УХВАЛА

м. Київ

24.07.2019Справа № 910/8010/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши матеріали

позовної заяви Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банку "Траст" Кухарева Володимира Валентиновича

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банку "Траст" Кухарева Володимира Валентиновича про зобов`язання прийняти кредиторські вимоги у розмірі 1 212 429,42 грн та внести їх до акцептованого реєстру кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства Банку "Траст".

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпункту 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, за змістом частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 1 921,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання даного позову за вимогою немайнового характеру становить 1 921,00 грн.

Проте, як встановлено судом, жодних належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі позивачем до позовної заяви не подано.

З огляду на вищенаведені обставини в сукупності, ухвалою від 24.06.2019 Господарського суду міста Києва вказану позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зі змісту поштового повідомлення про вручення поштового відправлення № 079 вбачається, що судова кореспонденція була вручена уповноваженому представнику позивача 27.06.2019, тобто, останнім строком для усунення недоліків позовної заяви була дата - 08.07.2019.

У встановлений судом строк позивачем не були усунуті недоліки, допущені при поданні даної позовної заяви до суду, проте 10.07.2019 до відділу автоматизованого документообігу, моніторингу виконання документів (канцелярії) суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача про продовження строків, відповідно до якої заявник просить продовжити процесуальний строк на усунення недоліків. Зазначена заява мотивована відсутністю у позивача можливості сплатити судовий збір у зв`язку з наявним дефіцитом фінансування спричиненим зупиненням операцій з бюджетними коштами у зв`язку з виконавчими провадженнями відносно позивача.

Розглянувши подану заяву позивача, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою заява позивача про продовження строків є заявою про відстрочення сплати судового збору.

Статтею 8 Закону унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Згідно з частиною 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

У поданій заяві позивачем не наведено підстав які відповідно до положень чинного законодавства можуть бути підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення позивача від сплати судового збору.

Таким чином, у суду відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору позивача в силу статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Одночасно, суд відзначає, що згідно глави 5 ГПК України, суд не зобов`язаний збирати докази самостійно, а кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень на виконання такого завдання господарського судочинства, як змагальність сторін.

Приписами пункту 4 статті 174 ГПК України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

Відповідно до частини 6 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

При цьому, беручи до уваги строк поштового перебігу по Україні та місцезнаходження позивача (місце державної реєстрації та адресу для листування), питання про повернення позовної заяви вирішується 24.07.2018.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що згідно частини 8 статті 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву і додані до неї документи Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

2. Ухвала набирає законної сили 24.07.2019 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ