ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року Справа № 923/331/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного спеціалізованого монтажно-налагоджувального підприємства "Газкотлоспецмонтажналадка", м.Херсон

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕЛІТ ТРАНС", м.Херсон

про стягнення 6500 грн

без виклику сторін

Приватне спеціалізоване монтажно-налагоджувальне підприємство "Газкотлоспецмонтажналадка" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕЛІТ ТРАНС" (відповідач) 6500 грн заборгованості.

Заява мотивована тим, що платіжним дорученням № 480 від 03.04.2017 позивач сплатив відповідачу 6500 грн вартості послуг перевезення вантажу маршрут Кривий Ріг - Херсон згідно з рахунком № 391 від 03.04.2017. Однак, відповідач не надав позивачу послуг з перевезення вантажу та не повернув 6500 грн, незважаючи на те, що позивач надіслав йому претензію від 16.05.2017.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2019 визначено суддю по справі Ярошенко В. П.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 02.05.2019 відкрито провадження у справі № 923/331/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу та позивачу встановлені строки для подання до суду заяв по суті справи, заяв з процесуальний питань.

10.05.2019 року до суду повернулася копія ухвали від 02.05.2019, яка направлялась на адресу відповідача, з відміткою Укрпошти "організація вибула" (а.с. 35-38).

Частиною 10 статті 242 ГПК України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" №755-IV від 15.05.2003 якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до відомостей, які містяться у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який зроблено судом 21.05.2019, юридична адреса відповідача відповідає зазначеній у позовній заяві (а.с. 39-40).

Крім того суд наголошує на тому, що ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013 та ГПК України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу.

29.05.2019 до суду повернулася копія ухвали від 02.05.2019, яка направлялась на адресу (відповідно до відомостей вищезазначеного витягу) засновника та керівника ТОВ "Південь Еліт Транс" з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 41-44).

Суд додатково повідомив Відповідача про відкриття провадження у справі № 923/331/19 шляхом розміщення на офіційному сайті судової влади відповідного повідомлення (а.с. 45).

Згідно з ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин враховуючі приписи п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Своїм правом на подачу заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань Відповідач протягом строку встановленого судом, не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 03.04.2017 ПСМНП "Газкотлоспецмонтажналадка" (далі позивач) на підставі виставленого ТОВ "Південь Еліт Транс" (відповідач) рахунку, здійснила оплату за перевезення вантажу маршрут Кривий Ріг Херсон в сумі 6500 грн.

Позивач вказує на те, що фактично відповідач послуги по перевезенню вантажу не надав, отримані кошти не повернув.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено вимогу про сплату боргу від 16 травня 2017 року в розмірі 6500 грн. 00 коп.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з положеннями чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у примусовому спонуканні Відповідача до сплати заборгованості, утвореної внаслідок завданих неналежним виконанням зобов`язань за усним договором з перевезення вантажу.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні регулюються, насамперед, положеннями Господарського кодексу України, а також іншими актами господарського законодавства, зокрема - Цивільним кодексом України.

Суд вважає безпідставним, посилання позивача на ст. 901 ЦК України, як на норму матеріального права, оскільки зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), свідчать, що за своєю правовою природою між ними укладений договір перевезення вантажу.

Відповідно до ч.1 ст.908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та актами, що видаються відповідно до них (ч.2 ст.908 ЦК України).

Згідно з вимогами ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі.

Укладання договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами відповідних перевезень.

Частиною 1 ст.50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору перевезення вантажу автомобільним транспортом є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання (п.1 Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р.).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтуванні вимог до відповідача посилається на рахунок № 391 від 03.04.2017 р на оплату в сумі 6500 грн та платіжне доручення від 03.04.2017 р № , як на доказ наявності між сторонами договірних відносин з перевезення вантажу.

Як зазначено вище, нормами ст. 908 ЦК України, ст. 307 ГК України та ст.50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу має бути укладений у письмовій формі (договір, накладна, квитанція, тощо). Вимоги до письмової форми правочину передбачені ст. 207 Цивільного кодексу України.

Істотними умовами договору перевезення вантажу є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

За приписами ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., визначено правила укладення договорів перевезення.

Так, згідно п.3.4.Правил після того, як Перевізник і Замовник узгодили умови перевезень і розрахунки, стверджений підписом і печаткою Перевізника проект Договору з необхідними до нього додатками в двох екземплярах Перевізник зобов`язаний направити Замовнику не пізніше ніж через три дні після його узгодження.

У Договорі встановлюються: термін його дії, обсяги перевезень, умови перевезень (режим роботи по видачі та прийманню вантажу, забезпечення схоронності вантажу, виконання вантажно-розвантажувальних робіт і таке інше), вартість перевезень і порядок розрахунків, порядок визначення раціональних маршрутів, обов`язки сторін, відповідальність тощо (п. 3.5 Правил). Замовник не пізніше як через 10 днів після одержання від Перевізника проекту Договору підписує його і додатки до нього, стверджує їх печатками і один екземпляр повертає Перевізнику (п. 3.5.1 Правил).

Якщо у Замовника є розбіжності по Договору, він зобов`язаний сформулювати свої пропозиції у протоколі розбіжностей і направити їх Перевізнику разом з Договором у 10-деннил термін (п.3.5.2 Правил). Перевізник зобов`язаний розглянути протокол розбіжностей Замовника, у разі потреби - спільно з ним, і включити до Договору всі прийняті пропозиції (п. 3.5.3 Правил).

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що належних доказів укладання договору перевезення вантажу між ПСМНП "Газкотлоспецмонтажналадка" та ТОВ "ПІВДЕНЬ ЕЛІТ ТРАНС" у розумінні ч.1 ст.76 ГПК України, позивачем, всупереч ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів справи не надано.

Отже, позивачем, всупереч вимогам ч.3 ст.13 ГПК України, не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати у відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 27.06.2019р.

Суддя В.П.Ярошенко