РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.07.2019Справа № 910/6609/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Супермаш" (04071, м.Київ, вул.Верхній Вал 30-А, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерелія" (03680, м.Київ, пров.Радищева 3,оф. 227, )

про стягнення 95 927,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Супермаш" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерелія" про стягнення 95 927,72 грн. вартості залишків придбаних матеріалів замовника та наданих послуг по договору № 421.01-741-07 від 19.02.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6609/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строк на подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач письмового відзиву на позов, у т.ч. у встановлений строк, не подав. Ухвала суду від 27.05.2019 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та на адресу, вказану у позовній заяві, проте повернена до суду із зазначенням причини повернення "за закінченням встановленого строку зберігання". Відомостей щодо зміни місцезнаходження відповідача суду не надано.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач отримав ухвалу суду від 27.05.2019 - 04.06.2019.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2015 між позивачем - ТОВ «Супермаш» (підрядник за договором) та відповідачем - ТОВ «Джерелія» (замовник) був укладений договір підряду № 421.01-741-07, за умовами якого замовник доручив, а підрядник зобов`язався виробити за завданням замовника та поставити замовнику визначену продукцію.

Замовлення замовника на виготовлення продукції узгоджується з підрядником шляхом підписання Специфікації, яка оформлюється за місяць до початку виробництва. Кількість продукції у замовленні та Специфікації має бути не менше кількості передбаченої технологічним циклом та можливостями устаткування підрядника (п.1.2 договору).

Відповідно до умов розділів 2, 3 договору, замовник зобов`язаний передати підряднику необхідні комплектуючі належної якості у встановлені договором строки, а підрядник - власними силами на власному устаткуванні та відповідно власним технічним умовам виготовити продукцію зазначену в п.1.1 договору, в заздалегідь узгоджені терміни та відповідно до Специфікації, погодженої сторонами.

Сторонами до договору було підписано Специфікацію № 13 від 22.08.2016 до договору № 421.01-741-07 про виготовлення та поставку позивачем (підрядником) відповідачу (замовнику) продукції, вартістю 33 841, 74 грн.

За видатковою накладною з переробки № 39 від 23.09.2016 позивачем було передано відповідачу визначену у Специфікацію № 13 продукцію, всього на суму 33 475,02 грн.

Крім того, позивач вказує, що ним для здійснення обумовлених договором робіт було придбано в третіх осіб сировину та матеріали, всього загальна вартість придбаних матеріалів та наданих послуг з виготовлення етикетки склала 366 696,90 грн.

За умовами п. 10.1 договору, оплата вартості продукції здійснюється замовником шляхом банківського переказу на підставі наданих підрядником рахунків на наступних умовах:

-замовник перераховує підряднику передоплату у розмірі 50% від загальної вартості замовленої партії продукції протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами відповідної Специфікації, але в будь-якому разі до початку вироблення продукції Підрядником;

- остаточний розрахунок, що становить залишок фактичної вартості продукції, Замовник зобов`язаний провести не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання від Підрядника готової продукції по видатковій накладній.

Згідно положень п.2.3 договору, у випадку дострокового припинення договору за ініціативою замовника чи за ініціативою підрядника, що пов`язано із порушенням умов договору, замовник зобов`язаний викупити у підрядника залишки матеріалів, що були придбані підрядником для виконання замовлення за ціною, що склалася на ринку для такого виду товарів на день продажу їх замовнику.

Відповідно до п.2.3.1 договору, оплата вартості залишків замовником здійснюється не пізніше 5-ти банківських днів з моменту направлення підрядником повідомлення про необхідність викупу матеріалів на підставі рахунку-фактури підрядника. При цьому, за запитом замовника, підрядник повинен надати замовнику інформацію про залишки матеріалів.

14.10.2016 позивачем було надіслано відповідачу листом за вих. № 171 Повідомлення про дострокове припинення договору № 421.01-741-07 з 11.10.2016 у зв`язку із наявністю заборгованості та вимогу оплати наданих послуг передрукарської продукції та вартості залишків продукції відповідно до п.2.1 договору на суму 266 041,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо отриманих послуг по договору а також відшкодування (викупу) залишку продукції виконав частково на суму 169 375, 70 грн., недоплата складає 95 927, 72 грн.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Укладений між сторонами у справі договір за своєю правовою природою є договором підряду, який є підставою для виникнення у його сторін прав та обов`язків, визначених цим договором.

За змістом ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, умовами договору та підписаної сторонами Специфікації № 13 було узгоджено сторонами найменування та кількість продукції, яку має виготовити та поставити позивач.

За видатковою накладною № 39 від 33 475,02 грн. від 23.09.2016 відповідачем було отримано виготовлену продукцію на суму 33 475,02 грн.

Крім того, за Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1592 від 19.10.2016, який підписаний та скріплений печатками сторін, відповідач отримав послуги перед друкарської підготовки на суму 36 875,70 грн.

У зв`язку із припиненням правовідносин сторін за ініціативою підрядника листом за вих.№ 171 від 14.10.2016 в розумінні п.2.3 договору у відповідача виникло зобов`язання щодо викупу у позивача залишку матеріалів, придбаних для виконання замовлення за ціною, що склалась на ринку за ціною для такого виду товарів на день продажу їх замовнику.

Відповідно до Актів звірки залишків товарно-матеріальних цінностей на складі сировини та матеріалів ТОВ «Супермаш» на замовлення ТОВ «Джерелія» до договору підряду № 421.01-741-07 від 19.02.2015, які підписані обома сторонами було узгоджено перелік та обсяг сировини та матеріалів, які зберігаються на складі підрядника.

Згідно розрахунку позивача, вартість залишків матеріалів, що підлягають оплаті на умовах договору, склала 228 427,72 грн.

З метою здійснення розрахунків, позивачем було виставлено рахунки-фактури № 1745 від 10.10.2016 на суму 228 427,72 грн. вартості залишків сировини та матеріалів та № 1746 від 10.10.2016 на суму 36 875,70 грн. вартості послуг перед друкарської підготовки, всього на суму 266 417,30 грн.

Листом за вих..№ 1-13/10 від 13.10.2016, копія якого долучена до справи, відповідач надав ТОВ «Супермаш» пропозицію узгодити графік викупу комплектуючих, у т.ч. у період з 30.11.2016 по 30.04.2017, всього вартістю 265 306,87 грн.

Відповідно до платіжних доручень, копії яких наявні у матеріалах справи, відповідачем у період з 19.10.2016 по 13.03.2018 здійснено часткову оплату по договору, всього перераховано коштів на рахунок ТОВ «Супермаш» на суму 169 375,70 грн.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача по договору склала 95 927,72 грн., виходячи з розрахунку 265 303,42 грн. вартості послуг та матеріалів за мінусом 169 375,70 грн. часткової оплати, які є обґрунтованими.

Доказів оплати суми 95 927,72 грн. боргу, суду не надано.

Відповідач письмового відзиву на позов, конттрозрахунку суми позовних вимог не надав, стверджувань позивача не спростував.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Супермаш" про стягнення 95 927,72 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерелія" (03680, м.Київ, пров.Радищева 3,оф. 227, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Супермаш" (04071, м.Київ, вул.Верхній Вал 30-А, ) 95 927 (дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн. 72 коп. заборгованості, 1927 (одну тисячу дев`ятсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак