ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 рокуСправа № 912/1452/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Боруш С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/1452/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ", 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 7, літера "Ч",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Соєвий вік", 25009, м. Кропивницький, вул. Комарова, буд. 68,

про стягнення 187 859,39 грн.

Представники сторін участі в судовому засіданні не брали.

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Соєвий вік" про стягнення 187 859,39 грн, з яких: 130 000,00 грн основного боргу, 30 566,14 грн пені, 5 385,89 грн - 3% річних та 21 907,36 грн інфляційних втрат, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов Договору прокату від 19.07.2018 № 21803/190718 в частині своєчасного та повного розрахунку за надані послуги.

Ухвалою від 29.05.2019 відкрито провадження у справі № 912/1452/19; постановлено справу № 912/1452/19 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судовий розгляд призначено на 20.06.2019 об 11:00; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

05.06.2019 до господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ" від 03.06.2019 № б/н про розгляд справи № 912/1452/19 за відсутності позивача та його представника за наявними у справі матеріалами.

19.06.2019 на адресу господарського суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Соєвий вік" від 19.06.2019 № б/н на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги заперечив та просив відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ" в повному обсязі.

20.06.2019 суд розпочав розгляд справи по суті.

Ухвалою від 20.06.2019 відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Соєвий вік" від 19.06.2019 № б/н залишено без розгляду в зв`язку з пропуском строку на його подачу; оголошено перерву в судовому засіданні до 04.07.2019 на 12:15 год; надано можливість позивачу подати додаткові письмові пояснення щодо розрахунку позивачем пені, 3 % річних, втрат від інфляції починаючи з 14.04.2018, в той час, коли договір прокату від 19.07.2018, акт прийому-передачі обладнання від 08.08.2018, акт повернення обладнання від 11.08.2018; тотожності договору 21803, зазначеного в акті надання послуг № 735 від 11.08.2018, та договору від 19.07.2018 № 21803/190718, копію якого додано до позовної заяви; неподання позивачем доказів часткової сплати боргу відповідачем, з урахуванням якої здійснено розрахунок заборгованості.

02.07.2019 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення до позовної заяви, в яких позивач наводить доводи щодо тотожності договору 21803, зазначеного в акті надання послуг № 735 від 11.08.2018, та договору від 19.07.2018 № 21803/190718, вказуючи, що /190718 є датою підписання договору. Також позивачем здійснено новий розрахунок пені, 3 % річних, втрат від інфляції, оскільки при проведенні первинних розрахунків було допущено технічну помилку. До додаткових пояснень додано копії платіжних доручень на підтвердження часткового виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг за договором прокату від 19.07.2018 № 21803/190718.

Також в додаткових поясненнях позивач просить: поновити процесуальний строк для подання заяви про зменшення позовних вимог; долучити додаткові пояснення до позовної заяви та заяву про зменшення позовних вимог до матеріалів справи; розглянути заяву про зменшення позовних вимог; вважати вірним розрахунок штрафних санкцій, який викладений в цих додаткових поясненнях, визначити ціну позову на рівні - 138 371,24 грн.

04.07.2019 суд продовжив розгляд справи по суті.

Ухвалою від 04.07.2019 відмовлено в задоволенні заяви позивача про поновлення процесуального строку для подання заяви про зменшення розміру позовних вимог; залишено без розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог; оголошено перерву в судовому засіданні до 23.07.2019 до 09:00 год; надано можливість позивачу подати додаткові письмові пояснення щодо розрахунку пені, 3 % річних, втрат від інфляції починаючи саме з 09.04.2019 та підтвердження виникнення обов`язку відповідача сплатити за договором саме 08.04.2019.

15.07.2019 до господарського суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення до позовної заяви від 12.07.2019 № б/н, в яких вказано, що акт наданих послуг № 735 датований 11.08.2018, підписаний електронними цифровими підписами уповноважених представників сторін 08.04.2019. Разом з тим, акт надання послуг у розумінні ЦК України не є правочином і не спрямований на виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а призначений виключно для фіксації юридичного факту - надання послуг на підставі певного договору. Сторонами погоджена попередня оплата у розмірі 335 865,00 грн, яка, враховуючи момент передання обладнання - 08.08.2018 р., що зафіксовано у акті прийому-передачі, мала бути внесена не пізніше вказаної дати.

У додаткових поясненнях до позовної заяви від 12.07.2019 № б/н міститься новий розрахунок штрафних санкцій, а саме: позивач просить стягнути: пеню - 44 423,40 грн., 3% річних - 3 722,12 грн. та інфляційні втрати -18 185,10 грн.

23.07.2019 суд продовжив розгляд справи по суті.

Представники сторін участі в судовому засіданні не брали, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін.

В судовому засіданні 23.07.2019 судом досліджено докази у справі.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.07.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Соєвий вік" (Орендар) укладено договір прокату № 21803/190718 (далі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає обладнання, меблі та реквізит (надалі по тексту - Обладнання) Орендареві у користування для задоволення побутових невиробничих та/або виробничих потреб за плату та на певний строк. Найменування обладнання, його комплектність, технічні характеристики (інші особливості, в разі необхідності), відновна вартість, плата за прокат та строк користування Обладнанням зазначаються в Акті прийому-передачі, який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 1.5. Договору даний договір прокату є публічним договором та складається з 2-х (двох) Частин:

1.5.1. Особливі умови прокату , в тому числі щодо передачі та повернення Обладнання, викладені в Акті прийому-передачі Обладнання.

1.5.2. Загальні умови прокату, які викладено даному Договорі.

Пунктом 3.5. Договору встановлено, що за користування Обладнанням Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцеві орендну плату на умовах 100% попередньої оплати за весь строк користування обладнанням.

19.07.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ" виписано рахунок-фактуру № 21803/190718 за надання послуг щодо прокату обладнання на загальну суму 335865,00 грн. Рахунок дійсний до сплати до 08.08.2018.

08.08.2018 сторонами підписано Акт прийому-передачі обладнання № 21803/190718, в якому зазначений перелік обладнання, що передається в тимчасове оплатне користування, а також встановлено, що дата та час передачі Обладнання в прокат - 08.08.2018 08:00, дата та час повернення обладнання - 11.08.2018 08:00 (а.с. 21, 23).

Актом повернення обладнання № 21803/190718 від 11.08.2018 підтверджено повернення Обладнання в задовільному технічному стані (а.с. 22).

Акт наданих послуг від 11.08.2018 № 735 підписаний електронними цифровими підписами уповноважених представників сторін 08.04.2019.

Орендарем здійснено часткову оплату послуг за Договором, що підтверджується платіжними дорученнями від 07.08.2018 № 647 на суму 100 200,00 грн, від 08.08.2018 № 651 на суму 43 662,45 грн, від 08.08.2019 № 649 на суму 17 352,75 грн, від 28.11.2018 № 712 на суму 14 649,80 грн, від 13.02.2019 № 56 на суму 15 000,00 грн, від 12.03.2019 № 24 на суму 15 000,00 грн (а.с. 66-71).

Таким чином, заборгованість перед позивачем погашена лише частково у розмірі 205 865,00 грн.

16.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ" направило на адресу відповідача лист-внмогу від 12.04.2019 №13/12042019 про оплату заборгованості, який вручено 27.04.2019 (а.с. 25-27).

Проте, за твердженням позивача, повна оплата за надані послуги проведена так і не була.

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд виходив з наступного.

Згідно ст. 787 Цивільного кодексу України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк.

Договір прокату є договором приєднання. Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Типові умови договору прокату не можуть порушувати прав наймачів, встановлених законом.

Умови договору прокату, які погіршують становище наймача порівняно з тим, що встановлено типовими умовами договору, є нікчемними.

Договір прокату є публічним договором.

Відповідно до ст. 788 Цивільного кодексу України предметом договору прокату є рухома річ, яка використовується для задоволення побутових невиробничих потреб.

Предмет договору прокату може використовуватися для виробничих потреб, якщо це встановлено договором.

Плата за прокат речі встановлюється за тарифами наймодавця (ст. 789 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Позивач свої зобов`язання щодо надання Обладнання в прокат відповідачу виконав, однак відповідач не надав господарському суду доказів здійснення повної попередньої оплати, як це передбачено п. 3.5. Договору.

Господарський суд погоджується з твердженням позивача, викладеним в додаткових поясненнях до позовної заяви від 12.07.2019 № б/н, що зобов`язання з оплати за Договором мало бути виконане не пізніше 08.08.2018.

З огляду на встановлені обставини справи господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 130 000,00 грн основного боргу є обґрунтованими належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські санкції (ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 217 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач, посилаючись на норми ст. 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст. 549, 625 Цивільного кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`зань", просить суд стягнути з відповідача 30 566,14 грн (44 423,40 грн відповідно до розрахунку, що міститься в додаткових поясненнях до позовної заяви від 12.07.219 № б/н) пені.

Позивачем пеня нарахована у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення оплати.

В той же час, позивач не наводить норм закону, які б передбачали стягнення пені (неустойки) в такому розмірі та порядку за порушення зобов`язання з оплати за даним Договору.

Договір прокату від 19.07.2018 № 21803/190718 та Акт прийому-передачі обладнання № 21803/190718 від 08.08.2018 не містять положень про нарахування пені (неустойки) за порушення зобов`язання щодо оплати.

Згідно ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлює обмеження щодо максимального розміру пені, в той час, коли сам розмір пені повинен бути встановлений сторонами договору.

Отже, господарський суд вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню вимогу позивача про стягнення з відповідача 30 566,14 грн (44 423,40 грн відповідно до розрахунку, що міститься в додаткових поясненнях до позовної заяви від 12.07.219 № б/н) пені.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд перевірив розрахунки позивача, які містяться в позовній заяві, в додаткових поясненнях до позовної заяви від 12.07.219 № б/н, та вважає їх невірними, тому проводить власний розрахунок втрат від інфляції та 3 % річних.

Розрахунок 3% річних:

період 09.08.2018 - 27.11.2018, сума боргу 174 650,00 грн - 1593,38 грн;

період 28.11.2018 - 12.02.2019, сума боргу 160 000,00 грн - 1012,60 грн;

період 13.02.2019 - 11.03.2019, сума боргу 145 000,00 грн - 321,78 грн;

період 12.03.2019 - 24.05.2019, сума боргу 130 000,00 грн - 790,68 грн.

Разом 3 718,44 грн.

Розрахунок втрат від інфляції:

період 09.08.2018 - 27.11.2018, сума боргу 174 650,00 грн - 8877,73 грн;

період 28.11.2018 - 12.02.2019, сума боргу 160 000,00 грн - 2892,80 грн;

період 13.02.2019 - 11.03.2019, сума боргу 145 000,00 грн - 725,00 грн;

період 12.03.2019 - 24.05.2019, сума боргу 130 000,00 грн - 3409,07 грн.

Разом 15 904,60 грн.

Відтак, позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат з відповідача підлягають задоволенню частково.

З огляду на норми ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 2 244,34 грн. Решта судового збору залишається за позивачем.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ" просить відшкодувати витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ" (надалі - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЮСГАРД" (надалі - Виконавець) укладено Договір № 17/19 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого Виконавець зобов`язується здійснювати захист, представництво інтересів Клієнта та надавати йому інші види правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", іншими актами чинного законодавства, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Зміст правової допомоги: консультування, складання необхідних документів у позасудовому та судовому врегулюванні спору між Клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Соєвий вік", ідентифікаційний код юридичної особи 38758395, щодо стягнення заборгованості за користування обладнанням на підставі Договору прокату обладнання від 19.07.2018 року за № 21803/190718 (п.п. 2.1.2 Договору про надання правової допомоги).

Згідно з пунктом 3.1. Договору про надання правової допомоги за надану правову допомогу та послуги, що надаються Виконавцем, Клієнт сплачує Виконавцю гонорар (винагороду), розмір та строки сплати якого узгоджуються сторонами та визначаються у додатках до цього Договору. Відповідні додатки до цього Договору, а також будь-яке листування чи обмін інформацією щодо розміру гонорару Виконавця є конфіденційною інформацією.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

У додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги сторони погодили, що гонорар Виконавця за правову допомогу під час розгляду спору між Клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Соєвий вік" в суді першої інстанції складає 10 000,00 грн. Гонорар розрахований виходячи зі ставки відповідного представника, з урахуванням такої тарифної сітки: адвокат - 2 500 грн/1 година; помічник адвоката - 1 000 грн/1 година. Порядок оплати: попередня оплата. (а.с. 34)

На підтвердження надання позивачу адвокатських послуг у відповідності до зазначеного договору, до матеріалів справи подано Акт про надання правової допомоги від 22.05.2019 № б/н (а.с. 35).

Надані послуги оплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення № 1986 від 21.05.19 на суму 10 000,00 грн (а.с. 37).

Надані позивачем докази суд вважає достатніми для підтвердження факту надання адвокатських послуг у справі № 912/1452/19 на суму 10 000,00 грн.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: - у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи надані докази на підтвердження здійснених фактичних витрат на оплату послуг з наданої правової допомоги та обґрунтованість їх розміру, предмет позову, господарський суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 7 964,63 грн. Решта судових витрат залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Соєвий вік" (25009, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Комарова, буд. 68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 7, літера "Ч", ) 149 623,04 грн, з яких: 130 000,00 грн - сума основного боргу, 3 718,44 грн - 3% річних, 15 904,60 грн - інфляційні втрати.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Соєвий вік" (25009, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Комарова, буд. 68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 7, літера "Ч", ) 10 208,97 грн судових витрат, з яких: 2 244,34 грн - судовий збір, 7 964,63 грн - витрати на правову допомогу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 7, літера "Ч"); представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТОЛЛ"- адвокату Капустінській О.Г. (01001, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 5, оф. 6); Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Соєвий вік" (25009, м. Кропивницький, вул. Комарова, буд. 68; 25014, м Кропивницький, вул. Мурманська, 29К).

Повне рішення складено 29.07.2019.

Суддя О.Л. Бестаченко