ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 920/274/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:

відповідача - адвокат Ільєнок Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 29.01.2019

у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючого), Пономаренка Є.Ю., Дідиченко М.А.

та на рішення Господарського суду Сумської області

від 17.10.2018

у складі судді: Соп`яненко О.Ю.

у справі № 920/274/18

за позовом Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 2 445 646,42 грн та пені в сумі 1 467,39 грн,-

ВСТАНОВИВ:

1. Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі-позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» (далі-відповідач) адміністративно-господарські санкції у розмірі 2 445 646,42 грн та 1 467,39 грн пені за порушення термінів адміністративно-господарських санкцій.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

2. Рішенням господарського суду Сумської області від 17.10.2018 року у справі №920/274/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

3. Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду,

позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 у даній справі апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення господарського суду Сумської області від 17.10.2018 у справі №920/274/18 залишено без змін.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

5. 05.03.2019 Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось через Північний апеляційний господарський суд до Верховного Суду з касаційною скаргою від 05.03.2019 № 04-35/228 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 та на рішення Господарського суду Сумської області від 17.10.2018 у справі № 920/274/18.

6. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 920/274/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Берднік І.С., судді - Міщенка І.С., судді - Сухового В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.03.2019.

7. Ухвалою Верховного Суду від 01.04.2019 касаційну скаргу Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 та на рішення Господарського суду Сумської області від 17.10.2018 у справі № 920/274/18 залишено без руху. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги до 06.05.2019.

8. 10.04.2019 Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 01.04.2019, направило до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду листа про усунення недоліків касаційної скарги.

9. Ухвалою Верховного Суду від 26.04.2019 задоволено заяву суддів: Берднік І.С., Міщенка І.С., Сухового В.Г. від 26.04.2019 про самовідвід у справі № 920/274/18.

10. Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 02.05.2019 № 29.3-02/370, у зв`язку з ухвалою про самовідвід суддів Берднік І.С., Міщенка І.С., Сухового В.Г., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 920/274/18.

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів у справі № 920/274/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Жукова С.В., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 13.05.2019.

12. Ухвалою Верховного Суду від 22.05.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 920/274/18 за касаційною скаргою Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 05.03.2019 № 04-35/228 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 та на рішення Господарського суду Сумської області від 17.10.2018; розгляд касаційної скарги призначено на 24.07.2019 о 14 год. 30 хв.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.

13. Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем подано касаційну скаргу, в якій останній просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу № 920/274/18 до Господарського суду Сумської області для розгляду по суті в межах справи № 5021/2509/2011 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром».

14. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

14.1 Судами попередніх інстанцій не взято до уваги той факт, що відповідач в силу вимог закону зобов`язаний не лише створювати робочі місця для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю а й забезпечити їх заповнення.

14.2 Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік (форма №10 ІІІ) поданий відповідачем був оформлений з порушенням вимог.

14.3 Спір у даній справи повинен розглядатися в межах справи № 5021/2509/2011 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром".

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

15. ПАТ «Сумихімпром» подано відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить залишити касаційну скаргу без задоволення а оскаржувані судові рішення без змін.

16. Представник відповідача в судовому засіданні 24.07.2019 заперечив проти касаційної скарги.

Позиція Верховного Суду

17. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

18. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

19. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

20. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

21. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

22. Згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

23. Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

24. Згідно частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

25. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач як на підставу позовних вимог посилається, зокрема, на статті 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України та в прохальній частині просить, зокрема, відкрити провадження у адміністративній справі.

26. Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

27. Всупереч вказаним вимогам закону судами попередніх інстанцій не досліджено та не встановлено, з огляду на вказаний вище зміст позовної заяви та викладених позовних вимог, чи носить спір у даній справі публічно - правовий характер, від чого в свою чергу залежить вирішення питання щодо віднесення даного спору до юрисдикції відповідних судів.

28. Окрім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.10.2011 за заявою ТОВ "Компанія з управління активами "Промислові інвестиції" порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" відповідно до статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, діючій до набрання чинності змінами внесеними Законом №4212-VI від 22.12.2011.

29. 30.10.2012 судом введено процедуру санації боржника, керуючим санацією призначено голову правління ПАТ "Сумихімпром" Лазаковича І.В., розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Марченка Р.В.

30. Ухвалою суду від 22.05.2019 продовжено повноваження розпорядника майна ПАТ "Сумихімпром" у справі № 5021/2509/2011 арбітражного керуючого Марченка Романа Вікторовича; керуючим санацією ПАТ "Сумихімпром" у справі № 5021/2509/2011 призначено керівника боржника Лазаковича Ігоря Васильовича; провадження у справі № 5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" здійснювати із урахуванням особливостей провадження санації боржника його керівником відповідно до статті 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

31. Продовжено строк процедури санації у справі № 5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" на шість місяців до 22.11.2019 (ухвала суду від 22.05.2019).

32. Закон про банкрутство передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів, а також беручи до уваги те, що до повноважень ліквідатора банкрута відноситься обов`язок вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

33. Всупереч наведеному та вимогам закону судами попередніх інстанцій не досліджено та не встановлено чи є позовні вимоги у справі № 920/274/18 поточними вимогами до боржника в розумінні Закону про банкрутство, та чи повинен даний спір розглядатися судом в межах справи № 5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром".

34. Окрім того, відповідно до статей 1, 12 Закону про банкрутство (в редакції чинній до 19.01.2013) мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

35. Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв`язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов`язання і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

36. З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов`язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов`язання.

37. З огляду на наведене можна дійти висновку, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

38. Що стосується зобов`язань поточних кредиторів, то за цими зобов`язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

39. За своєю правовою природою фінансові та економічні санкції є додатковими зобов`язаннями, які забезпечують належне виконання основного і є похідними від нього.

40. Таким чином, оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли після його введення, то не припиняє і заходів, спрямованих на їх забезпечення.

41. Невиконання таких зобов`язань є правопорушенням. Тому нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання зазначених зобов`язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також штрафних санкцій, ґрунтується на законі.

42. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.06.2012 в адміністративній справі № 21-179а12 при перегляді ухвали Вищого адміністративного суду України від 03.11.2010.

43. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

44. Оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону не відповідають.

45. Рішення суду має прийматися і цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

46. Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних рішення та постанови не були дотримані, а тому доводи скаржника частково знайшли своє підтвердження під час касаційного провадження.

47. Згідно пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній з 15.12.2017, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

48. З огляду на зазначене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи порушено норми процесуального закону, статті 86 Господарського процесуального кодексу України, неповно досліджено всі обставини справи в їх сукупності, а тому рішення суду першої інстанції від 17.10.2018 та постанову суду апеляційної інстанції від 29.01.2019 слід скасувати, а справу № 920/274/18 слід направити до Господарського суду Сумської області на новий розгляд.

49. При новому розгляді суду необхідно дослідити зібрані у справі докази повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону, з урахуванням зауважень викладених в цій постанові, постановити законне та обґрунтоване рішення.

50. Оскільки Касаційний господарський суд дійшов висновку, що судові рішення по справі № 910/11947/18 підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 05.03.2019 № 04-35/228 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 та на рішення Господарського суду Сумської області від 17.10.2018 у справі № 920/274/18 задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 та рішення Господарського суду Сумської області від 17.10.2018 у справі № 920/274/18 скасувати.

3. Справу № 920/274/18 направити на новий розгляд до Господарського суду Сумської області.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

В.Я. Погребняк