ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24.07.2019р. Справа № 914/658/19
За позовом: публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод",
до відповідача:акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця",
про:стягнення 4'625'499,86 грн.
СуддяРим Т.Я.
Секретар судового засіданняКушта А.М.
позивача:не з`явився,
відповідача:Плесканка Олег Володимирович - адвокат.
Рішенням від 10.07.2019 у справі № 914/658/19 Господарський суд Львівської області повністю задовольнив позовні вимоги, стягнув з акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" 4'104'000,00 грн. основного боргу, 325'565,16 грн. пені, 141'289,66 грн. інфляційних втрат, 54'645,04 грн. - 3% річних, 69'382,50 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

У цьому рішенні суд вирішив питання щодо розподілу судових витрат в частині судового збору. Водночас, представник позивача в судовому засіданні 10.07.2019 подав заяву про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій просить прийняти додаткове рішення, яким покласти на відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40'000,00 грн. Таким чином, на виконання вимог частини 8 статті 129 та пункту 5 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, суд у рішенні ухвалив призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл решти судових витрат на 24.07.2019 та встановив позивачеві строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу, а відповідачеві - строк для подання заперечень.

Позивач у визначений судом строк подав до суду докази щодо розміру понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, в матеріалах справи є також інші докази, що стосуються витрат позивача на професійну правову допомогу.

В судове засідання 24.07.2019 з`явився представник відповідача. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд заяви щодо ухвалення додаткового рішення без його участі.

Відповідач заперечив проти витрат позивача, оскільки вважає їх неспівмірними (том 1, а.с. 209). Зокрема, просить суд врахувати характер спірних правовідносин, ціну позову, категорію складності та доказів. Крім того, в судовому засіданні 24.07.2019 усно зазначив свої заперечення проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу позивача:

- відповідач фактично визнавав позовні вимоги, тому зусилля представника позивача в загальному полягали у складенні позовної заяви;

- неодноразовим збільшенням розміру позовних вимог позивач затягував розгляд справи, а, відповідно - з вини позивача збільшувалася кількість судових засідань;

- розгляд справи міг відбуватися без участі представника позивача. Зокрема, у зв`язку з територіальною віддаленістю місцезнаходження суду та позивача (його представника), судові засідання могли відбуватись в режимі відеоконференції;

- позивач фактично не здійснив оплати послуг адвоката.

Фактичні обставини справи.

Позивач і адвокат уклали договір про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018 (далі - Договір) (том 2, а.с. 8-13). В матеріалах справи також наявний прейскурант цін адвоката на послуги з надання професійної правової допомоги адвокатом, що діє з 01.01.2019 та є частиною Договору (том 2, а.с. 14-17, 18).

Крім того, 25.01.2019 позивач та адвокат підписали угоду до Договору (далі - Угода) (том 2, а.с. 18), угоду про погодження граничного розміру витрат адвоката, пов`язаних із наданням правової допомоги (том 2, а.с. 20). Предметом Угоди є доручення позивачем адвокату ведення справи про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № СВРЗ-03-22-18-154/ю від 06.11.2018. Вартість відповідних послуг сторони узгодили у сумі 30'000,00 грн. Пунктом 3 Угоди передбачено, що оплата клієнтом (позивач) професійної правничої допомоги здійснюється на підставі рахунку адвоката у строк не пізніше 5 банківських днів з дати отримання рахунку.

Позивач та адвокат 24.05.2019 підписали угоду про надання професійної правничої допомоги (том 2, а.с. 21), якою внесли зміни до Угоди. Серед іншого, погодили вартість послуг адвоката у розмірі 40'000,00 грн. з урахуванням податків, зборів, інших обов`язкових платежів та без урахування сум, які підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката для надання правничої допомоги. Змінили пункт 3 Угоди - зокрема, оплата клієнтом професійної правничої допомоги, а також відшкодування прямих витрат адвоката пов`язаних із виконанням доручення здійснюється на підставі рахунку адвоката у строк не пізніше 5 банківських днів з дати виставлення рахунку. Остаточний розрахунок за надану адвокатом професійну правничу допомогу здійснюється клієнтом шляхом перерахування грошових коштів на рахунок адвоката у строк, який не перевищує 5 банківських днів з дати набрання чинності рішенням суду або з дати зарахування суми боргу, пені, відсотків за користування коштами та індексу інфляції на розрахунковий рахунок клієнта в залежності від того яка подія настане раніше.

Позивач та адвокат підписали акт приймання-передавання наданих послуг до Договору від 11.07.2018 (том 2, а.с. 70-72), у якому міститься перелік наданих адвокатом послуг, час, витрачений на такі послуги та їхня вартість. В матеріалах справи також є детальний опис виконаних адвокатом робіт (виконаних послуг) по справі від 11.07.2019 (том 2, а.с. 73-78).

Позивач надав суду консолідовану фінансову звітність відповідача за 2018 рік (том 2, а.с. 22-58).

Доказів оплати позивачем послуг адвоката немає в матеріалах прави.

При ухваленні додаткового рішення, суд керувався таким.

Відповідно до частини 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Подання такої заяви зобов`язує суд на підставі пункту 5 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України в рішенні призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати. Позивач подав відповідну заяву та деякі докази у строк, визначений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Положення частин 2 та 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, на переконання суду, дійсно станом на час ухвалення судом рішення може виникнути ситуація, коли позивач ще не сплатив усіх витрат на професійну правничу допомогу. З цією метою законодавцем і передбачено механізми, закріплені в частині 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Тому позивач, який має намір здійснити такі витрати після ухвалення судом рішення, повинен це зробити упродовж наступних 5 днів, докази про що надати суду до часу проведення судового засідання, призначеного для остаточного вирішення питання про розподіл судових витрат.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією вищих судових інстанцій як апеляційного, так і касаційного рівнів. Зокрема, у справі № 914/1489/18 Господарський суд Львівської області (у складі судді Рима Т.Я.) визнав обґрунтованість заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7'000,00 грн. Однак, постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 у вказаній справі рішення Господарського суду Львівської області в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу змінено. Зокрема, суд апеляційної інстанції визнав помилковими висновки суду першої інстанції, оскільки позивач платіжними дорученнями підтвердив понесені витрати на професійну правничу допомогу лише на суму 5 '000,00 грн. Відтак, в задоволенні 2'000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (не підтверджених платіжними дорученнями) суд першої інстанції повинен був відмовити.

Аналогічні висновки зробив і Верховний Суд. Так, у постановах від 05.01.2019 у справі № 906/194/1, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18, від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18 визначено, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

На підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано належні фінансові документи, що свідчать про перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги. Такими доказами можуть бути квитанції про оплату послуг адвоката, видаткові касові ордери, платіжні доручення про передачі коштів адвокату, виписок з рахунків тощо.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Господарський процесуальний кодекс України в частині 3 статті 2 також установлює, що до основних засад господарського судочинства належить верховенство права. Як відомо, однією зі складових верховенства права є принцип правової визначеності. Цей принцип неодноразово тлумачився і Європейським судом з прав людини.

Так, у рішенні Сєрков проти України (Serkov v. Ukraine, no. 39766/05, § 35, 07 July 2011) ЄСПЛ зазначив:

"35. Коло застосування концепції передбачуваності значною мірою залежить від змісту відповідного документа, сфери призначення, кількості та статусу тих, до кого він застосовується. Сам факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що вона не відповідає вимозі "передбачуваності" у контексті Конвенції. Завдання здійснення правосуддя, що є повноваженням судів, полягає саме у розсіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які залишаються враховуючи зміни у повсякденній практиці… У цьому зв`язку не можна недооцінювати завдання вищих судів у забезпеченні уніфікованого та єдиного застосування права".

За таких обставин, Господарський суд Львівської області послідовно продовжує застосовувати правові норми, які регулюють спірні правовідносини, у спосіб, визначений Верховним Судом.

Як вище зазначено, позивач надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, однак не надав суду доказів здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність таких доказів, хоч і узгоджується з умовами Угоди, однак не відповідає вимогам частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України та правовою позицією Верховного Суду. Зважаючи на вказане, підстави для покладення витрат на професійну правничу допомогу на відповідача відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 126, 130, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 29.07.2019.

Суддя Рим Т.Я.