ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Черкаси справа № 925/577/19

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., без виклику учасників справи, розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» про стягнення 190400 грн 00 коп,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім» пред`явило позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» про стягнення 190400 грн 00 коп неустойки, обґрунтувавши позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №01/03/18 від 01.03.2018 в частині поставки товару.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд встановив учасникам строки: для відповідача на подання відзиву на позовну заяву і усіх доказів - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, позивачу - на подачу відповіді на відзив відповідача не пізніше 15.07.2019.

Відповідач, направив до суду відзив на позов від 05.06.2019, у якому проти позову заперечив оскільки, невиконання умов договору пов`язано з форс-мажорними обставинами. З 23.03.2018 до 23.04.2018 відповідач не міг виконати свої зобов`язання перед контрагентом в частині реєстрації податкових накладних. Неможливість реєстрації податкових накладних виникла через протиправні дії ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС у Одеській області, що полягали у не прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» про визнання електронних документів та не у вчиненні дій щодо автоматичного приєднання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» до договору про визнання електронних документів. Ці обставини встановлені постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №823/1635/18 від 07.11.2018. З метою вжиття заходів, відповідач у листі від 16.04.2018 просив надати можливість поставити товар без подальшого оформлення та реєстрації податкових накладних. Також відповідач просить зменшити розмір неустойки та врахувати ступінь вини відповідача оскільки, єдиною причиною невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки стали протиправні дії ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС у Одеській області відносно відповідача.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено, що 01 березня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім» (покупець-позивач у справі) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» (постачальник - відповідач у справі) уклали договір поставки №01/03/18 (далі договір). Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити покупцю товар - сільськогосподарську продукцію в порядку та на умовах визначених договором та підписаних сторонами специфікацій.

Відповідно до пункту 2.6 договору після визначення якості товару, погодження/коригування ціни (при необхідності) Постачальник зобов`язаний скласти видаткову накладну і зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з чинним законодавством України.

Відповідальність постачальника за порушення поставки товару сторонами встановлена пунктом 4.3 договору, відповідно до якого за не поставку невчасну поставку (прострочення поставки), недопоставку (поставку в неповному обсязі), передачу до перевезення неякісного товару, Постачальник сплачує Покупцю неустойку у розмірі 40% від вартості непоставленого, недопоставленого товару, а в разі невчасно поставленого товару 1,0 % за кожен день такого прострочення.

Строк позовної давності сторонами визначений пунктом 7.8 договору відповідно до якого період нарахування штрафних санкцій та термін позовної давності в т.ч. у зв`язку з недоліками товару, по стягненню штрафних санкцій та неустойок за договором три роки.

Згідно з пунктом 6.5 договору порушення Постачальником умов (строків) поставки товару, які визначені у Специфікації дає право Покупцю в односторонньому порядку відмовитися від договору в частині зобов`язання отримати та оплатити товар, а також стягнути неустойку, яка передбачена у договорі.

Згідно пункту 6.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скраплений печатками сторін та діє до 23 квітня 2018 року.

01.03.2018 між сторонами договору було підписано специфікацію №1, до договору, у якій Постачальник зобов`язувався поставити позивачу в термін до 13.04.2018 соняшник вартістю на 476000 грн 16 коп (у т.ч.ПДВ), а Покупець оплатити товар протягом 3-х банківських днів з дати поставки товару та реєстрації податкової накладної в ЄДР.

16 квітня 2018 року відповідач листом №02/01/01-22-1 повідомив позивача про неможливість поставки товару через неможливість оформити та зареєструвати у строки та порядку встановленим чинним законодавством податкову накладну оскільки, оскільки ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС у Одеській області безпідставно не приєднує Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» до договору про визнання електронних документів №1553001 від 30.11.2017, що унеможливлює реєстрацію податкових накладних. Відповідач просив надати йому можливість поставити товар без подальшого оформлення та реєстрації податкових накладних.

Позивач листом №02-02/52 від 17.04.2018 повідомив відповідача, що підприємство позивача, як платник ПДВ не зацікавлене в придбанні товару без подальшого оформлення та реєстрації податкових накладних в ЄДРПН. При укладенні договорів підприємство позивача розраховує на зменшення податкових зобов`язань через оформлення податкового кредиту, у зв`язку із придбанням товару. Без реєстрації податкової накладної з боку позивача, зменшення податкових зобов`язань є неможливим, що в свою чергу не відповідає економічним інтересам товариства. У листі позивач повідомив про відмову від договору та вимагав протягом семи днів сплатити позивачу нараховані штрафні санкції за порушення строків поставки товару у сумі 190400,00 грн.

На день звернення позивача з цим позовом до суду відповідач неустойку у сумі 19400,00 грн не сплатив, тому позивач просить стягнути її з відповідача у примусовому порядку.

Судом також встановлено, що Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду частково задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК», частково скасовано Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 та прийнято нову Постанову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, треті особи: Головне управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, Державна фіскальна служба про визнання дій (бездіяльності) протиправними зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди у розмірі 1000,00 грн. Вказаною постановою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» задоволені частково, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, що полягають у неприйнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» №1 від 23.03.2018 про приєднання до Договору про визнання електронних документів від 30.11.2017, про що подано квитанцію №2 від 27.03.2018 та у не вчиненні дій щодо автоматичного приєднання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» до Договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №1553001 від 30.11.2017. Решту позовних вимог апеляційним судом залишено без задоволення.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. В силу статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що на підставі укладеного договору та Специфікації №1 до договору, відповідач зобов`язався поставити позивачу обумовлений сторонами товар у визначений договором строк.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Такими санкціями в розумінні наведених норм є, зокрема, оперативно-господарські та штрафні санкції.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 цього Кодексу встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статті 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання. Види оперативно-господарських санкцій, визначені у статті 236 Господарського кодексу України, у якій серед іншого, передбачено використання оперативно-господарської санкції такої як відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною.

Відповідальність за непоставку чи порушення строків поставки товару Постачальником, передбачена у пунктах 6.5 та 4.3 договору, якими встановлено право Покупця на односторонню відмову від своїх зобов`язань за договором та право на нарахування неустойки у розмірі 40% від вартості непоставленого, недопоставленого товару.

Судом встановлено, що, у строк встановлений договором до 13.04.2018, відповідач свої зобов`язання не виконав. Після закінчення встановленого для поставки строку, відповідач повідомив покупця про неможливість виконання свого зобов`язання, у зв`язку з проблемами приєднання до Договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №1553001 від 30.11.2017. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно скористався правом відмови від подальшої поставки товару відповідачем та заявив вимогу про сплату відповідачем неустойки, яка передбачена договором, у розмірі 40 % від вартості непоставленого товару (476000,00 грн х 40%=190400,00 грн. Вказана сума неустойки нарахована позивачем у відповідності з умовами договору, фактичними обставинами та вимогами чинного законодавства, тому вимога позивача про стягнення 190400 грн неустойки є обгрунтованою.

Щодо прохання відповідача про зменшення суми неустойки, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Межі господарсько-правової відповідальності та право на зменшення розміру та звільнення від відповідальності, визначені у статті 219 Господарського кодексу України, згідно з якою, за невиконання або неналежне виконання господарських зобов`язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності правопорушник відповідає належним йому на праві власності або закріпленим за ним на праві господарського відання чи оперативного управління майном, якщо інше не передбачено цим Кодексом та іншими законами. Якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов`язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності. Сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Отже, з огляду на наведені правові норми у суду відсутні підстави для задоволення вимоги відповідача про зменшення розміру неустойки. Наведена відповідачем стаття 233 Господарського кодексу України, яка передбачає право суду на зменшення розміру санкцій, ставиться у залежність від ступеня виконання зобов`язання боржником; майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнових, але й інших інтересів сторін, що заслуговують на увагу. Відповідач не спростував встановлені судом факти, не подав суду доказів виконання взятих на себе зобов`язань за договором, не подав доказів наявності якихось надзвичайних обставин, що стали перешкодою для виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, тому позовні вимоги позивача суд задовольняє повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у повному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» (вул.Припортова, буд. 42/1, офіс 56, м.Черкаси, 18021, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім» (вул.Соборна, буд.43, смт. Катеринопіль, Черкас ька область, 20500, ) 190400,00 грн неустойки та 2856,00 грн витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко