ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/380/19

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Макарченко Н.П., у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ, Шевченківський район, просп. Перемоги, 14

до приватного підприємства «Хутір», Черкаська область, м. Шпола, вул. Лебединська, 4

про стягнення 5 745,68 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,

за участю повноважних представників сторін:

прокурор: Кожушко Н.В. прокурор відділу за посадою;

від позивача: Пугач Л.М. за довіреністю;

від відповідача: Буджерак М.Р. адвокат.

Заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури звернувся в господарський суд Черкаської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті з позовом до приватного підприємства «Хутір», в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування та інших самохідних машин і механізмів, або габаритні параметри яких перевищують нормативні - у сумі 5 745,68 грн. (що еквівалентно 170,00 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 05.01.2018р.), та відшкодувати судові витрати.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 08.04.2019р. відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.05.2019р. підготовче засідання відкладено.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.06.2019р. продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25.06.2019р. підготовче засідання відкладено.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 08.07.2019р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні:

- прокурор наполягав на повному задоволенні заявлених позовних вимог. При цьому оригіналів документів не надано. Прокурор не пояснив, як зафіксована відмова водія від підпису та як повідомлено ПП «Хутір» про проведену перевірку та допущені порушення при перевезенні вантажу;

- представник позивача підтримав позицію прокурора. При цьому представник інспекції не надав оригіналів документів перевірки вантажу 05.01.2018р. на трасі Київ-Одеса. Представник позивача не пояснив, як зафіксована відмова водія від підпису та як повідомлено ПП «Хутір» про проведену перевірку та допущені порушення при перевезенні вантажу;

- представник відповідача повністю заперечив вимоги позовної заяви та просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Інших доказів сторонами не надано.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до відповідача - ПП «Хутір» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів з перевищеннями нормативних даних в сумі 5745,68 грн. (еквівалент 170 євро на момент перевірки - за офіційним курсом НБУ).

Суть позовної вимоги:

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до ч.3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше 7 відсотків.

Згідно з вимогами п. 26, 27 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, відповідно до п.1 ч.2 ст.24-2, п.6 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України, належить до джерел формування державного дорожнього фонду у складі доходів спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно зі ст.ст.11, 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» плата за проїзд є джерелом формування спеціального фонду Державного бюджету України та передбачає її цільове використання. Аналогічні норми передбачені у ст.ст. 11,14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Частиною 3 статті 24-2 Бюджетного кодексу України визначено, що кошти державного дорожнього фонду спрямовуються на: 1) фінансове забезпечення будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та інших заходів, визначених п. 1 ч.4 ст. З Закону України «Про джерела фінансування дорожнього господарства України»; 2) фінансове забезпечення будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах (у вигляді субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам); 3) виконання боргових зобов`язань за запозиченнями, отриманими державою або під державні гарантії, на розвиток мережі та утримання автомобільних доріг загального користування; 4) фінансове забезпечення заходів із забезпечення безпеки дорожнього руху відповідно до державних програм.

У зв`язку із викладеним, доцільність застосування представницьких повноважень прокурором обумовлена актуальністю питань щодо розвитку мережі та утримання автомобільних доріг загального користування, збереження автомобільних доріг, забезпечення безпеки перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Також порушення інтересів держави полягає у ненадходженні до державного бюджету коштів у вигляді плати за проїзд дорогами загального користування великоваговими та великогабаритними транспортними засобами, що ставить під загрозу своєчасне та повне фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування на 2013-2018 роки, метою якої є забезпечення ефективного функціонування та розвитку мережі автомобільних доріг загального користування, будівництва, реконструкції та проведення ремонту автомобільних доріг.

Отже, як вказує прокурор, визначена контролюючим органом плата за проїзд, що несплачена перевізником добровільно у встановлені строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України, а її несплата у встановлені строки суттєво порушує інтереси держави.

Згідно зі ст.170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Обгрунтування статусу прокурора та підстав його участі в процесі:

Відповідно до ч.2 ст.4 ЦПК України, ч.3 ст.4 ГПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» зазначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пп. 2, 15, 27 п.5 Положення (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №320, які набрали чинності 03.05.2018), Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Зважаючи на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах.

Смілянською місцевою прокуратурою 08.01.2019 за №147вих19 на адресу Управління Укртрансбезпеки в Одеській області направлено запит про надання інформації щодо сплати ПП «Хутір» у добровільному порядку зазначеної суми 5745,68 грн. та про наміри управління самостійно звернутися до суду з метою стягнення плати за проїзд.

Відповідно до відповіді управління від 08.02.2019 №89/32/235/19 ПП «Хутір» вказану суму коштів добровільно не відшкодовано, а управління Укртрансбезпеки в Одеській області відповідно до Положення про Управління та чинного законодавства повноваженнями щодо стягнення нарахованої суми плати за проїзд не наділено, оскільки є лише структурним підрозділом суб`єкта владних повноважень, який не має процесуальної дієздатності та не може виступати позивачем у суді.

Крім цього, прокуратурою 12.03.2019 направлено запит про вжиття заходів щодо стягнення у судовому порядку заборгованості ПП «Хутір» з плати за проїзд та відповідно до листа Державної служби України з питань безпеки на транспорті - ані Конституцією України, ані законами України Укртрансбезпеку не наділено правом звернення до суду щодо стягнення грошових коштів за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень, який усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у справі №822/1169/17 від 19.07.2018.

Разом з тим, Укртрансбезпека не звернулась до суду із відповідною позовною заявою, хоча і має на це відповідні повноваження.

Така бездіяльність контролюючого органу привела до необхідності вжиття заходів представницького характеру Смілянською місцевою прокуратурою, адже ненадходження до державного бюджету коштів у вигляді плати за проїзд дорогами загального користування великоваговими та великогабаритними транспортними засобами, ставить під загрозу своєчасне та повне фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування на 2013-2018 роки, метою якої є забезпечення ефективного функціонування та розвитку мережі автомобільних доріг загального користування, будівництва, реконструкції та проведення ремонту автомобільних доріг.

Обгрунтування природи грошового стягнення:

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №820/1203/17 за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Смілянською місцевою прокуратурою опрацьовано інформацію управління Укртрансбезпеки в Одеській області щодо наявної заборгованості за перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Прокурором з`ясовано, що наказом виконувача обов`язків голови Державної служби України з безпеки на транспорті від 28.12.2017 № 1266 «Про затвердження щотижневого графіку проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Державної служби України з безпеки на транспорті», затверджено графік проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Державної служби України з безпеки на транспорті у період з 01.01.2018 по 07.01.2018.

Так, посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області 05.01.2018 на автодорозі Київ - Одеса, 451 км здійснений габаритно-ваговий контроль автомобіля (тягач) марки SCANIA модель 6410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом марки WIELTON модель NW3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать ПП «Хутір» згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно (а.с. 22-23).

За результатами проведення габаритно-вагового контролю вищевказаного транспортного засобу, 05.01.2018 складено акт №0014220 (а.с. 18) про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення вантажу - кукурудзи насипом по маршруту н/п Шпола - порт Южний, 425 км - із перевищенням осьових навантажень. Встановлено, що фактична маса становить 39880 кг, осьові навантаження на одну ось становлять - 7340 кг, на іншу - 9280 кг, на строєну ось - 8020 кг, 7520 кг, 7720 кг (що разом становить 8020 + 7520 + 7720 = 23 260 кг = 23,26 тонни при нормативно-допустимому навантаженні на строєну ось - 22 тони).

Також за результатами проведення перевірки 05.01.2018 складено акт №005881 (а.с. 16) про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідно до якого в ході перевірки виявлено порушення, що полягає у наданні послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Під час перевірки складено довідку від 05.01.2018 про результати габаритно-вагового контролю (а.с. 20), у якій також відображено тип транспортного засобу (зі строєною віссю) та результати проведеного вагового контролю.

До вказаного акту проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 05.01.2018 (а.с. 19), згідно з яким за перевищення нормативних параметрів ПП «Хутір», як власнику транспортного засобу, нараховано до сплати 170,00 євро.

Для подальшого прийняття рішення та вжиття заходів за місцезнаходженням суб`єкта господарювання управлінням Укртрансбезпеки у Одеській області матеріали перевірки відносно ПП «Хутір» 18.01.2018 направлено на адресу управління Укртрансбезпеки в Черкаській області.

За результатами розгляду матеріалів, що надійшли з управління Укртрансбезпеки в Одеській області, управлінням Укртрансбезпеки в Черкаській області відносно ПП «Хутір» винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 16.02.2018 №026785 в сумі 1700 грн. (а.с. 37) (за відсутність документів на проїзд великовагового транспорту), який сплачено у повному обсязі, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2018. (а.с. 36).

На підставі вищевикладеного, управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області ПП «Хутір» нарахована плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 170,00 євро згідно з розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 05.01.2018.

Згідно з п. 27 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» №879 від 27.06.2007 плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним Банком України, на день проведення розрахунку, а саме: 05.01.2018, курс гривні до євро складав 33,7981 грн.

Таким чином, загальний розмір плати за проїзд, нарахований ПП «Хутір», становить 170,00 євро * 33,7981 грн., що в сумі складає 5745,68 грн. та є предметом спору.

Проте, в порушення п. 31-1 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», ПП «Хутір» протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати в добровільному порядку не вніс її та, як наслідок, не повідомив про це управління Укртрансбезпеки в Одеській області.

У п. 26 зазначеного Порядку передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

За твердженням прокурора, визначена контролюючим органом плата за проїзд, неоскаржена та несплачена ПП «Хутір» у встановлені чинним законодавством строки набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України.

Вказані обставини стали причиною звернення прокурора та позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу на користь Державного бюджету.

Відповідач вимоги заперечив, надав відзив на позов. Просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши доводи та пояснення прокурора та представників сторін, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» №30 від 18.01.2001, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує фактичну масу понад 40 тонн, а навантаження на строєну вісь - 22 т., здійснюється за спеціальними правилами.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» №30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктом 28 постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» №879 від 27.06.2007 встановлено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 31-1 вказаного Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Натомість спірний Акт №005881 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.01.2018 року (а.с. 16) - не містить зазначення часу його складання, відміток про оформлення акту відмови від підпису водія ОСОБА_1 , відміток про вручення примірника акту водію чи юридичній особі ПП «Хутір», доказів направлення цього акту відповідачеві.

Роздруківка принтера /чек/ №280922 від 05.01.2018 20:32:17 /час/ засвідчує навантаження на окрему вісь автомобіля «Сканія» держномер НОМЕР_1 . Жодних відміток про вручення примірника чеку водію чи юридичній особі ПП «Хутір», доказів направлення цього чеку відповідачеві -немає.

Акт №0014220 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.01.2018 року (а.с. 18) містить записи посадової особи Укртрансінспекції про нормативно допустиму повну масу автопоїзда 40 тонн та фактичну масу автопоїзда 39,88 тонн. Нормативно допустиме навантаження на вісь 11, 11, 22 тонни, та фактичне 7,34 тонни, 9,28 тонни, 8,02+7,52+7,72 тонни (строєна вісь). Загальне навантаження на строєну вісь 23,22 тонни. Натомість спірний акт не містить зазначення часу його складання, відміток про оформлення акту відмови від підпису водія ОСОБА_1 , відміток про вручення примірника акту водію чи юридичній особі ПП «Хутір», доказів направлення цього акту відповідачеві. Не вказано, яким приладом визначено навантаження на вісі автопоїзда.

Розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів до акту №0014220 (а.с. 19) виконано в односторонньому порядку, навіть без зазначення прізвища особи, що виконала даний розрахунок. Розрахунок не містить відміток про його направлення чи вручення відповідачеві.

Суд зазначає, що ці документи перевірки по ПП «Хутір» виконані позивачем в односторонньому порядку.

Відповідач заперечує вимоги та вказує на відсутність перевантаження автопоїзда «Сканія» в цілому та перевезення 05.01.2018р. сипучого вантажу зерна кукурудзи, яке може незначно зміщуватись в кузові під час перевезення.

Суд критично оцінює доводи прокурора та позивача про визнання відповідачем порушення норм безпеки на автотранспорті сплатою штрафу (а.с. 36-38), оскільки сплата штрафу юридичною особою не свідчить про визнання нею вини у скоєнні господарського правопорушення, адже при ухиленні від сплати для особи настають негативні наслідки двократне збільшення суми штрафу, накладення арештів на майно та кошти, блокування господарської діяльності тощо. Суд враховує, що штраф відповідачем сплачено тільки за відсутність на момент перевірки у водія документів на рух великовагового транспорту автомобільними дорогами загального користування.

Суд також враховує відсутність у позивача та прокурора оригіналів документів перевірки стосовно ПП «Хутір». Суд не бере до уваги пояснення позивача про вилучення цих документів слідчими ГСУ Національної поліції України (а.с. 152 - 161), оскільки вказані документи поліції та листування з нею не містять посилання на матеріали перевірки стосовно ПП «Хутір» та допущених останнім порушень безпеки на транспорті на дату 05.01.2018р.

У суду відсутні правові підстави для задоволення позову проти ПП «Хутір» та застосування стягнення.

Відповідно до приписів ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини в суспільстві.

Суд зазначає, що прокурор не доводить належними та допустимими доказами порушення права відповідачем та в чому саме.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Прокурором та позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано неналежний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його порушеного права, тому в позові належить відмовити за безпідставністю та недоведеністю вимог.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на прокурора та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури, вул. Юрія Кондратюка, 25 в м. Сміла Черкаської області, в інтересах держави в особі

Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ, Шевченківський район, просп. Перемоги, 14, , номер рахунку в банку невідомий

до приватного підприємства «Хутір», Черкаська область, м. Шпола, вул. Лебединська, 4, , номер рахунку в банку невідомий

про стягнення 5 745,68 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення, чи через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 31.07.2019р.

Суддя Г.М. Скиба