Господарський суд
Житомирської області
___________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "01" серпня 2019 р. м. Житомир Справа № 20/5007/1475-Б/12

За заявою: Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області (м. Бердичів)

До боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" (с. Райки Житомирського району)

про визнання банкрутом

(заява ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсними результатів аукціону)

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- від заявника: Спінулова В.В. - дов. від 01.07.2019 (ПАТ "Дельта Банк");

- від кредиторів: Литвинюк В.В. - дов. №1 від 31.07.2019 (Бердичівський МЦЗ); Менський В.В. - дов. №13/10-06-03 від 21.09.2018 (Бердичівська ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області);

- від боржника: Тищенко О.І. - ліквідатор;

- за участю: Москаль Р.Б. - дов. від 03.04.2019 (ТОВ "ВРЄМЯ 2050").

В провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №20/5007/1475-Б/12 про визнання банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" (далі - ТОВ "ЮЛ СОФ", банкрут, боржник) розгляд якої здійснюється за правилами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції від 04.11.2012 (далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.07.2019 відкладено судове засідання для розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №23.1/2849 від 20.03.2019 про визнання недійсним результату проведення других повторних відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" від 15.01.2019 по суті на 01.08.2019.

В засіданні суду 01.08.2019 розглядалась по суті заява Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №23.1/2849 від 20.03.2019 про визнання недійсним результату проведення других повторних відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" від 15.01.2019.

Представник Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в засіданні суду 01.08.2019 заяву підтримав та надав усні пояснення в обґрунтування своїх вимог. Просив суд задовольнити заяву.

Ліквідатор Тищенко О.І. в засіданні суду 01.08.2019 проти заяви заперечила та надала усні пояснення по суті заперечень. Просила суд відмовити у задоволенні заяви.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ВРЄМЯ 2050" в засіданні суду 01.08.2019 проти заяви заперечив.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи присутніх представників та ліквідатора, оцінивши подані докази в їх сукупності, Господарський суд Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.12.2012, зокрема, порушено провадження у справі про визнання банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" за правилами ст. 52 Закону про банкрутство.

Постановою Господарського суду Житомирської області від 26.03.2013, зокрема, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ", відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.09.2013, зокрема, припинено процедуру ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ", як відсутнього боржника та здійснено перехід до загальної процедури.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.02.2014, зокрема, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" (с.Райки, Бердичівського району) арбітражного керуючого Тищенко Оксану Іванівну.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.03.2014, зокрема, визнано конкурсні грошові вимоги кредиторів; затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ".

12.04.2016 на адресу суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" від 07.04.2016 №18.5/1087 про визнання ПАТ "Дельта Банк" заставним кредитором у даній справі. Заявник просив окремо внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які забезпечені заставою майна на суму 29320633,00 грн. та внести до реєстру вимог кредиторів витрати на оплату судового збору в сумі 2756,00грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.04.2018 заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №18.5/1087 від 07.04.2016 про визнання заставним кредитором у справі №20/5007/1475-Б/12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" (с. Райки Житомирського району) - задоволено частково; визнано вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на суму 27144588,86 грн. (сума заборгованості за кредитом - 16206000,00грн.; сума заборгованості за відсотками - 9974016,01грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 605616,00 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 358956,85 грн.), а також 2756,00грн. судового збору. В решті вимог - відмовлено. Включено в реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" окремим рядком вимоги забезпечені заставою, що підлягають задоволенню в першу чергу - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у сумі 27144588,86грн. Включено в реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у сумі 2756,00грн. судового збору, які віднесено до першої черги реєстру вимог кредиторів.

28.03.2019 до Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №23.1/2849 від 20.03.2019 про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 15.01.2019 з реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.04.2019, зокрема, прийнято до розгляду заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №23.1/2849 від 20.03.2019 про визнання недійсним результату проведення других повторних відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" від 15.01.2019; заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №23.1/2849 від 20.03.2019 про визнання недійсним результату проведення других повторних відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" від 15.01.2019 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; залучено Товарну біржу "Всеукраїнський торгівельний центр" () до участі у справі №20/5007/1475-Б/12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" (с. Райки Бердичівського району Житомирської області) в якості учасника провадження у справі про банкрутство в частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №23.1/2849 від 20.03.2019 про визнання недійсним результату проведення других повторних відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" від 15.01.2019; залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "ВРЄМЯ 2050" () до участі у справі №20/5007/1475-Б/12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" (с. Райки Бердичівського району Житомирської області) в якості учасника провадження у справі про банкрутство в частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №23.1/2849 від 20.03.2019 про визнання недійсним результату проведення других повторних відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" від 15.01.2019.

У своїй заяві, як підстави для визнання недійсним аукціону, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" зазначає наступні підстави:

- реалізація майна була здійснена з порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» за ціною, нижчою ніж реально ринкова вартість, в результаті чого вимоги банку не задоволені;

- оцінку майна ліквідатором було проведено після реалізації;

- організатора аукціону не було визнано учасником провадження у справі про банкрутство;

- договір купівлі-продажу майна нотаріально не посвідчений;

- в оголошенні про проведення аукціону з продажу майна 15.01.2019 відсутні додатки до змісту оголошення про проведення аукціону з продажу майна банкрута 15.01.2019 (перелік майна, що продається, його характеристика та місцезнаходження).

Зазначає, що внаслідок неефективної підготовки та результату проведення аукціону та бездіяльності ліквідатора вимоги банку залишаються не погашеними, чим порушено інтереси та заподіяно збитки державі в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який не має можливості задовольнити свої кредиторські вимоги в процедурі ліквідації банку для компенсації виплат відшкодування вкладникам.

На підставі вищевказаного просить суд визнати недійсними результати аукціону, проведеного 15.01.2019 з реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ".

Згідно відзиву №02-23/355 від 22.04.2019, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" Тищенко О .І. - заперечує, зокрема, з наступних підстав. Майно, згідно проведених інвентаризацій, як станом на 2010 рік так і на 2018 рік, є рухомим, тому не підлягало державній реєстрації, тому у ліквідатора було відсутнє право щодо його реєстрації. Щодо визначення організатора аукціону зазначає про те, що найбільш вигідні умови запропоновані Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" (м. Харків). Вказує, що заставними кредиторами, у тому числі заявником, було надано згоду на продаж майна банкрута у складі цілісного майнового комплексу за початковою вартістю, що дорівнює сукупність усіх визнаних у справі вимог. У зв`язку з відсутністю заявок аукціон з продажу майна 02.11.2018 (проведення аукціону без можливості зниження початкової вартості) визнано таким, що не відбувся, тому наступні аукціони були проведені з можливістю зниження початкової вартості. Продаж майна здійснений як цілісний майновий комплекс. Продаж окремими лотами не відбувався, тому необхідності проведення незалежної експертної оцінки, з метою визначення стартової ціни окремих лотів не виникала. Оцінка здійснювалась не для визначення початкової вартості майна на аукціоні, а виключно з метою встановлення пропорції - коштів, які необхідно спрямувати на погашення вимог заставних та конкурсних кредиторів. Погодження та/обо затвердження обраного ліквідатором організатора торгів судом чи кредиторами не передбачено. Посилається на практику Верховного суду у справах про банкрутство та норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На підставі вищевказаного вважає обгрунтування заяви безпідставними.

Згідно відзиву Товариство з обмеженою відповідальністю "ВРЄМЯ 2050" №32 від 03.05.2019 - заперечує, зокрема, з наступних підстав. На виконання вимог до учасників торгів, 04.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ВРЄМЯ 2050" сплатило на рахунок Товарної біржі "Всеукраїнський Торгівельний центр» гарантійний внесок по лоту №1 щодо продажу майна банкрута на аукціоні в розмірі 3147759,38грн, а також реєстраційний внесок в розмірі 17,00грн., підготувало необхідний пакет документів та того ж дня подало заяву на участь у відкритих торгах. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВРЄМЯ 2050" на торгах 15.01.2019 запропонувало найбільшу ціну за майно і тому було визнано переможцем. Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю "ВРЄМЯ 2050" зазначає, що на законних підставах набуло права власності на придбане майно банкрута. Договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений через те, що придбане майно не підлягає державній реєстрації через незадовільний стан. Вважає, що аукціон з продажу майна банкрута проведено у відповідності до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З огляду на вказане, просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство відзивів не надали.

В силу ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч.6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч.1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 3-1 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність конфлікту інтересів.

При реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів. Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний додержуватися вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" щодо обмеження використання своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки чи пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, одержання дарунків (пожертв).

Згідно ст. 25 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Речі, визначені родовими ознаками, що належать банкруту на праві володіння або користування, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя. Індивідуально визначені речі, що належать банкруту на підставі речових прав, крім права власності і повного господарського відання, не можуть бути включені до складу ліквідаційної маси.

Отже, згідно зазначеної норми усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VI внесено зміни до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", виклавши його в новій редакції. Вказані зміни набрали чинності 19.01.2013. Так, п. 1-1 Розділу X Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VI зі змінами та доповненнями вказано, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом; положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом; положення, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

За таких обставин, у зв`язку з наявністю у банкрута майна, яке підлягає реалізації (продажу) у ліквідаційній процедурі, ліквідатором застосовано в частині продажу майна положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції з 19.01.2013 (далі Закон про банкрутство зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Продаж такого майна здійснюється в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, але виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

У відповідності до ст.43 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Згідно ст. 44 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону. На аукціоні можуть продаватися: основні засоби (нерухомість, незавершене будівництво, транспортні засоби, будівельні матеріали тощо); відокремлений структурний підрозділ банкрута як частина цілісного майнового комплексу; необоротні активи банкрута; дебіторська заборгованість на умовах договору про відступлення права вимоги банкрута. Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор аукціону не може бути заінтересованою особою стосовно кредитора чи боржника.

Ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж таких активів, зокрема, основних засобів, балансова залишкова вартість яких не перевищує одну тисячу гривень, а також інших необоротних матеріальних активів, господарських матеріалів, малоцінних та швидкозношуваних предметів, обсяги або вартість яких є недостатніми для проведення аукціону. Ці матеріальні активи реалізуються безпосередньо ліквідатором або на комісійних умовах через організацію роздрібної торгівлі.

Спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Положеннями ст.49 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, передбачено, що продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Продажу підлягають всі види майна боржника, призначеного для здійснення господарської діяльності, за винятком прав і обов`язків, які не можуть бути передані іншим особам.

Суб`єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники.

Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом.

Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди.

Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.

Учасниками аукціону можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземні юридичні особи, які подали необхідні документи та пройшли процедуру реєстрації виконавцем аукціону відповідно до цього Закону.

Замовнику та організатору забороняється встановлювати вимоги, вчиняти дії чи виявляти бездіяльність, що будь-яким чином порушують рівність учасників аукціону або допускають їх дискримінацію.

Усім учасникам аукціону гарантується рівний доступ до будь-якої інформації про майно, виставлене для продажу, а також про хід підготовки та проведення аукціону.

Частинами 1, 3, 5 ст. 51 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями передбачено, що за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобов`язується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду. Після оприлюднення оголошення про проведення аукціону організатор може відмовитися від договору лише у випадку, коли проведення аукціону стало неможливим з причин, за які організатор аукціону не відповідає. Організатор аукціону виконує такі функції: опубліковує і розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів; приймає заявки на участь в аукціоні; укладає із заявниками договори про завдаток; визначає учасників торгів; здійснює проведення торгів; визначає переможця торгів і підписує протокол про результати проведення торгів; повідомляє учасників торгів про результати проведення торгів.

Згідно ч.1 ст. 52 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, організатор аукціону повинен провести аукціон протягом двох місяців з дня укладення договору про проведення аукціону, якщо інше не встановлено законом або договором.

При проведенні аукціонів в електронній формі (електронних торгів), а також при розміщенні оголошення про проведення аукціону та відомостей про результати аукціону на веб-сайтах технологічні та програмні засоби повинні забезпечувати всім бажаючим можливість пошуку інформації за датою розміщення оголошення, датою та місцем проведення аукціону, видом майна, ціною, видом договору, що укладається, а також можливість анонімного перегляду, копіювання та роздрукування інформації на основі поширених веб-оглядачів та редакторів без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, цілодобово, без обмежень та стягнення плати (ч.1 ст. 53 Закону про банкрутство).

Згідно вимог ч.3 ст.55 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Визнання результатів аукціону недійсним тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Виходячи з викладеного процедура проведення аукціону у справі про банкрутства складається з чотирьох етапів її організації: 1) перед підготовка проведення аукціону (призначення ліквідатора, отримання згоди заставного кредитора на реалізацію заставного майна, вибір організатора аукціону, оформлення проекту договору на проведення аукціону); 2) підготовка до проведення аукціону (укладення договору з організатором аукціону, публікація оголошення, прийняття заяв на участи в аукціоні, внесення гарантійних внесків учасників аукціону); 3) проведення аукціону та 4) оформлення його результатів.

Порушення порядку організації будь-якого з цих етапів є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому. Отже, вирішуючи спір щодо визнання недійними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному з етапів.

З матеріалів справи вбачається, що у ліквідаційній процедурі ліквідатором Тищенко О.І. проведено інвентаризацію майна банкрута, де встановлено, майно, яке перебуває в заставі Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" згідно з Договором застави рухомого майна б/н від 21.08.2010 є рухомим, як станом на 2010 рік так і на дату проведення інвентаризації в 2018 році. В тому числі операторна дробарки СМД118, пандус, підземна галерая №1, підземна галерая №2, підземна галерая №3, що в подальшому увійшли до складу цілісного майнового комплексу на аукціоні з продажу майна банкрута. При проведенні інвентаризації членами інвентаризаційної комісії встановлено незадовільний стан, часткове розбирання та непридатність їх до експлуатації.

На виконання вимог ліквідаційної процедури банкрута, в частині реалізації майна, ліквідатором розміщено оголошення в газеті "Житомирщина" №19-20 (20385) від 24.02.2015 про оголошення конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ-СОФ", код 32569900; місцезнаходження юридичної особи: 13333, Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки, вул. Центральна, 30. Визначено, що письмові пропозиції від фізичних або юридичних осіб, що відповідають вимогам ч.6 ст.49 Закону України №2343-ХІІ, про проведення аукціону з продажу майна банкрута приймаються протягом 10-ти календарних днів з дати виходу оголошення. Ліквідатор Тищенко О.І. поштова адреса: АДРЕСА_1.

У встановлений строк до ліквідатора надійшли пропозиції від наступних торгівельних організацій: Приватне підприємство "ТОРГИ.УА", м. Харків; Товарна біржа "Всеукраїнський торгівельний центр", м. Харків.

Про проведенні аналізу пропозицій ліквідатором встановлено, наступне:

1. Приватне підприємство "ТОРГИ.УА" запропонувало вартість робіт за організацію та проведення аукціону із продажу майна, що знаходиться в процедурі банкрутства, в розмірі 12% від вартості реалізованого майна.

2. Товарна біржа "Всеукраїнський торгівельний центр" запропонувала вартість робіт за організацію та проведення аукціону із продажу майна, що знаходиться в процедурі банкрутства, в розмірі 10% від вартості реалізованого майна.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ-СОФ" визначив організатора аукціону з продажу майна банкрута - Товарну біржу "Всеукраїнський торгівельний центр. Складено акт з визначення результатів конкурсу від 12.03.2015.

14.03.2015 ліквідатором укладено договір №1 про проведення відкритих торгів у формі аукціону з Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр". За результатами виконання умов договору та реалізації майна банкрута складено акт виконаних робіт (послуг) б/н від 15.01.2019.

19.07.2018 ліквідатором отримано згоду (від 19.07.2018) на продаж заставного майна ОСОБА_2 (№02-23/259/01).

01.10.2018 ліквідатором отримано лист-погодження продажу забезпеченого майна Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №23.1/2484 (№02-23/265 від 01.10.2018), згідно якого останній надає згоду на проведення першого прилюдного аукціону з продажу всього майна боржника як цілісного майнового комплексу за початковою вартістю, що дорівнює сукупність всіх визнаних у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" вимог, без можливості пониження початкової вартості. У випадку якщо перші прилюдні торги з реалізації майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу не відбудуться, здійснити продаж майна, що забезпечує вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", окремим лотами за початковою вартістю та на умовах, окремо погоджених письмово у Фонді гарантування вкладі фізичних осіб, висновків про вартість майна у порядку визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Здійснити незалежну оцінку майна банкрута, заставодержателем якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" у суб`єкта оціночної діяльності, що акредитований у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, заставними кредиторами ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" надана згода на продаж заставного майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" у складі цілісного майнового комплексу за початковою вартістю, що дорівнює сукупності всіх визнаних у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" вимог.

Суд зазначає, що надання згоди кредитором, вимоги якого забезпечені майном боржника, на реалізацію такого майна повинна здійснюватись один раз перед початком процедури продажу та не передбачає права кредитора обмежувати можливість зниження початкової вартості, якщо це передбачено Законом, а також не передбачає обов`язку ліквідатора погоджувати порядок реалізації заставного майна на повторному і другому повторному аукціоні, оскільки цей порядок також передбачений Законом.

Порядок продажу майна у складі цілісного майнового комплексу регулюється розділом V Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями.

01.10.2018 на офіційному сайті Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України опубліковані оголошення про проведення аукціону із продажу майна банкрута.

Стартова ціна продажу визначена, як сума усіх кредиторських вимог у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" без можливості зниження стартової ціни.

Заявки на участь від потенційних покупців у визначений строк не надходили. За таких обставин, 29.10.2018 опубліковано повідомлення про результати проведення аукціону, згідно п.1 ст.55 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями відкриті торги з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ", призначені на 02.11.2018 визнані такими, що не відбулися.

29.10.2018 опубліковано оголошення про проведення повторного аукціону з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості.

Заявки на участь від потенційних покупців у визначений строк не надходили. За таких обставин, 13.11.2018 опубліковано повідомлення про результати проведення повторного аукціону, відкриті торги з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ", призначені на 28.11.2018 визнані такими, що не відбулися.

13.11.2018 опубліковано оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" з можливістю зниження початкової вартості без обмеження граничної вартості. Аукціон не відбувся у зв`язку із відсутністю заявок потенційних покупців.

Як вже зазначалося, вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Незважаючи на те, що аукціон був організований втретє, ліквідатор продовжував поширювати інформацію щодо продажу цілісного майнового комплексу банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ". Було прийнято рішення 03.12.2018 вдруге здійснити публікацію про проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута з можливістю зниження початкової вартості без обмеження граничної вартості.

З метою пошуку якомога ширшого кола покупців, ліквідатор звертався до Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області (отримана відповідь від 16.08.2018 вих. №02-7/1593), до Відокремленого підрозділу Коростенської дирекції залізничних перевезень державного галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця" (лист від 13.09.2018 вих. №02-23/297) та до Регіональної філії "Південно-західної залізниці" ПАТ "Укрзалізниця" (лист від 13.09.2018 вих. №02-23/296). Відповіді не отримано.

Відомості про проведення аукціону з продажу майна банкрута було розміщено на сторінках офіційних веб-сайтів.

На виконання вимог до учасників торгів, 04.01.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВРЄМЯ 2050" сплатило на рахунок Товарної біржі "Всеукраїнський Торгівельний Центр" гарантійний внесок по лоту №1 щодо продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" на аукціоні в розмірі 3147759,38грн, а також реєстраційний внесок в розмірі 17,00грн, підготувало необхідний пакет документів та того ж дня подало заяву на участь у відкритих торгах організаторові аукціону.

Згідно протоколу №1 проведення відкритих торгів у формі аукціону 15.01.2019 в приміщенні Товарної біржі "Всеукраїнський Торгівельний Центр" (61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Клочківська, буд. 111, корпус А, офіс 407, ) відбулися другі повторні відкриті торги у формі аукціону з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" (13333, Житомирська обл., Бердичівський район, село Райки, вул. Центральна, буд. 30, ).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВРЄМЯ 2050" запропонувало найбільшу ціну за майно, що пропонувалося до продажу - 944327,66грн. і тому було визнане переможцем аукціону.

Комплекс реалізований за ціною 944327,66 грн без ПДВ.

На виконання результатів аукціону, 15.01.2019 між переможцем аукціону - Товариством з обмеженою відповідальністю "ВРЄМЯ 2050" та боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" було укладено договір купівлі-продажу № 01/01/19 від 15.01.2019 та акт приймання-передачі за договором купівлі-продажу №01/01/19 від 15.01.2019.

Таким чином, продаж майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" здійснений одним лотом за найбільшою запропонованою ціною. Продажу майна окремими лотами не відбувалося.

Щодо доводів заявника суд зазначає наступне.

В частині того, що реалізації майна була здійснена з порушення вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за ціною, нижчою ніж реально ринкова вартість, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.65 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим. Початкова вартість підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону. У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Як вбачається з матеріалів справи початкова вартість майна, визначена ліквідатором як сума усіх кредиторських вимог у справі про банкрутство.

У відповідності до ст.66 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Судом встановлено, що договір №1 від 14.03.2015 про проведення відкритих торгів у формі аукціону укладений ліквідатором з Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" інших умов щодо проведення аукціону, ніж встановлені Законом про банкрутство, не містить.

01.10.2018 на офіційному сайті Міністерства юстиції України та ВГСУ публіковані оголошення про проведення аукціону із продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ". Стартова ціна продажу визначена, як сума усіх кредиторських вимог у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" без можливості зниження стартової ціни.

Заявки на участь від потенційних покупців у визначений строк не надходили.

29.10.2018 опубліковано оголошення про проведення повторного аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості.

Заявки на участь від потенційних покупців у визначений строк не надходили.

13.11.2018 опубліковано оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" з можливістю зниження початкової вартості без обмеження граничної вартості. Аукціон не відбувся у зв`язку із відсутністю заявок потенційних покупців.

03.12.2018 вдруге здійснено публікацію про проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" з можливістю зниження початкової вартості без обмеження граничної вартості.

15.01.2019 аукціон відбувся. Майно реалізовано за ціною 944 327, 66грн.

Тобто, майно за початковою ціною не реалізовано у зв`язку з відсутністю потенційних покупців.

Згідно звіту про незалежну експертну оцінку суб`єкта оціночної діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНЗАС РІАЛ ЕСТЕЙТ", останнім визначено ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки станом на 24.01.2019 - 6274803,00грн . Тобто вже після реалізації майна.

Як зазначено вище, початкова вартість майна банкрута була вищою за ринкову вартість, але у зв`язку з відсутністю потенційних покупців майно реалізовано на другому повторному аукціоні у відповідності до норм статті 66 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями (якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір).

За таких обставин, можна дійти висновку, що майно реалізовано за ціною яку запропоновано переможцем аукціону та у відповідності до норм Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями.

Крім того, суд звертає увагу на те, що метою аукціону як способу реалізації є, передусім, відчуження майна банкрута за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови прозорості та вільної конкуренції, тому початкову чи оціночну вартість майна можна розглядати лише як стартову ціну, яка із першим кроком аукціону втрачає своє значення.

При цьому, початкова вартість майна на аукціоні ніяк не впливає на кінцеву ціну реалізації майна, оскільки під час торгів вона може бути як зменшена, так і збільшена. Тобто ціна майна банкрута формується виходячи зі стану майна, попиту та пропозиції, на які ліквідатор банкрута не має жодного впливу.

Реалізація майна відбувалась одним лотом як цілісний майновий комплекс, що в свою чергу сприяло реалізації неліквідного майна та зменшенню витрат на проведення аукціонів.

Отже, доводи Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в цій частині судом не приймаються, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо доводів заявника в частині проведення ліквідатором оцінки майна після реалізації, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та ОСОБА_2 є заставними кредиторами у справі.

У відповідності до положень ст.42 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`яваннями, які воно забезпечує.

За таких обставин, згідно до переліку суб`єктів оціночної діяльності, що внесені до переліку осіб, акредитованих у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб, який здійснює ліквідацію неплатоспроможного банку Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", ліквідатором направлені листи про проведення конкурсу із оцінки майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" та із проханням здійснити оцінку майна банкрута, що увійшло до складу ЦМК банкрута, в тому числі майна, що перебувало в заставі Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Отримано відповідь-пропозицію від Товариства з обмеженою відповідальністю "Канзас Ріал Естейн" від 23.01.2019 №14/19-1.

Суб`єкт оціночної діяльності - Товариство з обмеженою відповідальністю "Канзас Ріал Естейн" здійснив огляд майна банкрута згідно із наданим переліком та надав звіт про незалежну експертну оцінку майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" та визначив ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки станом на 24.01.2019 у розмірі 6274803,00грн.

Здійснена оцінка майна увійшла до складу ЦМК банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ", в тому числі заставного рухомого майна банку та фізичної особи.

За результатами оцінки в порівнянні із ціною, що склалася в ході проведення другого повторного аукціону, ліквідатором була пропорційно розрахована вартість майна, яке було реалізовано в одному лоті та перебувало в заставі Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", а саме: 45744,23грн. Сума коштів в розмірі 45744,23грн була перерахована у повному обсязі заставному кредитору Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк".

Оцінка здійснювалася не для визначення початкової вартості майна на аукціоні, а виключно з метою встановлення пропорції розподілу коштів які необхідно спрямувати на погашення вимог заставних кредиторів та конкурсних кредиторів.

Отже, доводи Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в цій частині, судом не приймаються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо доводів заявника в частині, що організатора аукціону не було визнано учасником провадження у справі про банкрутство, суд зазначає, що положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено погодження та/або обов`язкового затвердження обраного ліквідатором організатора торгів судом чи кредиторами. Якщо виконано всі вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", особливо щодо оприлюднення інформації про аукціон та щодо строків його проведення, то покупці на аукціоні самі у конкурентній боротьбі визначають справедливу ціну.

Заявник посилається на практику Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі №24/5005/10848/2012 (постанова від 07.03.2018) згідно якої зазначає про те, що у разі наявності спору між заставним кредитором та ліквідатором щодо умов реалізації заставного майна, з метою оптимізації порядку здійснення ліквідаційної процедури він повинен вирішуватися судом саме на етапі визнання організатора аукціону учасником провадження у справі.

Тобто, організатор аукціону з продажу майна залучається учасником у справу про банкрутство судом саме на етапі визнання організатора аукціону в разі наявності спору.

У даній справі такий спір не виникав, тому необхідності такого залучення не було.

Отже, доводи заявника в цій частині судом не приймаються, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо доводів заявника в частині, що договір купівлі-продажу майна нотаріально не посвідчений, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 50 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів. Обов`язковими умовами договору купівлі-продажу майна є: відомості про майно, його склад, характеристика; ціна продажу майна; порядок і строк передачі майна покупцю; відомості про наявність або про відсутність обтяжень стосовно майна; інші умови, передбачені законодавством України. На аукціоні не може бути використано переважне право купівлі майна, крім випадків, передбачених законом. Укладений на аукціоні договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Тобто, нотаріальному посвідчення підлягає договір купівлі-продажу саме нерухомого майна.

Відповідно до ст. 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

В процедурі ліквідатором Тищенко О.І. проведено інвентаризацію майна банкрута, де встановлено, майно, яке перебуває в заставі Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" згідно з Договором застави рухомого майна б/н від 21.08.2010 є рухомим, як станом на 2010 рік так і на дату проведення інвентаризації в 2018 році.

П.4 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено також, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Наявні у ліквідатора документи свідчать, що операторна дробарки СМД 118, пандус, підземна галерая №1, підземна галерая №2, підземна галерая №3 є самочинно збудованими об`єктами (самобуд) без отримання дозволу на початок будівництва, отримання земельної ділянки для будівництва (оренду чи власність), розробки проекту забудови та його відповідного погодження, самочинна забудова проведена без дотримання будівельних норм та вимог до нежитлових приміщень, експлуатація даних об`єктів не проводилася (відсутні ознаки закінченості об`єктів), тощо.

Згідно зі ст. 376 Цивільного кодексу України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває автоматично права власності на нього.

З огляду на вищезазначені обставини, ліквідатором замовлено проведення технічного обстеження будівельних об`єктів - будівель та споруд операторна дробарки СМД 118, пандус, підземна галерея №1, підземна галерея №2, підземна галерея №3. Отриманий звіт щодо технічного стану будівельних конструкцій. Встановлена недоцільність вжиття заходів та витрата коштів щодо приведення до відповідності будівель та споруд до нерухомого майна в розумінні законодавства України.

Отже, технічний стан цих споруд був визнаний ліквідатором як частково зруйнований чи незадовільний - тобто такий, що непридатний до експлуатації за їх цільовим призначенням. Даних про кадастровий номер земельної ділянки на якій розташовані ці споруди у оголошенні також наведено не було.

За таких обставин, у ліквідатора було відсутнє право щодо реєстрації права власності на нерухоме майно. Операторна дробарки СМД 118, пандус, підземна галерея №1, підземна галерея №2, підземна галерея №3 реалізовувалися як рухоме майно, фактично як набір будівельних матеріалів сумнівної цільової придатності, будівельне сміття.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна підтверджує відсутність записів щодо права власності на нерухоме майно, незавершене будівництво або споруди щодо Товариства "ЮЛ СОФ" та щодо об`єкту нерухомого майна - за місцем фактичного проведення виробничої діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" та його юридичною адресою Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки вул. Центральна, 30.

Крім того, в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" скасований реєстраційний запис, внесений до Державного реєстру обтяжень 04.10.2016 щодо реєстрації поточного приватного обтяження, (застава рухомого майна за договором поруки № б/н від 21.08.2010) за Публічним акціонерним товариство "Дельта Банк".

Отже, враховуючи, що майно, яке реалізовано 15.01.2019 та увійшло до цілісного майнового комплексу є рухомим, нотаріальному посвідченню договір купівлі-продажу не підлягав.

Тобто доводи заявника в цій частині суд не приймає, оскільки вони спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Щодо доводів заявника в частині, що в оголошенні про проведення аукціону з продажу майна 15.01.2019 відсутні додатки до змісту оголошення про проведення аукціону з продажу майна банкрута 15.01.2019 (перелік майна, що продається, його характеристика та місцезнаходження), суд встановив наступне.

Заявник зазначає, що відсутність інформації на сайті Вищого господарського суду України, щодо змісту з додатками документів про опублікування оголошення про проведення аукціону, позбавило можливості достатньої кількості бажаючих покупців подати заявки на участь у аукціоні.

Згідно наданих заявником роздруківок з веб-сайту Вищого господарського суду вбачається, що вони роздруковані 19.03.2019 та 20.03.2019, тобто після проведення аукціону.

Державне підприємство "Інформаційні судові системи" листом №844/0/л-19 вих від 05.02.2019 повідомило про те, що у зв`язку з виникненням технічних проблем були ускладнення в роботі сайту в розділі подачі боржниками та організаторами аукціону відомостей про справи про банкрутство.

Тобто, були збої в роботі сайту.

Відповідно до ст. 59 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, оголошення про проведення аукціону на веб-сайті повинно містити відомості про: майно, що продається, його характеристику та місцезнаходження; час та місце проведення аукціону (для електронних торгів - веб-сайт, на якому проводяться електронні торги, та період часу, протягом якого проводяться торги); початкову вартість та відомості про можливість її зниження на тому ж аукціоні; розмір та порядок внесення гарантійного внеску; можливість надання переможцю податкової накладної; продавця майна (найменування, місцезнаходження, засоби зв`язку); порядок, місце, строк і час представлення заявок на участь в торгах; порядок оформлення участі в торгах, перелік документів і вимоги, що пред`являються учасникам, до їх оформлення; порядок і критерії виявлення переможця торгів; строки платежів, реквізити рахунків, на які вносяться платежі; організатора аукціону (найменування, місцезнаходження, засоби зв`язку); спосіб отримання додаткової інформації про проведення аукціону.

В оголошенні наводиться текст договору, що укладається на аукціоні, крім умови про ціну та зазначення особи покупця.

Якщо аукціон є повторним або проводиться у зв`язку з розірванням договору, укладеного на попередньому аукціоні, про це зазначається в оголошенні із вказівкою на адресу сторінки веб-сайту, на якій розміщено інформацію про проведення попереднього аукціону.

Якщо продажу підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира, то у характеристиці майна зазначаються план, загальна площа та житлова площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди, відомості про земельну ділянку, на якій розташована будівля, споруда, право на земельну ділянку, що переходить до покупця будівлі, споруди, приміщення, квартири тощо.

Якщо продажу підлягає транспортний засіб, то у характеристиці майна зазначаються марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

В оголошенні вміщуються фотографічні зображення речей, що продаються.

Відповідно до ч.4 ст. 58 Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, організатор аукціону забезпечує доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитися з майном за його місцезнаходженням.

В оголошенні про проведення 15.01.2019 аукціону було розміщено інформацію, зокрема, відомості про майно, що продається, його характеристику (найменування, одиниця виміру, кількість, технічний стан) та місцезнаходження (13333, Житомирська область , Бердичівський район, село Райки ( Райківське родовище (ділянка кар`єру № 2).

Отже, організатором аукціону в оголошенні про проведення аукціону з продажу майна банкрута були зазначені усі відомі характеристики майна банкрута, що було предметом продажу на аукціоні, у тому числі перелік майна, що продається, його характеристика та місцезнаходження.

Суд дослідивши оголошення дійшов до висновку, що воно містить всі необхідні відомості, що надають потенційному учаснику аукціону інформацію про виставлене на торги майно.

Крім того слід зазначити, що відсутність певних ідентифікуючих даних про майно, не може слугувати підставою для не реалізації такого майна.

Отже, доводи Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в цій частині, судом не приймаються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, заявник посилається на те, що має особливий статус та перебуває в процедурі ліквідації.

Як вже зазначалось вище, ліквідатором проведено реалізацію майна (у тому числі заставного) у складі ЦМК та частково погашено вимоги заставних кредиторів. Тобто активи банкрута для погашення боргу саме перед заставними кредиторами вже використано.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що підготовка, проведення аукціону та оформлення кінцевих результатів аукціону здійснені у відповідності до норм чинного законодавства, з дотриманням норм Закону про банкрутство зі змінами та доповненнями, що регулюють означені питання.

Заслухавши пояснення учасників провадження у справі про банкрутство, проаналізувавши фактичні обставини справи в їх сукупності, на підставі наявних в матеріалах справи документів, суд дійшов висновку в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №23.1/2849 від 20.03.2019 про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 15.01.2019 з реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" - відмовити.

Керуючись статтями 12, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 5, 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 04.11.2012, статтями 42-44, 49-75 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції з 19.01.2013, Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №23.1/2849 від 20.03.2019 про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 15.01.2019 з реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛ СОФ" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 та підпунктом 17.5 підпункту 17 пункту 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Дата складання повного тексту ухвали: 05.08.2019.

Суддя Гнисюк С.Д.