ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1012/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судових засідань Аганін В.Ю.

Розглянувши справу №916/1012/190

За позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; )

До відповідачів: Комунального підприємства „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ (65026, м. Одеса, вул. Дерибасівська, буд. 14; ), Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз (65091, м. Одеса, вул. Скісна, буд. 48, кв. 5А; )

про визнання недійсним договору оренди та усунення перешкод шляхом виселення

Представники:

від позивача - Домущі В.С., довіреність

від відповідача ТОВ "Лиманський Бріз" - Романюк Г.С., довіреність

від відповідача КП ОМР "Узбережжя Одеси" - не з`явився

Встановив: Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою від 09.04.2019р. за вх. № ГСОО 1034/19 до Комунального підприємства „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ, Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз, у якій просив суд: визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення №2 від 27.05.2010р., укладений між Комунальним підприємством „Ланжерон та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз, та усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз з нежилого приміщення загальною площею 16,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пляж „Ланжерон, на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.04.2019р. позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 09.04.2019р. вх. № ГСОО 1034/19 залишено без руху. Департаменту комунальної власності Одеської міської ради запропоновано надати суду докази, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів на належну Комунальному підприємству „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ адресу. Встановлено Департаменту комунальної власності Одеської міської ради строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Департамент комунальної власності Одеської міської ради, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

17.04.2019р. до господарського суду Одеської області представником Департаменту комунальної власності Одеської міської ради були надані документи, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 11.04.2019р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.04.2019р. прийнято позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1012/19. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "13" травня 2019 р. о 11:30.

06.05.2019р. до господарського суду Одеської області від Комунального підприємства „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ надійшов відзив на позовну заяву про визнання недійсним договору оренди нежилого приміщення, відповідно до якого було зазначено суду, що Комунальне підприємство „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ визнає позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у повному обсязі.

13.05.2019р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз надійшло клопотання, відповідно до якого було зазначено суду, що з метою врегулювання спірного питання відповідачем було надано до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради лист з проханням надати додаткову угоду до договору та акт звіряння взаєморозрахунків, адже, як зазначає Товариство з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз, за спірним договором останній сплачує орендну плату та виконує умови договору, а пропозицій щодо приведення договору у відповідність до чинного законодавства в поза судовому порядку не надходило.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.05.2019р. відкладено підготовче засідання на "03" червня 2019 р. о 11:30 год. та викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 03.06.2019р. о 11:30.

24.05.2019р. до господарського суду Одеської області від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз надійшов відзив на позовну заяву.

03.06.2019р. до господарського суду Одеської області від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надійшла відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.06.2019р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/1012/19 на 30 днів до 17.07.2019р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від закрито підготовче провадження у справі № 916/1012/19. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "29" липня 2019 р. о 11:00 Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 29.07.2019р. о 11:00.

Позивач - Департамент комунальної власності Одеської міської ради підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі за просить суд визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення №2 від 27.05.2010р., укладений між Комунальним підприємством „Ланжерон та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз, та усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз з нежилого приміщення загальною площею 16,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пляж „Ланжерон, на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Відповідач - Комунальне підприємство „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ визнає заявлені вимоги позивача в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз заперечує проти заявлених вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та просить суд відмовити в їх задоволенні.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 29.07.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

Відповідно до п. 1.1. Положення „Про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013р. №2752-IV, Департамент комунальної власності Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради. Департамент комунальної власності Одеської міської ради є правонаступником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, а також правонаступником прав та обов`язків приєднаного Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради.

Відповідно до п. 1.2. Положення „Про представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26.03.2003р. . №1040-ХХIV, представництво наділяється міською радою повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста. Визначення меж повноважень та умов їх здійснення регулюються зазначеним положенням. (п. 1.2. Положення „Про представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26.03.2003р. №1040-ХХIV).

Згідно до п. 1.2. Положення „Про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013р. №2752-IV Департамент наділяється міською радою повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста та щодо реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства. Визначення меж повноважень та умов їх здійснення регулюється зазначеним Положенням.

Департамент керується у своїй діяльності Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", постановами Верховної Ради України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими та підзаконними актами, передбаченими чинним законодавством, рішенням Одеської міської ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови та іншими нормативно-правовими актами органів місцевого самоврядування, цим Положенням.(п. 1.3. Положення „Про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013р. №2752-IV).

Згідно п. 2.2.1.4 Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2752-VI, Департамент здійснює повноваження орендодавця комунального майна територіальної громади, що знаходиться в управлінні Департаменту, а також контроль за повнотою та своєчасністю внесення орендарями орендної плати за договором оренди цілісних майнових комплексів, укладеними Одеською міською радою. Відповідно до чинного законодавства укладає договори оренди. Здійснює облік договорів оренди, укладених безпосередньо Департаментом, та облік договорів оренди, погоджених з Департаментом у встановленому порядку.

Пунктом 2.2.1.5 Положення визначено, що Департамент погоджує передачу в оренду майна, орендодавцями якого виступають виконавчі органи Одеської міської ради, а також комунальні та інші підприємства, організації, установи, яким майно комунальної форми власності передано у повне господарське відання або оперативне управління, а також здійснює організацію та проводить конкурси з передачі такого комунального майна в оренду, та майна, що знаходиться в управлінні Департаменту, виконавчих органів Одеської міської ради та комунальних підприємств.

Рішенням Одеської міської ради від 26.07.2017р. №2284-VII „Про визначення органу, уповноваженого управляти майном, яке є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси та на підставі акти приймання-передачі від 05.01.2018р.,укладеним між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Комунальним підприємством „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ, позивачем прийнято в управління нежиле приміщення, загальною площею 16,0 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, пляж „Ланжерон.

27 травня 2010 року між Комунальним підприємством „Ланжернон, правонаступником якого є Комунальне підприємство „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз (Орендар) було укладено Договір оренди нежилого приміщення №2 (надалі Договір) за умовами п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежиле приміщення загальною площею 16,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пляж „Ланжерон (надалі об`єкт оренди) під здійснення діяльності громадського харчування, відповідно до п. 8.5. „Методики розрахунку граничних розмірів орендної плати, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Одеси.

Відповідно до п. 1.2. Договору, передача в оренду об`єкта, зазначеного у п. 1.1. цього договору, здійснюється на підставі Цивільного та Господарських кодексів України, Закону України „Про оренду державного та комунального майна.

Умовами п. 1.3. Договору визначено, що термін дії договору з 27 травня 2010 року по 27 травня 2035 року.

Згідно до п. 2.1. Договору, Орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, Методики розрахунку граничних розмірів плати за оренду майна, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 09.11.2005р. №4840-ІV, рішень Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради.

Відповідно до Акту обстеження нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, пляж „Ланжерон, затвердженого заступником директора департаменту начальником управління орендних відносин та відчуження комунального майна департаменту комунальної власності від 26.02.2019р. проведено обстеження нежилого приміщення загальною площею 16,0 кв.м.. відповідно до договору оренди нежилого приміщення №2 від 27.05.2010р., що укладений між Комунальним підприємством „Ланжернон Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз, строком на 25 років, а саме з 27.05.2010р. до 27.05.2035р.

У Акті обстеження нежилого приміщення від 26.02.2019р. зазначено, що відповідно до рішення Одеської міської ради від 26.04.2017р. №1962-VII „Про визнання таким, що втратило чинність, рішення Одеської міської ради від 27.06.2006р. №56-V „Про впорядкування роботи виконавчих органів Одеської міської ради з виконання функцій орендодавця нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Одеси та рішення Одеської міської ради від 26.07.2017р. №2284-VІІ „Про визначення органу, уповноваженого управляти майном, яке є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, орендним відділом Департаменту було прийнято в провадження від Комунального підприємства „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ зазначений договір оренди нежилого приміщення №2 від 27.05.2010р.

В вищевказаному акті зазначено, що додатковий договір „Про внесення змін до договору оренди нежилого приміщення №2 від 27.05.2010р. в частині зміни орендодавця не укладався. Директор Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз до Департаменту не звертався та відповідних документів не надав. Профіль використання договору оренди: надання послуг громадського харчування.

Актом обстеження нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, пляж „Ланжерон, затвердженого заступником директора департаменту начальником управління орендних відносин та відчуження комунального майна департаменту комунальної власності від 26.02.2019р., зафіксовано, що орендарем нежиле приміщення не використовується, нежиле приміщення не застраховане, договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій не надано. При візуальному обстеженні зафіксовано, що нежиле приміщення перевищує площу, вказану у договорі оренди, та зазначено, що обстеження було проведено у присутності третьої особи.

Позивачем було зазначено суду, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991р. №311 „Про розмежування державного та комунального майна України між загальнодержавною (республіканською власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю), рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991р. №266-ХХІ „Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області та з урахування положень п. 2 ст. 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, територіальній громаді міста Одеси належить на праві власності нежитлове приміщення загальною площею 16,0 кв.м., розташоване за адресою: м АДРЕСА_1 .

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було зазначено суду, що позивачем було проведена перевірка нежилого приміщення загальною площею 16,0 кв.м. та виявлено наступні порушення з боку орендаря, а саме те, що спірний договір було укладено без проведення конкурсу, та вказано суду, що на адресу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради не надходило жодних заяв зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз щодо бажання укласти договір оренди, а також Департаменту комунальної власності Одеської міської ради не було відомо, що об`єкт комунальної власності буде передано в оренду шляхом укладання спірного правочину.

Також позивачем було вказано суду, що при укладанні Договору оренди нежилого приміщення №2 від 27.05.2010р. відповідачами було порушено процедуру передачі комунального майна оренду, що вбачається з відсутністю погодження договору оренди з уповноваженим органом представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради.

Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було зазначено, що Договір оренди нежилого приміщення №2 від 27.05.2010р. не відповідає типовій формі договору оренди, який затверджено рішенням Одеської міської ради від 25.12.2008р. №3781-V „Про затвердження примірного договору оренди нежилого приміщення (будівлі та споруди), що є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, а саме: договір не містить реквізитів дати проведення конкурсу та протоколу засідання комісії з проведення конкурсів на право укладання договору оренди, що в свою чергу, за посиланням позивача, є грубим порушенням типової форми договору та законодавства.

На підставі викладеного та зазначеного позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради направлені на визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №2 від 27.05.2010р., укладеного між Комунальним підприємством „Ланжерон та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз, та на усунення перешкоди у користуванні шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз з нежилого приміщення загальною площею 16,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пляж „Ланжерон, на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Відповідачем - Комунальним підприємством „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ було надані письмові пояснення суду та зазначено, що останній визнає позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у повному обсязі.

Комунальним підприємством „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ було зазначено суду, що при укладанні спірного договору було порушено відповідну процедуру укладання договору оренди, а також зазначено, що в порушення приписів ст. 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна не було здійснено заходів щодо направлення відповідного проекту договору та інших документів.

Також Комунальним підприємством „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ надано пояснення та зазначено, що Договір оренди нежитлового приміщення №2 від 27.05.2010р., укладений між Комунальним підприємством „Ланжерон та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз, не відповідає затвердженій типовій формі.

В свою чергу, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз заперечує проти заявлених вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та просить суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз зазначалось суду, що сторони спірного правочину дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди, скріпили його своїми підписами, що є моментом укладання договору, тому, як вказує відповідач, не має підстав для визнання договору оренди недійсним з тих підстав, що нотаріальна реєстрація договору не була проведена, а укладений він не за типовою формою, оскільки зазначене не впливає на недійсність договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз пояснює суду, що відповідачі, які отримували плату за користування орендованим місцем, не звертались до Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз з пропозицією щодо приведення договору у відповість до вимог законодавства.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз зазначає, що недодержання форми договору не є підставою для визнання його недійсним, враховуючи, що сторонами за правочином було укладеного договір оренди, який був направлений на настання реальних наслідків передання об`єкта оренди в користування та внесення орендної плати за договором, зміст правочину не суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам держави та суспільства, а також його моральним засадам, представники сторін мали повний об`єм дієздатності на момент укладання правочину, а волевиявлення сторін було вільним.

На підставі викладеного, Товариство з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз просить суд в задоволенні позовної заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відмовити.

У поданій Департаментом комунальної власності Одеської міської ради відповіді на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз позивач спростовував твердження та доводи Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ч. 1 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. (ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України).

При цьому, ст.12 Цивільного Кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.202 Цивільного Кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Згідно зі ст.203 Цивільного Кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України , правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 236 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. І відповідно до статті 236 Цивільного кодексу України , нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як встановлено судом, за умовами Договору оренди нежилого приміщення №2 від 27.05.2010р., Комунальним підприємством „Ланжернон, правонаступником якого є Комунальне підприємство „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ, як орендодавцем, було передано Товариству з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз, як орендарю, у строкове платне користування нежиле приміщення загальною площею 16,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пляж „Ланжерон під здійснення діяльності громадського харчування, відповідно до п. 8.5. „Методики розрахунку граничних розмірів орендної плати, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, яке знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради та повноваженнями щодо розпорядження вказаним майном наділений Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Отже, як вже встановлено судом, не житлове приміщення згідно з Договором оренди нежилого приміщення №2 від 27.05.2010р. передано в оренду Комунальним підприємством „Ланжернон, правонаступником якого є Комунальне підприємство „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ, Товариству з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз, та площа якого не перевищує 200 кв.м.

Спеціальним законодавством, яке регулює спірні правовідносини сторін та підлягає застуванню в даному випадку є Закон України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до ст. 1 Закон України Про оренду державного та комунального майна визначено, що цей Закон регулює: організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Порядок укладення договору оренди комунального майна встановлений у ст. 9 Закону України Про оренду державного та комунального майна, згідно з якою фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закон України Про оренду державного та комунального майна, у разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець за умови відсутності заборони на передачу майна в оренду у п`ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном, а у разі якщо: підприємство, його структурний підрозділ, щодо цілісного майнового комплексу якого надійшла заява про оренду, або ініціатор укладення договору оренди згідно із законодавством займають монопольне становище на ринку; внаслідок укладення договору оренди підприємець або група підприємців можуть зайняти монопольне становище на ринку; сумарна вартість активів або сумарний обсяг реалізації товарів (робіт, послуг), що належать об`єкту оренди та ініціаторові укладення договору оренди, перевищують показники, визначені законодавством, - також до органу Антимонопольного комітету України.

Орган Антимонопольного комітету України розглядає надіслані йому матеріали і протягом п`ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про можливість оренди та умови договору оренди.

У разі порушення провадження у справі про банкрутство керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна подає орендодавцеві матеріали щодо оренди нерухомого майна, копію яких орендодавець у п`ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

Органи, уповноважені управляти майном, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, розглядають подані матеріали і протягом п`ятнадцяти днів після надходження матеріалів повідомляють підприємство про своє рішення (надання дозволу щодо укладення договору оренди або відмову). При розгляді матеріалів щодо передачі в оренду нерухомого майна можуть враховуватися пропозиції місцевої державної адміністрації, відповідного органу місцевого самоврядування щодо розміщення бюджетних установ і організацій ( ч. 3 ст. 9 Закон України Про оренду державного та комунального майна).

Приписами п. 2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 року Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна роз`яснено, що вирішуючи спори, пов`язані з укладенням договору оренди державного майна, господарські суди повинні з`ясовувати, чи додержано визначений статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" порядок укладення відповідного договору, в тому числі щодо погодження з органом, уповноваженим управляти майном, та органом Антимонопольного комітету України питання про передачу майна в оренду.

Проте, судом встановлено, що спірний Договір оренди нежилого приміщення №2 від 27.05.2010р. укладений з порушенням вимог ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" без погодження з Департаментом комунальної власності Одеської міської ради.

Під час розгляду справи Комунальним підприємством „Ланжернон, правонаступником якого є Комунальне підприємство „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз не було спростовано факту відсутності погодження із Департаментом комунальної власності Одеської міської ради щодо укладання спірного договору оренди.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт порушення Комунальним підприємством „Ланжернон, правонаступником якого є Комунальне підприємство „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз вимог ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" при укладанні Договору оренди нежилого приміщення №2 від 27.05.2010р. та встановлено, що Договір оренди нежилого приміщення №2 від 27.05.2010р. укладений з порушенням вимог ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а саме без погодження з Департаментом комунальної власності Одеської міської ради, у зв`язку з чим наявні правові підстави для визнання такого Договору оренди нежилого приміщення №2 від 27.05.2010р. недійсним.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №2 від 27.05.2010р., укладеного між Комунальним підприємством „Ланжерон та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз, є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Згідно з ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги задоволення судом позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №2 від 27.05.2010р., відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували факт повернення спірного майна на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, позовні вимоги в частині усунення перешкоди у користуванні шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз з нежилого приміщення загальною площею 16,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пляж „Ланжерон, на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - є обґрунтованими і правомірними, та такими, що підлягають задоволенню судом.

Судом не приймаються доводи та твердження відповідача, які викладені Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз у відзиві на позовну заяву, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими фактами судом під час розгляду справи.

Під час розгляду справи відповідачем Комунальним підприємством „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ 06.05.2019р. до господарського суду Одеської області було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого було зазначено суду, що Комунальне підприємство „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ вимоги позивача, викладені у позовній заяві, визнає в повному обсязі.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №2 від 27.05.2010р., укладеного між Комунальним підприємством „Ланжерон та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз, та про усунення перешкоди у користуванні шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз з нежилого приміщення загальною площею 16,0 кв.м., розташованого за адресою: м.Одеса, пляж „Ланжерон, на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при пред`явленні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., відповідно до платіжного доручення №1476 від 25.03.2019р.

На підставі викладеного на відповідача - Комунальне підприємство „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ покладаються судові витрати у розмірі 960,50 грн., у зв`язку з задоволенням позовних вимог та визнанням ним заявлених позовних вимог позивача.

На відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз покладаються судові витрати у розмірі 1921 грн., у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 130, , ч.1, 2, 4 ст.191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити повністю.

2.Визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення №2 від 27.05.2010р., укладений між Комунальним підприємством „Ланжерон та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз.

3.Усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз (65091, м. Одеса, вул. Скісна, буд. 48, кв. 5А; ) з нежилого приміщення загальною площею 16,0 кв.м., розташованого за адресою: м. АДРЕСА_1 пляж „ АДРЕСА_1 , на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ).

4.Стягнути з Комунального підприємства „УЗБЕРЕЖЖЯ ОДЕСИ (65026, м.Одеса, вул. Дерибасівська, буд. 14; ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиманський бріз (65091, м. Одеса, вул. Скісна, буд. 48, кв. 5А; ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено 31 липня 2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко