ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2019 р. Справа№ 910/3103/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Разіної Т.І.

Михальської Ю.Б.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019

у справі № 910/3103/19 (суддя Сівакова В.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сота Україна"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 253.275,20 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році Товариства з обмеженою відповідальністю "Сота Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 253.275,20 грн.

Окрім цього, позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які останній поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи в розмірі 13 799, 13 грн. з яких зокрема 10 000, 00 грн. витрати понесенні позивачем на оплату послуг адвоката (очікувані витрати).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 року позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота Україна» 107 477 грн. 37 грн. пені, 98 348 грн. 87 коп. інфляційних втрат, 17 912 грн. 90 коп. - 3% річних, 3.356 грн. 09 коп. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

27.05.2019 року позивачем до суду подано заяву про покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10.000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 року присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота Україна» 8 833 грн. 84 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення обґрунтовано тим, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного перерахування йому коштів на підставі договору, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, відтак у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 8.833,84 грн.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням Акціонерне товариства "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 року у справі №910/3103/19 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що при винесенні додаткового рішення місцевим господарським судом недостатньо повно досліджено і неповно з`ясовано всі обставини, які мають значення для даної справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зокрема на думку апелянта позивачем не надано жодного документа, який би підтверджував факт користування професійною правничою допомогою, а також зазначає, що у прохальній частині позовної заяви позивачем не зазначено про покладання адвокатських витрат позивача на відповідача.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/3103/19 та призначено розгляд справи на 25.07.2019 року.

24.07.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання 25.07.2019 року представники сторін не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота Україна» 107.477,37 грн. пені, 98.348,87 грн. інфляційних втрат, 17.912,90 грн. - 3% річних, 3.356,09 грн. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині в позові відмовлено повністю. (а.с. 80-87).

Ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зазначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною 1 ст. 123 ГПК України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (ч.3 ст.123 ГПК України).

Частинами 1-4 ст.126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Водночас за приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З матеріалів справи слідує, що позивачем до позовної заяви додано як попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які визначено в сумі 10 000 грн., а у поданій 27.05.2019 року до суду заяві позивач надав докази їх понесення. (а.с. 7, 98-111).

Вказане спростовує доводи апелянта, що позивачем не було зазначено у позовній заяві про понесення позивачем додаткових судових витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат, Позивач надає копію договору №11-02/19-ЮО про надання правової допомоги від 11.02.2019 року (далі - договір), укладеного між позивачем та адвокатом Адвокатським об`єднанням «ПРАВО ГРУП». (а.с. 99-100).

Відповідно до п. 1.1 договору предметом договору є здійснення виконавцем в інтересах клієнта певних видів адвокатської діяльності та надання виконавцем клієнту видів правової допомоги, що наведені у договорі.

Згідно з п. 4.1 договору сума винагороди (гонорару), порядок проведення розрахунків та кількість (об`єм) правової допомоги, що надається клієнту щомісяця або по конкретній справі, встановлюється додатком до цього договору.

Адвокатським об`єднанням «Право Групп» адвокату Єрмак Л.Б. 01.03.2019 року виданий ордер серії КС № 413361 на надання правової допомоги ТОВ «Сота Україна» у Господарському суді міста Києва. (а.с.103

Також в матеріалах справи наявна копія свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2845 від 12.03.2008 року, якою підтверджується, що Єрмак Л.Б. є адвокатом. (а.с. 104).

Крім того, позивачем долучено копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів України відповідно до якого Єрмак Л.Б. є адвокатом. (а.с. 105).

22.05.2019 року між клієнтом та виконавцем складено акт приймання-передачі наданих послуг № 7, відповідно до якого виконавцем надано наступні юридичні послуги(а.с. 101):

- Вивчення документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин та операцій між ТОВ «Сота Україна» та ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» по договору поставки № ПВРЗ(ВМТП-18.5бЗ)ю від 07.08.2018 - 3 години.

- Формування правової позиції у справі про стягнення заборгованості - 2 години.

- Підготовка позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення на користь ТОВ «Сота Україна» заборгованості (пені та 3% річних по договору поставки № ПВРЗ (ВМТП-18.563)ю від 07.08.2018) - 4 години.

- Проведення розрахунків сум пені та 3% річних по договору поставки № ПВРЗ (ВМТП-18.563)ю від 07.08.2018 та їх письмове оформлення - 1 година.

- Вивчення відзиву на позовну заяву відповідача у справі № 910/3103/19 та перевірка фактів зазначених у ньому - 2 години.

- Формування правової позиції та підготовка відповіді на відзив відповідача та переліку додаткових документів до неї у справі № 910/3103/19 - 3 години.

Вартість послуг виконавця за цим актом складає 10.000,00 грн. за 15 (п`ятнадцять) годин роботи адвоката.

Тобто, підписавши вказаний акт приймання-передачі наданих послуг № 7 сторони фактично виконали умови п. 4.1 договору, а саме встановили кількість (об`єм) правової допомоги по конкретній справі.

З наведеного вище вбачається, що адвокатом надавались послуги позивачу (клієнту) саме по даній справі, що спростовує доводи апелянта стосовно того, що позивачем не доведено понесення вказаних ним витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. саме по даній справі.

Щодо доводів апелянта, що в призначенні платежу не вказано по якій справі здійснювалась оплата колегія суддів зазначає наступне.

Згідно платіжного доручення № НД2376 від 24.05.2019 року позивач згідно договору перерахував Адвокатському об`єднанню «Право Групп» кошти в сумі 10.000,00 грн. (а.с. 102).

Як вище встановлено в акті приймання-передачі наданих послуг № 7 від 22.05.2019 року сума наданих адвокатських послуг по даній справі становить 10 000, 00 грн.

Тобто, сума сплачена адвокату та сума, яка зазначена в акті співпадає, а також колегія суддів зазначає, що акт приймання-передачі наданих послуг № 7 складено 22.05.2019 року, а пропплата здійснена 24.05.2019 року, що дає підстави дійти висновку, що проплата адвокатських послуг здійснювалась саме по даній справі.

Вказані докази колегія суддів вважає достатніми для підтвердження факту надання адвокатських послуг у справі № 910/3103/19.

Наведеним спростовується твердження апелянта про ненадання позивачем належних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу.

Колегією суддів апеляційного господарського суду враховано, що ч.4 ст.126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За наведених обставин, колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що позивачем надано належні докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі у розмірі 10 000,00 грн., що є розумним розміром витрат позивача на послуги адвоката у даній справі.

Окрім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої стосовно часткового стягнення адвокатських витрат з відповідача в розмірі 8 833, 84 грн., з огляду на часткове задоволення позовних вимог, оскільки вимоги про стягнення з відповідача вказаних витрат також мають бути задоволені частково, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019року у справі № 910/3103/19.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. Господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати по сплаті судовго збору за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються апеляційним господарським судом на ТОВ "Август-Україна".

Керуючись ст.ст. 74, 129, 240, 244, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 року у справі №910/3103/19 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 року у справі № 910/3103/19 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3103/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.07.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Т.І. Разіна

Ю.Б. Михальська