ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019м. ДніпроСправа № 904/952/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., за участю секретаря судового засідання Назаренко С.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп" (49017, м. Дніпро, вул. Караваєва, буд. 39; ідентифікаційний код 33446725)

до Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" (49124, м. Дніпро, вул. Липова, буд. 1; ідентифікаційний код 00191454)

про стягнення 4 911 грн. 92 коп.

Представники:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача: представник не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№978/19 від 12.03.2019р.), в якій просить стягнути з Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп" 4 911 грн. 92 коп. - заборгованості за брухт і відходи чорних металів, поставлених відповідно до умов Договору поставки від 07.06.2016р. №483; позовну заяву розглянути в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач у додаткових поясненнях (вх.15882/19 від 09.04.2019р.) зазначає, що: - заборгованість в розмірі 4 911грн. 92 коп. виникла по останній поставці товару за грудень 2016 року (дата акту приймання товару від 30.12.2016 року, номер акту приймання товару №1402ПА, дата відвантаження (ТТН) від 30.12.2016 року, номенклатурний номер товару №501 ДСТУ 4121-2002, вага 5,020 вартість поставленого товару 27 610 грн. 00 коп., (заборгованість 4 911 грн. 92 коп.); - Акціонерне товариство "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" неналежним чином виконав умови договору поставки від 07.06.2016 року №483 внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 4 911 грн. 92 коп. та просить прийняти та врахувати додаткові пояснення по справі №904/952/19.

Відповідач у відзиві (вх.№15840/19 від 09.04.2019р.) на позовну заяву просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що: - Акціонерне товариство "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" здійснило розрахунок за поставлений товар в повному обсязі; - відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків станом на 21.03.2019 року заборгованість по вищевказаному договору відсутня. Також відповідачем було надано для приєднання до матеріалів справи завірену належним чином копію Акту звірки взаємних розрахунків станом на 21.03.2019р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019р. постановлено про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 04.06.2019р. о 10:30 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2019р. відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 02.07.2019р. о 11:00 год.

Позивач у клопотанні (вх.№225703/19 від 11.06.2019р.) в порядку статті 42 Господарського процесуального кодексу України просить здійснити розгляд справи №904/952/19 за наявними у ній матеріалами та без участі представника позивача у зв`язку з тим, що єдиний юрисконсульт позивача з 04.06.2019р. перебуватиме у щорічній відпустці.

Відповідач у клопотанні (вх.№25593/19 від 10.06.219р.) про розгляд справи без участі представника просить здійснювати розгляд справи №904/952/19 без участі повноважного представника відповідача за наявними у ній матеріалами з урахуванням доводів, викладених у відзиві на позовну заяву, посилається на чисельну кількість судових справ, у тому числі за межами м. Дніпра, що пов`язане з відрядженням представника відповідача, а також на нескладність справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 11.07.2019 о 11:30год.

Представники сторін у судове засідання 11.07.2019р. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується направленням ухвали суду від 02.07.2019 позивачу та відповідачу.

Оскільки у судове засідання всі учасники судового провадження у справі не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (стаття 222 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як, вбачається з матеріалів справи 07.06.2016р. між відповідачем Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет", як покупцем, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп", як постачальником, було укладено договір поставки №483 (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити брухт і відходи чорних металів метали чорні вторинні за видами і підвидів, передбачені ДСТУ 4121-2002, надалі іменовані, як товар.

Згідно пунктів 3.1, 3.2 Договору поставка товару здійснюється постачальником на умовах, зазначених у специфікаціях до даного Договору; кожна партія товару передається на підставі Акту приймання; загальна кількість товару, що поставляється визначається сумою тон всіх Актів приймання.

Датою поставки товару автомобільним транспортом приймається дата оформлення Акту приймання, який оформлюється покупцем відповідно до пункту 5.2 данного Договору (пункт 3.8 Договору).

Датою переходу права власності від постачальника до покупця є дата поставки товару, відповідно до умов пункту 3.8 даного Договору (пункт 3.9 Договору).

Як вбачається на виконання умов Договору, позивачем було поставлено відповідачу товар - брухт сталевий легковагий на загальну суму 9 718 579 грн. 40 коп., про що свідчать відповідні акти приймання металів чорних (вторинних), товарно-транспортні накладні (т.1, а.с.29 - т.4, а.с.227) та такі поставки не спростовуються відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено що, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Позивач вважає, що відповідачем зобов`язання з оплати за поставлений товар виконано неналежним чином, оскільки розрахунки за поставлений товар було здійснено з порушенням строків, передбачених Договором, та не в повному обсязі; відповідач проти цього заперечує, що і є причиною спору.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи; для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг; неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо; інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку; права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку; підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку; відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи (частини 1-3, 7, 8 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні»).

Отже, судом встановлено, що надані позивачем договір поставки від 07.06.2016р. №483, акти приймання металів чорних (вторинних) та товарно-транспортні накладні складені між позивачем та відповідачем та містять всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і в розумінні вказаного Закону є первинними й такими, що підтверджують здійснення відповідних господарських операцій з поставки товару позивачем та прийняття товару відповідачем, а також зміни у майновому стані, як позивача, так і відповідача, тобто Товариством з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп" було фактично поставлено товар - амортизаційний брухт Акціонерному товариству "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет", а останнім цей товар прийнято.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 4.1 Договорів передбачено, що покупець здійснює оплату вартості поставленої партії товару з урахуванням умов поставки, на поточний рахунок постачальника протягом 7 (семи) банківських днів з моменту надходження товару до покупця, на підставі Акту приймання.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунки за отриманий від позивача товар проведені відповідачем у повному обсязі до звернення позивача з позовною заявою до суду, про що свідчить підписаний позивачем та відповідачем Акт звірки взаємних розрахунків станом на 21.03.2019р. (т.4, а.с.232 - 238).

Згідно частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у справі слід віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп".

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп" (49017, м. Дніпро, вул. Караваєва, буд. 39; ідентифікаційний код 33446725) до Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" (49124, м. Дніпро, вул. Липова, буд. 1; ідентифікаційний код 00191454) про стягнення 4 911 грн. 92 коп. відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп".

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

22.07.2019р.