ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"02" серпня 2019 р. м. Одеса № 916/2180/19

Господарський суд Одеської області у складі судді - Петрова В.С., розглянувши матеріали позовної заяви № 2233/19 Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" до Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування арештів, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про:

- скасування арешту нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 6846831, накладений на квартиру ПрАТ "Фарлеп-Інвест" за адресою: АДРЕСА_1 , підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АН № 329364 від 22.01.2008 р. Першого відділу ДВС Київського районного управління юстиції у м. Одесі;

- скасування арешту нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 6846749, накладений на нежилі приміщення, що складають 8/100 частин цокольного поверху ПрАТ "Фарлеп-Інвест" за адресою: м. Одеса, вул. Армійська 17-а , підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АН № 329364 від 22.01.2008 р. Першого відділу ДВС Київського районного управління юстиції у м. Одесі.

При цьому у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Вказану позовну заяву підписано представником ОСОБА_1 на підставі довіреності № 1591 від 08.04.2019 р., виданої ПрАТ "Фарлеп-Інвест" в особі Генерального директора ОСОБА_2 старшому юристу групи претензійно-правової роботи ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, процесуальне представництво юридичною особи може здійснюватись як в порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи за довіреністю.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначено законодавством чи установчими документами. Відповідно, особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

З огляду на викладене представник, звертаючись до суду від імені директора на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник у порядку самопредставництва. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі № 910/23346/16, від 21.03.2018 р. у справі № 916/3283/16, від 14.03.2018 р. у справі № 910/22324/16.

Поряд з цим відповідно до ст. 1312 Конституції України представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення здійснює виключно адвокат.

Водночас ч. 4 зазначеної статті встановлено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Чинним ГПК України, зокрема ч. 2 ст. 58, унормовано, що при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла 18 років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених ст. 59 цього Кодексу.

Зважаючи на положення ст. 12 ГПК України, малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто за змістом процесуального закону малозначними є справи, по-перше, визначені такими (малозначними) законом (п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України), і по-друге, визнані малозначними судом (п. 2 ч. 5 ст. 12 ГПК України). Таку правову позицію викладено у постанові КГС ВС від 25.06.2018 у справі № 927/5/18.

Згідно зі ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, аналіз наведених норм засвідчує, що суд, вирішуючи питання про віднесення тієї чи іншої справи до категорії малозначних чи справ незначної складності, повинен виходити із критеріїв, визначених ч. 3 ст. 247 ГПК України.

Наразі, враховуючи суть спору у заявленому позові, що стосується звільнення майна з-під арешту та не має вартісних показників, суд зазначає, що з урахуванням вищенаведених критеріїв дану справу неможливо віднести до категорії малозначних. Відтак, представництво інтересів позивача у цьому спорі має здійснюватися адвокатом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, інтереси Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" в господарському суді наділений правом представляти старший юрист групи претензійно-правової роботи ОСОБА_1 на підставі довіреності № 1591 від 08.04.2019 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За вимогами ч. 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

В частині першій зазначеної статті законодавчо визначений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 Господарського процесуального кодексу України допустимим доказом повноважень адвоката, є виключно довіреність або ордер. За відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату.

Зі змісту доданої довіреності № 1591 від 08.04.2019 р. не вбачається, що повноваження з представництва позивачем надано саме адвокату ОСОБА_1., тобто довіреність сама по собі не є доказом, який підтверджує повноваження адвоката ОСОБА_1, а також не свідчить про те, що у відносинах з довірителем (позивачем) ОСОБА_1 як представник за довіреністю виступає у статусі адвоката. Отже, позивачем не додано доказів стосовно того, що ОСОБА_1 уповноважений представляти інтереси позивача як адвокат.

Щодо зазначення в довіреності № 1591 від 08.04.2019 р. ОСОБА_1 як старшого юриста групи претензійно-правової роботи та враховуючи засвідчення останнім копій доданих до позову документів як адвокатом, слід зазначити, що адвокат може представляти юридичну особу, з якою він перебуває у трудових відносинах, але за умови укладання з такою юридичною особою договору про надання правової допомоги відповідно до зазначеного Закону. Лише у такому випадку (укладення договору про надання правової допомоги) представництво інтересів юридичної особи буде здійснюватись на підставі договору про надання правової допомоги та не вважається виконанням працівником обов`язків, передбачених трудовим договором. Відповідні правові позиції містяться в ухвалах КГС ВС від 26.03.2018р. у справі №915/907/17 та від 27.07.2018р. у справі № 910/9224/17.

При цьому суд звертає увагу на те, що Рішенням Ради адвокатів України від 07.04.2017 року № 54 "Про затвердження роз`яснення щодо деяких питань представництва адвокатом юридичної особи", зокрема роз`яснено, що адвокат може представляти юридичну особу, з якою він перебуває у трудових відносинах, за умови укладання з такою юридичною особою договору про правову допомогу у відповідності до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". У такому випадку представництво інтересів юридичної особи здійснюється на підставі договору про правову допомогу та не вважається виконанням працівником обов`язків, передбаченим трудовим договором.

Водночас, з доданої довіреності № 1591 від 08.04.2019 р. та наявних матеріалів позовної заяви не вбачається укладення договору про надання правової допомоги між позивачем та адвокатом ОСОБА_1

Таким чином, відсутність в матеріалах позовної заяви доказів укладення договору про надання правової допомоги між позивачем та адвокатом ОСОБА_1, свідчить про необхідність застосування до спірних правовідносин наслідків, що настають у разі якщо, позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подану особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" до Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування арештів.

Керуючись п. 1 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Повернути позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" до Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування арештів.

2. Направити на адресу позивача додаток: позовна заява від 31.07.2019 р. за вх. № 2233/19 з доданими документами на 27 арк.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя В.С. Петров