ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.07.2019р. Справа № 904/1439/19
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімпродукт», с. Холоднянське

До: Ерастівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України, смт. Вишневе

Про: стягнення грошових коштів ( розгляд заяви про відстрочення виконання рішення суду)

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Жерьобкін О.М. (адвокат)

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.19р. (суддя Петренко Н.Е.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Ерастівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України на користь ТОВ «Агрохімпродукт» заборгованість по основному боргу у сумі 1 454 864, 21 грн., 3 % річних в сумі 38 025,76грн., інфляційних втрат у сумі 139 237,60грн. , пені у розмірі 263 589,47грн., штрафу у розмірі 145 486,40грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 30 618,05 грн., витрати на правничу допомогу у сумі 38 900,00грн.; в решті позовних вимог - відмовлено.

18.07.19 р. до суду надійшла заява Ерастівської дослідної станції ДУІЗК НААНУ (відповідач) про відстрочення виконання судового рішення на шість місяців. Заява обґрунтована посланням на тяжкий фінансовий стан відповідача; який є аграрним підприємством державної форми власності, специфіка діяльності якого, а отже і його прибутковість, перебуває в залежності від сезонності робіт та отримання прибутку. В силу слабкої врожайності сільськогосподарських культур у сезоні 2018 року відповідач не отримав достатнього прибутку від їх реалізації, що мало наслідком тяжкий фінансовий стан підприємства та виникнення кредиторської заборгованості перед контрагентами; станом на цей час відповідач не подолав наслідки збиткового 2018 року і підприємство розраховує вийти із «збиткової ями» за рахунок отримання прибутку від продажу сільськогосподарських культур за наслідками сезону 2019 року. Окрім того - відповідач зазначає, що він є бюджетною організацією та фінансується за рахунок Державного бюджету.

Розпорядженням керівника апарату суду №1179 від 18.07.19р. призначено повторний автоматизований розподіл даної заяви у справі №904/1439/19 у зв`язку з тим, що суддя Петренко Н.Е. знаходиться у відпустці,за наслідками якого заяву передано для розгляду судді Васильєву О.Ю. Ухвалою суду від 22.07.19р. призначено розгляд заяви про розстрочення виконання рішення на 30.07.19р.

До судового засідання 30.07.19р. з`явився лише представник відповідача, який наполягав на задоволенні своєї заяви.

ТОВ «Агрохімпродукт» (позивач) в письмових поясненнях заперечував проти задоволення заяви про відстрочення виконання рішення, зазначаючи, що відповідачем не додано належних та допустимих доказів, які б дійсно підтверджували обставини слабкої врожайності підприємства у 2018 році та неможливості виконання своїх зобов`язань перед позивачем на даний час. Окрім того, зазначає, що оцінку обставин, на які відповідач посилається у своїй заяві про відстрочення виконання рішення суду, було надано господарським судом Дніпропетровської області під час прийняття рішення у цій справі. Зокрема суд встановив, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження доводів про слабку врожайність сільськогосподарської продукції у 2018 році.

Як зазначено у мотивувальній частині рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.19р. у справі 904/1439/19 : « … Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд приходить до висновку, що штрафні санкції, які позивач просить стягнути з відповідача, а саме, пеня та штраф, зменшенню не підлягають.

В обґрунтування зменшення штрафних санкцій відповідач зазначає, що не мав можливості виконати зобов`язання за договором внаслідок складного матеріального становища, яке виникло у результаті слабкої врожайності сільськогосподарської продукції в 2018 році. Крім того, відповідач вказує на те, що у зв`язку зі слабкою врожайністю ним не отримано запланованого прибутку від продажу сільськогосподарської продукції.

Оцінюючи доводи відповідача, господарський суд встановив, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження доводів про слабку врожайність сільськогосподарської продукції у 2018 році. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження складного матеріального становища відповідача, у зв`язку з неотриманням відповідачем упущеного прибутку від продажу сільськогосподарської продукції.

Стосовно наданих відповідачем звітів про фінансові результати на підтвердження тяжкого фінансового стану, господарський суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» ( затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73) звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - це звіт про доходи, витрати, фінансові результати та сукупний дохід. Фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі - баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі - звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності. У балансі відображаються активи, зобов`язання та власний капітал підприємства.

Відтак, згідно Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», наданий відповідачем звіт про фінансові результати не містить повну інформацій про фінансовий стан підприємства відповідача, а саме відсутня інформація про рух коштів та про власний капітал. Таким чином, господарський суд не може оцінити фінансовий стан підприємства відповідача, у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів. Також, слід зазначити, що згідно звіту про фінансові результати, відповідач за 2018 рік отримав чистий дохід від реалізації продукції у розмірі 38 566 000,00 грн.

Крім того, доводи відповідача проте, що у останнього станом на 01.01.19р. наявна заборгованість із заробітної плати в сумі 1 018 300,00грн., господарським судом не приймаються, оскільки в судовому засіданні представником відповідача зазначено, що станом на 01.07.19р. у відповідача відсутня заборгованість із заробітної плати у розмірі 1018300,00грн.

Доводи відповідача про те, що у Господарському суду Дніпропетровської області перебувають на розгляді справи №904/638/19, №904/668/19 та №904/410/19 про стягнення з відповідача заборгованості і штрафних санкцій на загальну суму 5427883,31грн. , судом не приймаються, оскільки зазначені обставини свідчать тільки про звичайну господарську діяльність та не можуть бути виключними обставинами.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що підстав для зменшення штрафних санкцій не має …».

Відповідно до приписів ст.331 ГПК України: за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відповідачем в обґрунтування заяви про відстрочення виконання судового рішення не надано жодних нових доказів ( ніж ті , що раніше надавалися ним в обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій ) .Але ж ці докази вже були досліджені судом під час ухвалення рішення по цій справі та були визнані недостатніми для зменшення розміру штрафних санкцій . А відтак ,суд не знаходить достатньо правових підстав і для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання цього судового рішення , оскільки відповідачем не додано належних та допустимих доказів, які б дійсно підтверджували обставини слабкої врожайності підприємства у 2018 році та неможливості виконання своїх зобов`язань перед позивачем на даний час .

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.234, 235, 255, 256, 331 ГПК України, господарський суд , -

УХВАЛИВ :

В задоволені заяви Ерастівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України про відстрочку виконання рішення суду відмовити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя О.Ю.Васильєв