ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2019 року м. Дніпро Справа № 908/632/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Чус О.В.,

при секретарі судового засідання: Вітко Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж"

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя Зінченко Н.Г.) від 04.06.2019р. у справі № 908/632/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж", (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 7, кв. 95)

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", (69600, м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, буд. 3)

про стягнення 35932,16 грн. заборгованості за договором поставки № МН003629 від 26.03.2018

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019р. у справі № 908/632/19 затверджено мирову угоду між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецімідж» та Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор"; провадження у справі № 908/632/19 закрито.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.06.2019р. у справі № 908/632/19 в задоволенні клопотання про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" з Державного бюджету України 960,50 грн. судового збору - відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.06.2019р. у справі № 908/632/19 та прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" про повернення судового збору задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята судом з порушенням норм процесуального права, що призвело до помилкового висновку щодо відсутності підстав для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, оскільки сторони при укладенні мирової угоди врегулювали питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2019р. у складі колегії суддів - головуючий суддя - Чередко А.Є., судді - Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" строк подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.06.2019р. у справі № 908/632/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.06.2019р. у справі № 908/632/19, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 25.07.19р. о 10:15 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.07.2019р., на підставі розпорядження керівника апарату щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із перебуванням у відрядженні судді Паруснікова Ю.Б., та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2019р., прийнято до провадження апеляційну скаргу колегією суддів у складі головуючого судді - Чередко А.Є., суддів - Білецька Л.М., Чус О.В.

Сторони наданим їм правом участі у судовому засіданні не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Виходячи з вищенаведеного, а також того, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників учасників справи.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 13-03-01 від 13.03.2019 (вх. № 677/08-07/19 від 14.03.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж", м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", м. Запоріжжя про стягнення 35932,16 грн. заборгованості за договором поставки № МН003629 від 26.03.2018, що складається з основного боргу в розмірі 33948,72 грн., пені в розмірі 1674,18 грн., 3 % річних в розмірі 139,52 грн. і інфляційних втрат в розмірі 169,74 грн.

За подання позову у даній справі позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1 921,00 грн. згідно платіжного доручення № 6078 від 12.03.2019р.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019р. у справі № 908/632/19 затверджено мирову угоду між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецімідж» та Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор"; провадження у справі № 908/632/19 закрито.

30.05.2019 ТОВ «Спецімідж» звернулося до господарського суду Запорізької області із клопотанням про повернення з Державного бюджету України 960,50 грн. судового збору, що становить 50 % судового збору, сплаченого при подані позову платіжним дорученням № 6078 від 12.03.2019, у зв`язку із постановленням судом ухвали про затвердження мирової угоди сторін у справі № 908/632/19 та не вирішенням питання про повернення позивачу судового збору.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.06.2019р. у справі № 908/632/19 в задоволенні клопотання про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" з Державного бюджету України 960,50 грн. судового збору - відмовлено.

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції вважав, що, як вбачається зі змісту ухвали господарського суду Запорізької області від 06.05.2019, та укладеної сторонами мирової угоді, а саме п.п. 3 та 5, сторони погодили, що судові витрати по справі в частині судового збору за подання позивачем позовної заяви відповідач відшкодує (сплачує) позивачу протягом 5 календарних днів з дня її затвердження судом в розмірі 960,50 грн. - половина суми сплаченого позивачем судового збору, а від половини суми сплаченого позивачем судового збору при зверненні з позовною заявою у розмірі 960,50 грн. позивач відмовляється. Отже, оскільки сторони при укладенні мирової угоди врегулювали питання розподілу судових витрат, підстави для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких мотивів.

Відповідно до ст. 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

За приписами ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, зокрема, у статті 7 цього Закону визначено загальний порядок повернення судового збору.

Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову ( ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до положень статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Частина перша статті 277 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів встановила, що судом першої інстанції не було вирішено передбаченого ч. 1 ст. 130 ГПК України питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а відмова позивача від половини суми сплаченого судового збору при зверненні з позовною заявою у розмірі 960,50 грн. (п. 5 мирової угоди) не позбавляє позивача права на повернення з державного бюджету вказаних коштів, що слід визнати обставиною, яка є підставою для скасування оскаржуваної ухвали у зв`язку з допущеним порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення заяви позивача про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 960,50 грн.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1 921,00 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 244, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.06.2019р. у справі № 908/632/19 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.06.2019р. у справі № 908/632/19 - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 960,50 грн. - задовольнити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 7, кв. 95, код ЭДРПОУ 35842316) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 960,50 грн., згідно платіжного доручення № 6078 від 12.03.2019р., яке знаходиться в матеріалах справи № 908/632/19.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1 921,00 грн.

Видачу наказу згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню касаційному порядку.

Повна постанова складена 29.07.2019р.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя О.В. Чус