ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.19 Справа № 917/414/19

м.Полтава

за позовною заявою Кременчуцької міської рада Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП "Шляхбудсервіс", проспект Лесі Українки,142, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 65523,96грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар судового засідання Заріцька І.В.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Розглядається позовна заява Кременчуцької міської ради Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП "Шляхбудсервіс", про стягнення 65523,96 грн. безпідставно збережені кошти, оскільки в період з 07.03.2016 по 21.09.2017 (включно) користувався земельною ділянкою площею 9935 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів на на неї (з врахуванням заяви від 02.05.2019 за вхід. №4493).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на використання земельної ділянки без правоустановчих документів.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не надав, у судове засідання не з"являвся, останній був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Приписами ч.2 ст. 178 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Ухвалою від 27.06.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті на 23.07.2019

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

10.07.1999 року згідно договору на відчуження об`єкту нерухомого майна, будівлі цілісного майнового комплексу (ЦМС) по проїзду Галузевому,38 в м. Кременчуці Полтавської області належать ТОВ «Промислово-комерційному підприємству «Шляхбудсервіс» (далі - Відповідач).

13.02.2007 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та товариством з обмеженою відповідальністю «ПКП» Шляхбудсервіс» було укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий № :01:002:0110) для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу по проїзду Галузевому 38 в м. Кременчуці, загальною площею 9935 кв.м, строком дії на 5 років. Державну реєстрацію вказаного договору здійснено у Полтавській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.02.2007 року за № 85.

25 березня 2014р. рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про надання дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок юридичним та фізичним особам в м. Кременчуці», ТОВ «ПКП» Шляхбудсервіс» надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 9935 кв. м. для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу по проїзду Галузевому, 38 в м. Кременчуці Полтавської області.

Відповідно до положень п.2 вказаного рішення, зобов`язано відповідача до 25.09.2014 року розробити та подати для розгляду та затвердження у встановленому порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельних ділянок.

27 серпня 2014 рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м. Кременчуці», ТОВ ТОВ "ПКП "Шляхбудсервіс" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу по проїзду Галузевому АДРЕСА_2 38 в м. Кременчуці Полтавської області та передано вказану земельну ділянку площею 9935 кв.м в оренду строком на 15 років для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу по проїзду Г алузевому, 38 в м. Кременчуці Полтавської області.

Пунктом 23.2.2. вищезазначеного рішення ТОВ «ПКП «Шляхбудсервіс» зобов`язано в шестимісячний термін замовити документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Як зазначає позивач, відповідач так і не вчинив дій щодо оформлення документів на право користування вищезазначеною земельною ділянкою.

22.09.2017 року згідно договору купівлі-продажу нежитлових будівель, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценком А.М. за №1020, ТОВ ТОВ "ПКП "Шляхбудсервіс" продало, а ОСОБА_1 купив нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці комунальної власності, площею 0,9935 га. кадастровий номер НОМЕР_1 . Даний правочин підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 98200539 від 22.09.201 7 року.

Так, позивач зазначає, що у період з 07.03.2016 включно по 21.09.2017 відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

З вимогою про стягнення заборгованості у розмірі65523,96 грн позивач звернувся до суду

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землі є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 1 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Водночас, правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у ст. 120 ЗК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з положеннями ст. 120 ЗК України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з п. 14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пунктом 288.2 ст. 288 ПК України передбачено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (п. 289.1 ст. 289 ПК України).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України Про оцінку земель, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (до ч. 2 ст. 20, ч. 3 ст. 23 Закону України Про оцінку земель).

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що в період з 07.03.2016 по 21.09.2017 включно відповідач користувався спірною земельною ділянкою, не оформивши при цьому, відповідно до чинного законодавства таке користування, що позбавило Кременчуцьку міську раду можливості одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який вона могла б одержати, якби її право не було порушено.

Отже, з огляду на те, що речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, суд дійшов висновку, що відповідач використовував земельну ділянку без достатніх правових підстав.

Зважаючи на те, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.01.2019 у справі №916/2927/17).

Кременчуцькою міською радою правомірно визначено розмір безпідставно збережених коштів відповідачем та розраховано, як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, та яку міська рада могла отримати в разі укладення (поновлення) між нею та ТОВ "ПКП "Шляхбудсервіс", договору оренди земельної ділянки.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача боргу за період з 07.03.2016 по 21.09.2019 в сумі 65523,96грн підлягає задоволенню.

Під час вирішення спору судом, також враховано правову позицію Верховного суду, викладену в Постановах у справах № 902/794/17 від 21.01.2019, № 912/188/17 від 14.01.2019.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП "Шляхбудсервіс" (проспект Лесі Українки,142, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області (, площа Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) 65523,96грн. боргу та 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частинами 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 25.07.2019

Суддя Кльопов І.Г.