ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"31" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2124/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши заяву вх. ГСОО №2177/19 Товариства з обмеженою відповідальністю „Жефко Україна (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 110; ) про видачу судового наказу до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю „Вімакс Груп (65012, м. Одеса, вул. Чорновола, 6 кв. 2; )

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Жефко Україна звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою (вх.№2177/19 від 26.07.2019р.) про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Вімакс Груп заборгованості за договором про надання транспортно-експедиторських послуг №V-TLI-28-02-2013 від 12.02.2013р. у розмірі 161 161,04 грн.

Заяву обґрунтовано невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю „Вімакс Груп умов укладеного між сторонами 12.02.2019 року договору №V-TLI-28-02-2013, в частині повної оплати вартості послуг за актом надання послуг № від 12.12.2016р.

Згідно ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно наданого заявником розрахунку визначена заборгованість складається з суми боргу у розмірі 26 890,12 грн., інфляційних втрат у розмірі 7887,36 грн. та пені у розмірі 126 383,56 грн., що загалом становить 161 161,04 грн.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (п. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п. 3 ст. 549 ЦК України).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а у разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником.

Згідно до ч. 3 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Приймаючи до уваги, що пеня за своєю правовою природою є санкцією за невиконання грошового зобов`язання, а отже вимога про стягнення такої суми не відповідає положенням статті 148 цього Кодексу, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення пені у розмірі 126 383,56 грн., оскільки вони за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором.

При цьому, суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику, що згідно ч. 2 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 148, п. 3 ч.1, ч. 3 ст.152 ст.ст. 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Жефко Україна про видачу судового наказу в частині стягнення пені у розмірі 126 383,56 грн. відмовити.

Ухвала набрала законної сили 31.07.2019 року та може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.М. Невінгловська