Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/662/19
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль",

пр. Ушакова, буд. 63, м. Херсон,73003;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Надраги Олега Романовича,

АДРЕСА_1 ;

про стягнення 42 003, 73грн, з яких: 37 623,29грн - заборгованість за кредитом, 4 380,44грн - заборгованість за відсотками.

Представники сторін в судове засідання не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Надраги Олега Романовича 42 003, 73 грн, з яких: 37 623,29грн - заборгованість за кредитом, 4 380,44грн - заборгованість за відсотками.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 26.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

При цьому судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997 (набрала чинності для України 11.09.1997), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із статтею 32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Буланов та Купчик проти України" від 09.12.2010, "Чуйкіна проти України" від 13.01.2011).

Представник позивача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений ухвалою суду від 17.07.2019. Позовні вимоги позивач виклав у позовній заяві, обґрунтовує їх

неналежним виконанням відповідачем пунктів 5.1., 5.2., 5.3. кредитного договору №011/38438/345777 від 07.03.2017, якими встановлено порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у позичальника виникла заборгованість за кредитом в розмірі 37 623,29грн, заборгованість за відсотками в сумі 4 380,44грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку оскільки вимога вих№114/5-144505 від 19.02.2019 АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ФО-П Надраги О.Р. про сплату боргу залишена відповідачем без належного реагування. Позовні вимоги обґрунтовані приписами статей 509, 526, 530, 536, 549, 610, 611, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений ухвалами суду від 26.06.2019, від 17.07.2019. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог відповідач суду не подав. Представник відповідача адресував суду клопотання вх№13005/19 від 25.07.2019, в якому просить суд відкласти розгляд справи у зв"язку з неможливістю прибути в судове засідання.

З"ясуваши всі обставини на яких ґрунтується клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи вх№13005/19 від 25.07.2019, суд прийшов до висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на те, що клопотання необґрунтоване та документально не підтверджене. Норма частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не є перешкодою розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи обумовлені частиною 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України - відсутні. Слід сказати, що згідно з приписами частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Беручи до уваги приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи те, що позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті - спір належить вирішити у відсутності представників сторін за матеріалами справи, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи вказують на те, що між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Надрагою Олегом Романовичем укладено кредитний договір №011/38438/345777 від 07.03.2017. Згідно умов цього договору кредитор надає позичальнику кредитні кошти у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 250 000,00грн з кінцевим терміном погашення кредиту - 07.03.2019. Протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник щомісячно сплачує проценти на основі фіксованої процентної ставки у розмірі 26,5% річних. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості позичальника за кредитом протягом всього строку користування кредитом (пункти 1.1.,1.3.,2.1.,2.2. договору). Додатком №1 від 07.03.2017 до договору встановлено графік повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом.

У відповідності до виписки по рахунку від 22.03.2017 АТ "Райффайзен Банк Аваль" надав ФО-П Надразі О.Р. кредитні кошти в розмірі 250 000,00грн. Проте доказів належного виконання позичальником взятого на себе зобов"язання з повернення кредитору наданих кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом відповідачем суду не подано. У відповідності до розрахунку АТ "Райффайзен Банк Аваль" до кредитного договору №011/38438/345777 від 07.03.2017 заборгованість ФО-П Надраги О.Р. за кредитом складає 37 623,29грн, заборгованість за відсотками - 4 380,44грн.

Вимога вих№114/5-144505 від 19.02.2019 АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ФО-П Надраги О.Р. про сплату боргу залишена відповідачем без належного реагування.

Предметом судового розгляду є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача 37 623,29грн - заборгованості за кредитом, 4 380,44грн - заборгованості за відсотками.

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Кредитний договір №011/38438/345777 від 07.03.2017 укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

В силу частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з статтею 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України, стаття 173 Господарського кодексу України).

Нормою частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1,2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України). Позивачем доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

В силу пункту 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання не з"явився, своїми правами, наданим йому статтями 42, 46, 165, 251 Господарського процесуального кодексу України не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

За таких обставин позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 37 623,29грн - заборгованості за кредитом, 4 380,44грн - заборгованості за відсотками, правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покласти на відповідача

Керуючись статтею 1291 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, статтями 11, 204, 509, 526, 549, 599, 625, 629, 1054, 10561 Цивільного кодексу України, статтями 173, 193 Господарського кодексу України, статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до відповідача Фізичної особи-підприємця Надраги Олега Романовича про стягнення 42 003, 73грн - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Надраги Олега Романовича, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", пр. Ушакова, буд. 63, м. Херсон, 73003 (ідентифікаційний код 14305909) 37 623,29грн (тридцять сім тисяч шістсот двадцять три грн 29 коп.) - заборгованості за кредитом, 4 380,44грн (чотири тисячі триста вісімдесят грн 44коп.) - заборгованості за відсотками, 1 921,00грн (одну тисячу дев"ятсот двадцять одну грн 00коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено 29.07.2019

Суддя С.Кобецька