про обґрунтованість заяви Приватного акціонерного товариства "Шосткинський завод хімічних реактивів" про забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 140 ГПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

За наслідками дослідження вимог заяви, наведеного заявником обґрунтування вимог та доданих ним до заяви доказів, суд не встановив підстав, які б вказували на необхідність виклику заявника та/або витребування від нього додаткових пояснень або додаткових доказів.

Частиною першою статті 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими ГПК України; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу вказаної норми вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Однак особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Тобто положення вказаної статті пов`язують вжиття заходу забезпечення з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При цьому, в силу положень ч. 1 ст. 74 ГПК України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

У п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, який полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, мають тимчасовий характер і діють до закінчення розгляду справи по суті заявлених вимог.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Судом першої інстанції досліджені надані заявником докази в обґрунтування обраного способу забезпечення, та встановлено факт надсилання ПАТ «Сумиобленерго» попередження про припинення послуг з розподілу електричної енергії (копія попередження міститься в матеріалах справи), також судом досліджено наслідки не невжиття заходів обраного способу забезпечення, а саме зупинення господарської діяльності заявника, зупинення процесу виробництва, 160 працівників заявника залишаться без роботи, що зумовить негативні наслідки для них, а також створить загрозу екологічної катастрофи, оскільки Приватне акціонерне товариство «Шосткинський завод хімічних реактивів» є об`єктом підвищеної небезпеки.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено безпосередній зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову та предметом позову.

Колегією суддів прийнято до уваги твердження заявника, що в разі безпідставного припинення надання послуг з розподілу електричної енергії і як наслідок, відключення заявника від електромереж, настання екологічної катастрофи, не може йти мови про не доведеність фактичних обставин можливості ухилення ПАТ «Сумиобленерго» та Філії «Шосткинський район електричних Мереж» ПАТ «Сумиобленерго» від виконання майбутнього судового рішення, чи про можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки дана ситуація стосується не лише інтересів Заявника, але й безпосередньо населення усього міста.

Судом першої інстанції здійснено оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не сучасниками даного судового процесу.

У пункті 1.1. Кодексу систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 зазначено що, цей Кодекс визначає вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини оператора систем розподілу (далі - ОСР), Користувачів системи розподілу (далі - Користувачі) та замовників послуги з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок.

Розділ 11.1. Кодексу систем розподілу визначає загальні умови надання доступу до системи розподілу та послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 11.1.1. Кодексу систем розподілу цей розділ визначає загальні умови надання доступу до системи розподілу та умови надання послуг з розподілу електричної енергії та поширюється на ОСР та Користувачів (споживачів, електропостачальників, виробників), ОМСР а також споживачів, що приєднані до електричних мереж інших власників, які не є ОСР.

Згідно абзацу 3 п. 11.5.13. Кодексу систем розподілу спірні питання щодо заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії вирішуються шляхом переговорів між ОСР та Користувачем або в судовому порядку. У разі звернення Користувача до суду щодо вирішення спірних питань він повідомляє про це ОСР та надає копію зареєстрованої в канцелярії суду позовної заяви. До вирішення у суді спірного питання між сторонами відключення об`єкта Користувача не здійснюється.

Аналогічні норми викладені у Правилах роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (надалі Правила).

Згідно абзацу 4 п.7.11. Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312: «На період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.»

Пунктом 1.11. Правил передбачено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники. оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які падають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Судом враховується, що згідно попередження, припинення надання послуг з розподілу електричної енергії мало відбутись з 10 год. 00 хв. 17.05.2019, подання заявником заяви про вжиття заходів забезпечення позову 14.05.2019, у зв`язку з чим, прийняття судом 16.05.2019 оскаржуваної ухвали відбулось у відповідно до норм чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 29.05.2019 у №920/512/19 відкрите провадження за позовом ПрАТ «Шосткинський завод хімічних реактивів» до ПАТ «Сумиобленерго» в особі Філії "Шосткинський район електричних мереж" ПАТ "Сумиобленерго", ПАТ "Сумиобленерго" про визнання неправомірними дії ПАТ «Сумиобленерго» в особі Філії «Шосткинський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго» щодо нарахування вартості послуги з розподілу електричної енергії за квітень 2019 та в подальшому в 2019 по другому класу; визнання неправомірними дії ПАТ «Сумиобленерго» в особі Філії «Шосткинський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго» щодо винесення Попередження про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії № 80 від 08.05.2019 (вих. № 66-19/650 від 08.05.2019) та Попередження про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії № 89 від 17.05.2019 (вих. № 66-19/778 від 17.05.2019); зобов`язання ПАТ «Сумиобленерго» в особі Філії «Шосткинський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго» здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії ПрАТ «Шосткинський завод хімічних реактивів у період з квітня 2019 та в подальшому в 2019 у відповідності до Договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 29.12.2018 шляхом застосування тарифів для 1 (першого) класу та відобразити його в Рахунках за квітень 2019 та в подальшому в 2019.

Тобто, з моменту винесення ухвали про відкриття провадження, відповідно до вищенаведених норм відповідачі не мають права припиняти послуги з розподілу електричної енергії ПрАТ «Шосткинський завод хімічних реактивів».

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову має наслідком виключно захист прав Приватного акціонерного товариства "Шосткинський завод хімічних реактивів" від необґрунтованого припинення надання послуг з розподілу електроенергії. Обраний спосіб забезпечення позову не може спричинити збитків відповідачам або третім особам, та не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачам або третім особам, оскільки Приватним акціонерним товариством "Шосткинський завод хімічних реактивів" сплачуються рахунки за розподіл електроенергії за домовленим тарифом першого класу, скасування заходів забезпечення позову може мати не зворотні наслідки для оточуючих та навколишнього середовища, зокрема ймовірності виникнення екологічної катастрофи.

Згідно пункту 6 частини першої статті 138 ГПК України заява про забезпечення позову має містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно частини другої статті 141 ГПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду коштів у розмірі, визначеному судом. Ці гроші повинні гарантувати сумлінність позивача й забезпечити компенсацію збитків, яких може зазнати відповідач у випадку, якщо за підсумками розгляду справи в задоволенні позову буде відмовлено та встановлено, що вжитими заходами забезпечення позову відповідачеві були заподіяні збитки.

Крім депозиту, зустрічне забезпечення може здійснюватися шляхом надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення від іншої особи, що не є заявником. Також суд може в порядку зустрічного забезпечення зобов`язати позивача вчинити певні дії для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Враховуючи те, що позивач просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачам вчиняти певні дії, обраний заявником спосіб забезпечення позову не може спричинити збитків відповідачам або третім особам, та не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачам або третім особам, отже, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про недоцільність застосування заходів зустрічного забезпечення в даному випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів апелянта суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття ухвали про забезпечення позову у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення заяви Приватне акціонерне товариство "Шосткинський завод хімічних реактивів" про забезпечення позову.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає обґрунтованими з вищевикладених підстав.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 16.05.2019 у справі №920/462/19 про забезпечення позову.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 16.05.2019 про забезпечення позову у справі №920/462/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 16.05.2019 про забезпечення позову у справі №920/462/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №920/462/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 25.07.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська