РІШЕННЯ

22 липня 2019 року Справа №913/182/19

Провадження №16/913/182/19

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" В.М. Куліша, м.Київ

до Публічного акціонерного товариства "Стахановський вагонобудівний завод", м. Кадіївка Луганської області

за участю:

третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державної організації (установи, закладу) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м.Київ

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Залив-Метал", м.Маріуполь Донецької області

про стягнення 384000 грн 00 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання - Бережна Л.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: адвокат Мизиненко І.О., на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №6723/10 від 14.06.2018, представник за довіреністю від 21.06.2019 №509;

від відповідача: представник не прибув;

від третьої особи-1:представник не прибув;

від третьої особи-2:представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості в сумі 384000 грн на підставі договору поруки від 06.07.2012 №172, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Залив-Метал" за договором про мультивалютну кредитну лінію від 10.08.2010 №1325-10.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 08.04.2019 позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлено строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали суду.

Від позивача через канцелярію суду за супровідним листом від 25.04.2019 №б/н на виконання ухвали суду про усунення недоліків від 08.04.2019, надійшли належним чином засвідчені копії додатків до позовної заяви, розрахунок заборгованості за договором про мультивалютну кредитну лінію від 10.08.2010 №1325-10 та уточнено особу відповідача - ПАТ "Стахановський вагонобудівний завод".

Ухвалою господарського суду Луганської області від 02.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.05.2019 та до справи залучено третю особу-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державну організацію (установу, заклад) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-Товариство з обмеженою відповідальністю "Залив-Метал".

У судове засідання 27.05.2019 прибув повноважний представник позивача.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 27.05.2019 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів, з 02.07.2019 до 31.07.2019 (включно) та відклав підготовче засідання на 08.07.2019.

У судове засідання 08.07.2019 представники сторін не прибули.

Ухвалою господарського суду від 08.07.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 22.07.2019 о 12 год. 30 хв.

У судове засідання 22.07.2019 прибув повноважний представник позивача.

Від позивача через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення по справі від 03.07.2019 №б/н, в яких позивач зазначає, що при складанні позовної заяви у прохальній частині помилково вказано назву відповідача - ПАТ "Стахановський вагоноремонтний завод" замість ПАТ "Стахановський вагонобудівний завод". Також, позивач вказує, що у вступній частині позовної заяви ним невірно визначено код ЄДР третьої особи - ТОВ "Залив-Метал", замість 35214288, позивач вказав 21708016.

Суд приймає вказані уточнення позивача.

Крім цього, позивач в поясненнях зазначає, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" просить стягнути 384 000 грн тіла кредиту з поручителя.

В той же час, як вказує позивач, за договором поруки від 06.07.2012 №172 передбачено зобов`язання відповідача перед банком у розмірі 115 858 902,00 грн.

Факт наявності заборгованості по тілу кредиту позивач підтверджує рішенням господарського суду м.Києва від 07.06.2017 у справі №910/6831/17.

За твердженням позивача, сума 384 000 грн є частковою вимогою з суми 616 309 692,14 грн, оскільки бюджет судових витрат позивача є обмеженим, у зв`язку з перебуванням банку у ліквідаційній процедурі.

При вирішенні спору, судом встановлене наступне.

Між акціонерним товариством "Банк "Фінанси і Кредит" (далі - Банк, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Залив-Метал" (далі - позичальник, третя особа-2), укладено договір про відновлювальну кредитну лінію від 10.08.2010 №1325-10 (далі-договір).

Відповідно до п.1.1. договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15 700 000 грн, а позичальник зобов`язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти до 09.12.2010 включно та сплатити за користування кредитними коштами відсотки у розмірі, вказаному в п.3.1. цього договору.

Згідно п.2.1. договору, видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється траншами в строк з 10.08.2010 по 08.12.2010 за письмовою заявкою позичальника зі згоди банку шляхом перерахування їх з кредитного на поточний рахунок позичальника, якщо інше не вказано у письмовій заявці.

За умовами п.2.4. договору, позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти банку до 09.12.2010 включно, шляхом перерахування грошових коштів на кредитний рахунок.

Позичальник сплачує банку комісійну винагороду:

а) за розрахунково-касове обслуговування при проведенні кредитних операцій у розмірі 0,00 грн, одноразово на протязі 1 (одного) робочого дня з моменту укладення цього договору. Комісійна винагорода перераховується позичальником на рахунок банку №3570.0.00.35698.01 в АТ "Банк "Фінанси та Кредит", код банка 300131, без ПДВ.

б) за управління кредитною лінією - у розмірі 0,00/0,00% від суми ліміту кредитної лінії, встановленої п.1.1. цього договору, щомісячно, за цілий календарний місяць строку дії цього договору.

Комісійна винагорода перераховується позичальником на рахунок банку №2068.4.00.35698.02 в АТ "Банк "Фінанси та Кредит", код банка 300131, без ПДВ (п.2.5. договору).

Сторони погодили в п.3.1. договору, що позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитними коштами у валюті кредиту за такими процентними ставками:

а) 23% річних за період з дня видачі кредиту до строку повернення кредиту, вказаного в п.2.4. цього договору;

б) 46% річних за період з 10.12.2010 до дня фактичного погашення кредитної (основної) заборгованості.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісяця. Позичальник сплачує відсотки в строк з 26 числа кожного місяця, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця. У вказаний строк сплачуються відсотки, нараховані за користування кредитними коштами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця (включно).

Згідно п.6.1. договору передбачено право банку вимагати повернення кредитних коштів і сплати процентів за увесь період користування кредитними коштами до настання терміну, що вказаний у п.2.4. цього договору, а позичальник зобов`язався повернути отримані кредитні кошти і сплатити усі проценти протягом одного дня з моменту отримання вимоги банку, зокрема, у випадку несплати відсотків за користування кредитними коштами.

Додатковими угодами від 16.09.2010, 24.09.2010, 01.11.2010, 14.10.2010, 15.10.2010, 29.10.2010, 30.11.2010, 09.12.2010, 28.02.2011, 11.04.2011, 08.07.2011, 11.10.2011, 30.12.2011, 10.01.2012, 09.04.2013, 09.07.2013, 12.09.2014, 26.08.2015 до договору про відновлювальну кредитну лінію сторонами вносились зміни в суму відновлювальної кредитної лінії, розмір та порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також строк повернення кредиту.

Зокрема, додатковою угодою від 12.09.2014 сторони встановили, що надання кредитних коштів здійснюватиметься окремими частинами на умовах, визначених цим договором в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 573 645 000 грн, з урахуванням графіку встановлення ліміту кредитної лінії (додаток №2 до цього договору).

Відповідно до графіку встановлення ліміту кредитної ліні, який є додатком №2 до договору про відновлювальну кредитну лінію від 10.08.2010 №1325-10, граничною датою погашення зобов`язання є 21.08.2018.

В забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Залив-Метал" за кредитним договором від 10.08.2010 №1325-10 (далі-договір), між АТ "Банк "Фінанси та Кредит", ВАТ "Стахановський вагонобудівний завод" (поручитель, відповідач) та ТОВ "Залив-Метал" (боржник, третя особа-2) укладено договір поруки від 06.07.2012 №172 (далі-договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за своєчасне і повне виконання боржником зобов`язань у розмірі 30 000 000 (тридцять мільйонів) гривні 00 копійок, за договором про відновлювальну кредитну лінію від 10 серпня 2010 №1325-10 (далі - кредитний договір), укладеним між кредитором та боржником, про надання боржнику кредиту в розмірі 175 655 000 (сто сімдесят п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з урахуванням додаткової угоди за якою збільшено розмір кредиту, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, виходячи із процентних ставок, зазначених у п. 3.1. кредитного договору.

Згідно п. 1.2 договору поруки, підставою договору поруки є дійсна вимога кредитора до боржника, встановлена кредитним договором.

У п. 2.1 договору поруки сторони погодили, що у разі невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, у т.ч. за основним боргом, щомісячними процентами та підвищеними процентами, за оплату комісійної винагороди, неустойки по основному боргу та процентам, а також за відшкодування усіх збитків (п. 2.2 договору поруки).

За умовами п. 2.3 договору поруки, у разі невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором протягом 1-го банківського дня з моменту настання строку оплати основного боргу та/або процентів, та/або комісійної винагороди, передбачених кредитним договором, кредитор набуває повне право вимоги від поручителя сплатити боргу у повному обсязі.

Згідно п. 2.4. договору поруки до поручителя, який виконав зобов`язання перед кредитором в повному обсязі, переходять всі права кредитора за кредитним договором.

Пунктом 3.1 договору поруки сторони визначили, що у разі невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором у встановлені договором строки, поручитель зобов`язується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його кредитором письмово про невиконання боржником прийнятих на себе зобов`язань, сплатити грошову суму, яку вимагає кредитор, шляхом її перерахування на рахунок кредитора у спосіб, зазначений кредитором.

Моментом сплати суми боргу поручителем вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок кредитора, що підтверджується відповідною випискою з банківського рахунку про рух коштів (п. 3.2 договору поруки).

Відповідно до п. 3.4 договору поруки якщо перерахованої поручителем суми коштів недостатньо для повного покриття боргу станом на день надходження коштів, то погашення заборгованості проводиться в такій черговості: у першу чергу погашаються проценти за користування кредитними коштами та комісійна винагорода відповідно до умов кредитного договору, в другу чергу погашається основний борг по кредиту, а в третю чергу погашається неустойка (штраф, пеня) і збитки.

Згідно п.5.1. договору поруки порука припиняється з припиненням забезпечуваного ним зобов`язання. Порука припиняється також, якщо кредитор на протязі шести місяців з дня настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору не пред`явив вимоги до поручителя.

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості в сумі 384000 грн з поручителя на підставі договору поруки від 06.07.2012 №172, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Залив-Метал" за договором про мультивалютну кредитну лінію від 10.08.2010 №1325-10.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Тобто, в силу поруки на поручителі лежить обов`язок виконання зобов`язання перед кредитором в разі його невиконання боржником.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За умовами укладеного сторонами договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, у т.ч. за основним боргом, щомісячними процентами та підвищеними процентами, за оплату комісійної винагороди, неустойки по основному боргу та процентам, а також за відшкодування усіх збитків (п. 2.2 договору поруки).

За положеннями частини 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» № 1 від 24.11.2014 р. в п. 4.1.7. роз`яснено, що умова договору про дію поруки до повного виконання забезпеченого зобов`язання не може розглядатися як установлення строку дії поруки. У цьому випадку відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов`язання за договором поруки слід пред`явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

До аналогічних висновків прийшов також і Верховний Суд по справі №910/2774/17 від 22.03.2018 року.

Положеннями п. 5.1. договору поруки сторони визначили, що порука припиняється з припиненням забезпечуваного ним зобов`язання. Порука припиняється також, якщо кредитор на протязі шести місяців з дня настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору не пред`явив вимоги до поручителя.

Так, строком виконання основного зобов`язання, зазначеного у графіку встановлення ліміту кредитної лінії, який є додатком №2 до договору про відновлювальну кредитну лінію від 10.08.2010 №1325-10, є - 21.08.2018.

Таким чином, 22.08.2018 року у позивача виникло право протягом шести місяців пред`явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов`язання боржником. Після закінчення шести місяців порука припиняється, в даному випадку - 23.02.2019.

Доказів звернення до поручителя з вимогою протягом 6 місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України та умов 5.1. договору позивачем суду не надано.

Крім цього, позивач звернувся з даним позовом до суду 02.04.2019 року, тобто, поза межами шестимісячного строку з моменту виконання основного зобов`язання, який передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України та п.5.1. договору.

Також, суд зазначає, що посилання позивача на рішення господарського суду м.Києва від 07.06.2017 у справі №910/6831/17 як на преюдицію, є неправомірним, оскільки спір по вказаній справі вирішено між позивачем - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Р ЕНД Р КОММОДІТІЗ" про стягнення заборгованості у розмірі 921213535,50 грн. В даній справі інші сторони та інший предмет спору. Господарський суду м.Києва не встановлював строк виконання зобов`язань позичальника і строк дії договору поруки з ПАТ "Стахановський вагонобудівний завод" - відповідачем по цій справі.

Тому, посилання позивача на вказане рішення господарського суду м.Києва як на доказ правомірності заявленої до стягнення суми боргу в межах даної справи, є незаконним.

Таким чином, рішення господарського суду м.Києва від 07.06.2017 у справі №910/6831/17 не є належним та допустимим доказом по цій справі. Доказів в розумінні приписів ст.ст.74-79 ГПК України позивач по справі не надав, тобто а ні предмет, а ні підстави позову позивачем належним чином не доведені.

За таких обставин, порука за договором від 06.07.2012 №172 є припиненою -23.02.2019.

Таким чином, і право кредитора на звернення до поручителя, і обов`язок поручителя є припиненими, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду від 17.04.2018 № 545/1014/15-ц.

Відтак, позовні вимоги до відповідача задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на позивача повністю.

Керуючись ст.ст.46, 73-79, 129, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.В позові відмовити повністю.

2.Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 20-денного строку з дня складення і підписання повного тексту.

Повний текст рішення складено і підписано 29.07.2019.

Суддя Р. Шеліхіна