РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/487/19
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Белова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю НіжинТеплоМережі

вул. Глібова, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600,

до відповідача: Комунального підприємства Оренда комунального майна,

вул. Яворського, 3, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

Ніжинська міська рада

, 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, пл. Івана Франка, 1

Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області

, 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, пл. Івана Франка, 1

предмет спору: про стягнення 30860,05 грн

Учасники справи не викликались

Товариством з обмеженою відповідальністю НіжинТеплоМережі подано позов до Комунального підприємства Оренда комунального майна про стягнення 30860,05 грн боргу за поставлену теплову енергію.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №481 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води від 30 вересня 2013 року з оплати наданих відповідачу послуг по об`єктам, які знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; встановлено позивачу строк протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для подачі до суду відповіді на відзив з одночасним надсиланням копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачу; встановлено відповідачу строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подачі до суду заперечення на відповідь позивача на відзив з одночасним надсиланням його копії разом з доданими до нього документами позивачу.

Ухвала про відкриття провадження від 14 червня 2019 року отримана відповідачем 18 червня 2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи.

Ухвала про відкриття провадження від 14 червня 2019 року отримана позивачем 20 червня 2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи.

27 червня 2019 року, в межах строку встановленого ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 14 червня 2019 року, на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив стосовно позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що посилання позивача на невиконання відповідачем умов договору №481 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуг постачання гарячої води від 30 вересня 2013 року, укладеного між сторонами, є безпідставними, оскільки предмет договору та його умови не мають нічого спільного з предметом спору і не регулюють жодних правовідносин з приводу надання послуг по відношенню до об`єктів, зазначених позивачем у позовній заяві. До відзиву на позовну заяву відповідачем додано додаткові документи, зокрема, копію свідоцтва про право власності Територіальної громади в особі Ніжинської міської ради на ? нежитлової будівлі, що розташована в АДРЕСА_4 , а також копії свідоцтв про право власності Територіальної громади в особі Ніжинської міської ради на нерухоме майно розташоване в АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_5 .

Крім того, 27 червня 2019 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про судові витрати понесені відповідачем, в якій відповідач просить вирішити питання розподілу судових витрат за результатами розгляду справи у відповідності до вимог ст.129 ГПК України.

08 липня 2019 року, з порушенням строку встановленого ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14 червня 2019 року, від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що відзив був отриманий позивачем 27 червня 2019 року. Тобто останній день подачі відповіді на відзив є 04 липня 2019 року. Відповідь на відзив позивач направив на адресу суду 05 липня 2019 року, про що свідчить відбиток штампу поштового зв`язку. В поданій до суду відповіді на відзив позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись, зокрема на те, що відповідач на даний час є належним балансоутримувачем зазначених у позові приміщень і несе відповідальність за їх належне утримання.

Одночасно з відповіддю на відзив позивачем 05 липня 2019 року надіслано до суду заяву про поновлення пропущеного строку, яка надійшла на адресу суду 08 липня 2019 року. В заяві про поновлення пропущеного строку позивач просить суд поновити пропущений строк для подачі відповіді на відзив з 7 (семи) календарних днів до 9 (дев`яти) календарних днів. Обґрунтовуючи заяву про поновлення пропущеного строку позивач посилається на те, що оформлення відповіді на відзив вимагало більш тривалого часу для збору документів ніж було надано ухвалою суду, а також посилається на те, що 28 червня 2019 року був загальнодержавний вихідний день.

Крім того, 08 липня 2019 року від позивача на адресу Господарського суду Чернігівської області надійшла заява про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, в якій позивач просить суд залучити в якості третіх осіб Ніжинську міську раду та Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15 липня 2019 року задоволено заяву позивача про поновлення пропущеного строку та поновлено пропущений строк для подачі відповіді на відзив; залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Ніжинську міську раду (, 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, пл. Івана Франка, 1) та Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області (, 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, пл. Івана Франка, 1); зобов`язано позивача протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання даної ухвали направити на адресу третіх осіб копії позовної заяви з доданими до неї документами та відповіді на відзив відповідача з доданими до неї документами, докази направлення надати суду; зобов`язано відповідача протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання даної ухвали направити на адресу третіх осіб копії відзиву на позовну заяву з доданими до нього документами, докази направлення надати суду; третім особам протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання копії позовної заяви, відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, надати суду пояснення щодо поданого позову, копію якого направити сторонам у справі, докази направлення надати суду.

15 липня 2019 року на адресу суду від відповідача надійшло заперечення, в якому відповідач зазначив, що вважає вимоги позивача неправомірними та незаконними, а також у своєму запереченні відповідач просить суду відмовити в задоволенні позовних вимог.

Крім того, 22.07.2019 відповідачем надано суду докази про направлення на адресу третіх осіб копій відзиву та заперечень на позовну заяву з доданими до нього документами.

Від позивача 24.07.2019 надійшло клопотання про залучення документів, а саме: доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами та відповіді на відзив відповідача з доданими документами на адреси третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Копія ухвали господарського суду від 15.07.2019 була надіслана сторонам у справі та третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення копія ухвали від 15.07.2019 отримана третіми особами 16.07.2019, але пояснень щодо поданого позову та відзиву до суду не надходило.

Оскільки третіми особами не подано пояснення щодо поданого позову у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд встановив:

30 вересня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю НіжинТеплоМережі (Теплопостачальна організація) та Комунальним підприємством Оренда комунального майна (Споживач) укладено договір №481 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води.

Відповідно до п. 1.1 договору, Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання виробляти, транспортувати та постачати Споживачеві теплову енергію на опалення, забезпечувати гарячою водою, а Споживач зобов`язується сплачувати Теплопостачальній організації за надані комунальні послуги за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що теплова енергія виробляється, транспортується та постачається споживачу для об`єктів перерахованих у додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 4.2.1. договору теплопостачальна організація зобов`язалась виробляти, транспортувати та постачати теплову енергію для об`єктів споживача, передбачених у додатку №1 до цього договору.

Додатком №1 до договору наведено перелік об`єктів для яких теплова енергія виробляється, транспортується та постачається споживачу за договором №481 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води від 30 вересня 2013 року, до якого включено наступні об`єкти, які знаходяться за адресами: АДРЕСА_6 м.); АДРЕСА_7 кв.м АДРЕСА_8 ); АДРЕСА_9 (приміщення площею 10,7 кв.м.).

Додатком №1а до договору наведено перелік об`єктів для яких теплова енергія виробляється, транспортується та постачається споживачу за договором №481 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води від 30 вересня 2013 року, до якого включено об`єкти, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_10 площа АДРЕСА_11 м. АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_13 ( АДРЕСА_14 площею 83,4 кв.м.); АДРЕСА_15 (приміщення площею 31,5 кв.м.); АДРЕСА_16 . АДРЕСА_17 (приміщення площею 44,5 кв.м.); АДРЕСА_18 (приміщення площею 4,6 кв.м.).

Додатком №1а від 01.02.2016р. до договору наведено перелік об`єктів для яких теплова енергія виробляється, транспортується та постачається споживачу за договором №481 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води від 30 вересня 2013 року, до якого включено об`єкти, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_13 (приміщення площею 75,3 кв.м.); вул АДРЕСА_19 (приміщення площею 20,6 кв.м.); АДРЕСА_15 7 (приміщення площею 28,0 кв.м.).

Додатком №1б від 13.10.17 до договору наведено перелік об`єктів для яких теплова енергія виробляється, транспортується та постачається споживачу за договором №481 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води від 30 вересня 2013 року, до якого включено об`єкт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_20 14,5).

Позивач у своїй позовній заяві стверджує, що на виконання умов вищевказаного договору позивач поставив споживачу (відповідачу) за адресами: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , за період з 01.10.2018 по 30.04.2019 теплової енергії на суму 30860,05 грн, в підтвердження чого додає до позовної заяви рахунки на оплату теплової енергії.

Копії зазначеного вище договору та вказаних вище додатків №1 до нього було додано позивачем до позовної заяви.

Вказаними додатками №1 наведено вичерпний перелік об`єктів для яких теплова енергія виробляється, транспортується та постачається споживачу за договором №481 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води від 30 вересня 2013 року, укладеним між позивачем та відповідачем. До цього переліку не входять об`єкти, розташовані в місті АДРЕСА_20 за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Тобто вказані позивачем у позовній заяві об`єкти, які знаходяться в місті Ніжині за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 не входять до предмету договору №481 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води від 30 вересня 2013 року.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 275 Господарського кодексу України, встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з теплопостачання між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються спеціальними законами України Про житлово-комунальні послуги та Про теплопостачання.

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач комунальних послуг зобов`язаний укласти договір та оплачувати спожиті комунальні послуги.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вже було зазначено вище, додатками №1 наведено вичерпний перелік об`єктів для яких теплова енергія виробляється, транспортується та постачається споживачу за договором №481 від 30 вересня 2013 року, що укладений між позивачем та відповідачем, до яких не входять об`єкти, розташовані в АДРЕСА_20 за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

В своєму відзиві на позовну заяву відповідач заперечив стосовно факту надання йому послуг з постачання теплової енергії за договором №481 від 30 вересня 2013 року по об`єктам, розташованим в місті Ніжині за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 . Більш того відповідачем до відзиву на позовну заяву додано копію свідоцтва про право власності Територіальної громади в особі Ніжинської міської ради на ? нежитлової будівлі, що розташована в АДРЕСА_4 , а також копії свідоцтв про право власності Територіальної громади в особі Ніжинської міської ради на нерухоме майно розташоване в АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_5 , які свідчать про те, що об`єкти, розташовані у місті АДРЕСА_20 за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 є власністю Територіальної громади в особі Ніжинської міської ради.

Таким чином, надані позивачем документи не доводять факту постачання відповідачу теплової енергії за договором №481 від 30 вересня 2013 року по об`єктам, розташованим в місті Ніжині за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Інші докази та пояснення позивача судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги доводи позивача та заперечення відповідача, а також надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що в позові має бути відмовлено за недоведеністю позивачем належними та допустимими доказами факту надання відповідачу послуг з постачання теплової енергії за договором №481 від 30 вересня 2013 року по об`єктам, розташованим в місті Ніжині за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 на суму 30860,05 грн.

За наведених обставин у їх сукупності суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Розглянувши заяву відповідача про відшкодування витрат за правничу допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до ст. 13, 14, 15 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність може здійснюватись адвокатом індивідуально, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням.

Згідно зі ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 123 та статті 126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Крім того, відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Також слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Інтереси відповідача у даній справі представляє адвокат Куровський Володимир Васильович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №647 від 22 червня 2012 року.

На підтвердження отримання відповідачем правової допомоги надано: ордер серія ЧН №026918 від 17 червня 2019 року, договір про надання правової допомоги від 17 червня 2019 року, розрахунок вартості професійної правничої допомоги адвоката у справі №927/487/19 від 25 червня 2019 року та акт прийому-передачі послуг від 25 червня 2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 6.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Відповідач наводить розрахунок витрат на правничу допомогу, в якому зазначає, що за послуги адвоката підлягає до сплати 6000,00 грн. Доказів сплати відповідачем 6000,00 грн витрат на правничу допомогу суду не надано.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04, п. 269) вказав, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У зв`язку з відсутністю доказів сплати відповідачем 6000,00 грн витрат на правничу допомогу, у суду відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача 6000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 01 серпня 2019 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/