ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
29.07.2019р. Справа №905/1371/19
про стягнення 274712,19 грн
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору на купівлю-продаж природного газу №14/2379/11 від 30.09.2011р. в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати товару, що стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних.
За висновками суду, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного:
За змістом п.п.3, 5, 8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до ч.2 ст.80, ч.2 ст.164 вказаного нормативно-правового акту позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.76, ст.78 Господарського процесуального кодексу України).
За приписами ч.3 ст.56 зазначеного нормативно-правового акту юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Згідно з положеннями ст.60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи; довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Таким чином, право на представництво юридичної особи, у тому числі на підписання документів від її імені, пов`язане з наявністю акта органу управління юридичної особи, яким ця юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.
Водночас, згідно з ч.ч.1, 2 ст.91 вказаного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.91 Господарського процесуального кодексу України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
За змістом ч.8 ст.42 вказаного кодексу, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Порядок засвідчення копій документів визначений п.5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.
На підтвердження викладених у позовній заяві обставин позивачем представлено суду у копіях, зокрема, договір купівлі-продажу природного газу №14/2379/11 від 30.09.2011р. з додатковими угодами №1 від 11.10.2011р., №2 від 11.01.2012р., №3 від 19.01.2012р., №4 від 27.06.2012р.; акти приймання-передачі природного газу від 31.10.2011р., 30.11.2011р., 31.12.2011р., 31.01.2012р., 29.02.2012р., 31.03.2012р., 30.04.2012р., 31.05.2012р., 30.06.2012р., 31.01.2012р., 31.08.2012р., 26.11.2012р., 27.11.2012р., 30.11.2012р., 31.12.2012р.; довідку «Сальдо, підприємство «Тепломережа КП» з 01.10.2011р. по 31.05.2014р., довідку «Операції по підприємству «Тепломережа КП» з 01.10.2011р. по 31.05.2014р.». Крім того, у копіях надано довіреність №14-167 від 26.04.2019р. на ОСОБА_1 , який підписав позовну заяву, а також договір №14/414/19 від 22.04.2019р. про надання правової допомоги.
Проте, вказані документи не засвідчені у встановленому законом порядку, а саме не містять дати засвідчення, акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2011р. не містить дати засвідчення документу та підпису особи, яка засвідчує копію.
Окрім того, розрахунок штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних КП «Тепломережа» за договором від 30.09.2011р. №14/2379/11 (станом на дату остаточного розрахунку), на підставі якого позивачем визначено розмір заявлених до стягнення сум, поданий у копії, яка також не засвідчена у встановленому законом порядку (не містить дати засвідчення документу).
Разом з тим, вказаний розрахунок підписаний директором Департаменту реалізації газу ОСОБА_2 . Проте, до позовної заяви не додані документи на підтвердження обсягу повноважень посадової особи, що підписала розрахунок позовних вимог, а також факту перебування підписанта на відповідній посаді.
Водночас, надані позивачем довідки «Сальдо, підприємство «Тепломережа КП» з 01.10.2011р. по 31.05.2014р.», «Операції по підприємству «Тепломережа КП» з 01.10.2011р. по 31.05.2014р.» є складеними працівником товариства-позивача письмовими доказами, які мають на меті замінити первинні документи. Проте, повноваження головного бухгалтера ОСОБА_3 , що підписала зазначені документи, а також факт перебування підписанта на посаді позивачем документально не підтверджені.
Крім того, вказані довідки складені для використання за межами внутрішнього документообігу товариства-позивача тобто є офіційними документами.
Відповідно до абз.11, 12 п.4.1, абз.1 п.4.4 наказу №55 від 07.04.2003р. Держспоживстандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» для оформлення документів використовуються, зокрема, такі обов`язкові реквізити як дата документа та його реєстраційний індекс.
Таким чином, дата складення та реєстраційний індекс є обов`язковими реквізитами офіційних документів. Проте, відповідні довідки не містять дати їх складення/підписання та реєстраційного індексу і не можуть бути прийняті судом як належні і достовірні докази.
З огляду на наведене, за висновками суду, позивачем при поданні позову не виконано належним чином вимоги господарського процесуального законодавства.
Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету (ч.10 ст.174 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
В силу норм ч.1 ст.6, ст.9 вказаного нормативно-правового акту судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі. Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.
Відповідно до ч.3 ст.13 Бюджетного кодексу України складовими частинами спеціального фонду бюджету є, зокрема, доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування.
У постанові №106 від 16.02.2011р. Кабінету Міністрів України «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» в якості органів, що контролюють справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 22030000 (судовий збір та надходження від звернення застави у дохід держави згідно з наказом №11 від 14.01.2011р. Міністерства фінансів України «Про бюджетну класифікацію»), визначено суди загальної юрисдикції та Державну судову адміністрацію України.
Згідно з положеннями п.8.1 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, який затверджено наказом №43 від 29.01.2013р. Міністерства фінансів України, щодня у регламентований час за результатами обробки інформації органи Казначейства формують виписки з відповідних рахунків за надходженнями, відкритих у Головних управліннях Казначейства, у вигляді електронного реєстру розрахункових документів та у разі потреби роздруковують їх. За результатами розподілу платежів між державним та місцевими бюджетами органи Казначейства формують Відомість розподілу платежів до бюджетів. Зазначені виписки та Відомість розподілу платежів до бюджетів в електронному вигляді надаються відповідно до затверджених порядків взаємодії Казначейства України з органами, що контролюють справляння надходжень бюджету.
На підтвердження сплати судового збору позивачем надано платіжне доручення №2006305 від 03.07.2014р. про сплату судового збору у розмірі 5494,30 грн.
На виконання обов`язку, встановленого ст.9 Закону України «Про судовий збір», на підставі відомостей, які наявні в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», господарський суд перевірив зарахування судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням №2006305 від 03.07.2014р. до спеціального фонду Державного бюджету України.
За наслідками перевірки вказані відомості не підтвердились.
За приписами ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на наведене, розглядувана позовна заява підлягає залишенню без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст.162, ч.2 ст.164, ч.ч.1-3, 10 ст.174, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Надати Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» строк для усунення недоліків його позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом надання:
- оригіналів або належним чином засвідчених копій доданих до позовної заяви документів;
- документів на підтвердження повноважень та факту перебування на посадах директора Департаменту реалізації газу ОСОБА_4 , головного бухгалтера ОСОБА_3 ,
- довідок «Сальдо, підприємство «Тепломережа КП» з 01.10.2011р. по 31.05.2014р.», «Операції по підприємству «Тепломережа КП» з 01.10.2011р. по 31.05.2014р.» з датою складання та реєстраційним індексом;
- довідки з Державного казначейства України про зарахування до спеціального фонду бюджету України судового збору у розмірі 5494,30 грн, сплаченого згідно з платіжним дорученням №2006305 від 03.07.2014р.
Роз`яснити Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою відповідно до п.п.4, 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О.Паляниця