ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1319/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Львів
до Акціонерного товариства "Мегабанк", м.Харків за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування", м.Краматорськ Донецької області
про стягнення 150000,00грн.
за участю представників:

від позивача: Петрів Л.П., довіреність від 05.06.2019

від відповідача: Черкасов І.Р., довіреність №13-152/18д від 31.10.2018

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Мегабанк" (надалі - відповідач) про стягнення 150000,00грн.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання умов банківської гарантії №980/18/467 від 12.06.2018 виконання договору №Л/В-18613/НЮ від 18.06.2018, укладеного між позивачем та Приватним акціонерним товариством "Краматорський завод важкого верстатобудування".

Ухвалою від 07.05.2019 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.05.2019.

Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Краматорський завод важкого верстатобудування" (надалі - третя особа).

24 травня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив у повному обсязі, просив у задоволенні позову задовольнити. При цьому, відповідач вказав, що позивач подав до банку вимогу про сплату грошових коштів за банківською гарантією №980/18/467 від 12.06.2019 вже після закінчення строку дії гарантії, що відповідно до статті 565 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні вимоги кредитора. При цьому відповідач зауважив, що відповідно до рішення Правління НБУ "Про регламент роботи системи електронних платежів Національного байку України та порядок роботи банківської системи України в період завершення звітного року" від 12.12.2018 першим робочим днем банківської системи України є 02.01.2019. Не зважаючи на те, що міжбанківські перекази коштів через СЕП не здійснювалися, 02.01.2019 є першим робочим днем у 2019 році для банківської системи та АТ "Мегабанк".

У підготовчому засіданні 28.05.2019 судом оголошено перерву до 18.06.2019.

06 червня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зауважив, що відповідачем не надано доказів, які б беззаперечно засвідчили той факт, що 02.01.2019 банк працював у звичному режимі, виконуючи всі функції окрім здійснення міжбанківських переказів коштів, зокрема - здійснював приймання, реєстрацію кореспонденції. При цьому, позивач поставив під сумнів такі твердження позивача, оскільки доставка поштового відправлення (вимоги про сплату грошових коштів за банківською гарантією) була здійснена на 8 день з моменту його передачі у відділення Укрпошти. В той же час, відповідно до Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, нормативний строк пересилання поштових відправлень (крім простих листів та поштових карток) - це час, установлений для пересилання поштових відправлень від об`єкта поштового зв`язку місця приймання до об`єкта поштового зв`язку місця вручення, і такий нормативний строк доставки поштових відправлень між обласними центрами без врахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку становить Д+3 (де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку). Таким чином, кореспонденція відповідачу повинна була бути доставлена не пізніше 02.01.2019. Оскільки причина доставки лише 03.01.2019 невідома, позивач вважає за доцільне витребувати відповідну інформацію у відділенні поштового зв`язку за місцем знаходження відповідача (поштове відділення зв`язку №2, м.Харків, Київський район, вул. Чернишевська, 28, 61002).

12 червня 2019 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він зазначив, що відповідно до накладної №13 рекомендованих відправлень доставки дільниці №2 від 02.01.2019 АТ "Мегабанк" отримало 02.01.2019 26 поштових відправлень, не враховуючи відправлень простої поштової кореспонденції. Вказане свідчить про те, що 02.01.2019 був першим робочим днем АТ "Мегабанк" у 2019 році. Також відповідач надав для долучення до матеріалів справи акт приймання-передачі наданих послуг від 05.04.2019 до Договору №Л/В-18613/НЮ від 18.06.2018, що складений між позивачем (замовником за договором) та третьою особою (виконавцем за договором), відповідно до п.4 якого зазначено, що замовник (позивач) не має зауважень до виконавця (третьої особи) щодо якості виконаних послуг. Крім того 05.04.2019 між позивачем та третьою особою складено акт приймання-передачі з ремонту згідно договору №Л/В-18613/НЮ від 18.06.2018 колесотокарного верстату UВВ-112 зав.№2 1998 року випуску, в робочому стані, капітально відремонтованого. Вказане свідчить про повне виконання належним чином третьою особою своїх зобов`язань за Договором №Л/В-18613/НЮ від 18.06.2018, в забезпечення виконання якого АТ "Мегабанк" було надано Банківську гарантію №980/18/467 та про відсутність зауважень щодо такого виконання у позивача. Таким чином, позивач звернувся із позовом у даній справі вже після належного виконання третьою особою своїх зобов`язань за Договором №Л/В-18613/НЮ від 18.06.2018.

18 червня 2019 року від позивача надійшло клопотання про витребування інформацію у відділення поштового зв`язку за місцем знаходження відповідача (поштове відділення зв`язку №2, м.Харків, Київський район, вул. Чернишевська, 28, 61002) щодо того чи здійснювалась 02.01.2019 доставка/видача поштової кореспонденції, адресованої АТ "Мегабанк".

У підготовчому засіданні 18.06.2019 за результатами розгляду клопотання позивача про витребування доказів судом було постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відмову в його задоволенні.

При цьому, суд виходив з того, що позивач всупереч приписам статті 81 ГПК України не зазначив у клопотанні заходи, яких він вжив для отримання запитаної інформації від поштової установи самостійно, не надав доказів вжиття таких заходів, а також не повідомив про причини неможливості самостійного отримання запитуваної інформації.

Крім того, судом враховано, що відповідачем надано докази надходження на його адресу поштової кореспонденції 02.01.2019, а саме: поштову накладну №13 рекомендованих відправлень доставки дільниці №2 від 02.01.2019, яка підтверджує факт отримання поштової кореспонденції у цей день.

Також у даному підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 09.07.2019.

У підготовчому засіданні 09.07.2019 судом оголошено перерву до 17.07.2019.

У підготовчому засіданні 17.07.2019 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.07.2019.

У судовому засіданні 24.07.2019 представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у даному судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд залишити позов без задоволення.

Третя особа пояснень щодо суті спору не надала, свого представника в судове засідання не направила, причини неявки суду не повідомила. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

У судовому засіданні 24.07.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

18 червня 2018 року між ПАТ "Українська залізниця", як замовником, та ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування", як виконавцем, за результатами відкритих торгів на закупівлю: 50220000-3 послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги (Капітальний ремонт колесотокарного верстата UBB-112 підрозділу "Ремонтне вагонне депо Здолбунів") укладено договір №Л/В-18613/НЮ (надалі - Договір).

На виконання умов Договору верстат був переданий позивачем третій особі для здійснення ремонту 23.07.2018, що підтверджується наявним у справі Актом №1 приймання-передачі в ремонт згідно Договору.

Відповідно до п. 5.4 Договору виконавець зобов`язався надати послуги у строк, що не перевищує 150 календарних днів з моменту приймання-передачі обладнання в ремонт.

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що після виконання ремонтних робіт виконавець забезпечує доставку обладнання з ремонту та проводить монтаж і пусконалагоджувальні роботи обладнання на території замовника.

Як зазначено у п.5.8 Договору, датою завершення надання послуг вважається дата прийняття замовником обладнання в експлуатацію і підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Однак, у встановлений у Договорі строк обладнання з ремонту доставлене не було, акт приймання-передачі наданих послуг сторонами договору не підписано.

Під час розгляду даної справи відповідачем надано акт приймання-передачі наданих послуг від 05.04.2019 до Договору №Л/В-18613/НЮ від 18.06.2018 та акт приймання-передачі з ремонту згідно договору №Л/В-18613/НЮ від 18.06.2018 колесотокарного верстату UВВ-112 зав.№2 1998 року випуску, в робочому стані, капітально відремонтованого.

Отже, третя особа виконала свої зобов`язання за Договором лише 05.04.2019, тобто з порушенням строку, передбаченого п.5.4 Договору.

Відповідно до п.13.1 та п.13.3 Договору гарантії виконання цього Договору забезпечуються наданим виконавцем оригіналом банківської гарантії у розмірі 5 відсотків вартості Договору, що становить 150000,00грн. Забезпечення виконання Договору не повертається виконавцю у разі невиконання ним зобов`язань за Договором відповідно до вимог п. 5.4. Договору.

На виконання вимог пункту 6 розділу "Результати торгів та укладання договору про закупівлю" тендерної документації учасник ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" надав Банківську гарантію виконання Договору за №980/18/467 від 12.06.2018 (надалі - Банківська гарантія).

Відповідно до умов Банківської гарантії належне виконання принципалом (ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування") своїх зобов`язань за Договором забезпечується безумовною, безвідкличною банківською гарантією в розмірі 150000,00грн., а гарант (АТ "Мегабанк") зобов`язується протягом 5-ти (п`яти) робочих днів на першу письмову вимогу про оплату та за умови підтвердження невиконання зобов`язань за Договором виплатити бенефіціару (регіональна філія "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця") суму в українських гривнях, що не перевищує 150000,00 грн.

Гарантія видана строком до 31.12.2018 року включно.

Гарантія припиняє свою чинність у випадках: якщо письмова вимога бенефіціара не надійде до гаранта до закінчення строку дії гарантії; дострокового повернення оригіналу гарантії бенефіціаром.

У зв`язку з невиконанням виконавцем свого зобов`язання у встановлений Договором строк, відповідно до умов Банківської гарантії та пунктів 5.4, 13.3 Договору, позивач звернувся до АТ "Мегабанк" з вимогою від 22.12.2018 №ВЮ-2-18195 про виплату передбачених гарантією коштів у розмірі 150000,00грн.

Дана вимога була направлена засобами поштового зв`язку та отримана відповідачем 03.01.2019.

Відповідач своїм листом №10-0215 від 10.01.2019 повернув вищевказану вимогу позивача без виконання з підстав закінчення строку дії Банківської гарантії.

Звертаючись з даним позовом, позивач зазначив, що відповідач неправомірно відмовив у виплати грошових коштів у розмірі 150000,00грн. згідно умов Банківської гарантії.

При цьому, позивач вказує, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 №1-р "Про перенесення робочих днів у 2018 році" та рішення Правління Національного банку України від 13.02.2018 у грудні 2018 року перенесено робочі дні з понеділка 24 грудня на суботу 22 грудня, з понеділка 31 грудня на суботу 29 грудня. Таким чином останній день дії гарантії - 31 грудня 2018 року був неробочим днем.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 16.08.2006 №320 "Про затвердження Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті" банківський день - позначений календарною датою проміжок часу, протягом якого виконуються технологічні операції, пов`язані з проведенням міжбанківських електронних розрахункових документів через систему електронних платежів Національного банку (далі - СЕП), за умови, що підсумки розрахунків за цими документами відображаються на кореспондентських рахунках банків у Національному банку на ту саму дату.

Рішенням Правління Національного банку України від 12.12.2018 №826-рш "Про регламент роботи системи електронних платежів Національного банку України та порядок роботи банківської системи України в період завершення звітного року" (надалі - Рішення) встановлено, що перший день 2019 року, коли СЕП і банківська система України працювали у звичайному режимі (перший банківський день 2019 року) - 03.01.2019, оскільки, як зазначено в Рішенні, 02.01.2019 банки працювали без клієнтів і забезпечували комплекс робіт, пов`язаних з початком нового звітного року; міжбанківські перекази коштів через СЕП у цей день не здійснювались, а отже 02.01.2019 - не є банківським днем відповідно до визначення, вказаного в постанові Правління Національного банку України від 16.08.2006 №320 "Про затвердження Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті".

Таким чином, на думку позивача, термін закінчення банківської гарантії - саме 03.01.2019. Вимога про сплату грошових коштів з доданими документами були отримані відповідачем 03.01.2019, тобто у перший банківський день 2019 року.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 150000,00грн. забезпечення виконання Договору згідно умов Банківської гарантії.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Зокрема, відповідно до статті 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 статті 561 ЦК України визначено, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана.

Згідно зі статтею 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано (частини 1-4 статті 563 ЦК України).

Пунктом 79 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затверджених постановою правління НБУ №639 від 15.12.2004 встановлено, що бенефіціар для отримання платежу за гарантією подає до банку-гаранта (резидента) вимогу за гарантією, а також усі документи, передбачені умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено). Бенефіціар подає вимогу та інші обумовлені в гарантії документи до банку-гаранта (резидента) протягом строку дії гарантії у спосіб, що становить належне представлення.

Під "належним представленням" слід розуміти представлення документів за гарантією/контргарантією, яке відповідає вимогам і умовам такої гарантії/контргарантії; вимогам правил, яким підпорядковується гарантія/контргарантія, а якщо немає відповідного положення в гарантії/контргарантії або правилах, - міжнародній стандартній практиці за гарантіями/контргарантіями. "Представлення" означає доставку документа за гарантією/контргарантією банку-гаранту/банку-контргаранту (пункт 3 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах).

З вищенаведеного вбачається, що у випадку порушення принципалом свого договірного зобов`язання, забезпеченого гарантією, бенефіціар має право протягом строку дії гарантії подати гаранту письмову вимогу про сплату грошової суми відповідно до виданої гарантії. При цьому, така вимога має бути доставлена гаранту протягом дії гарантії.

За умовами Банківської гарантії №980/18/467 від 12.06.2018 строк її дії встановлено до 31.12.2018 включно.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 №1-р "Про перенесення робочих днів у 2018 році" та рішення Правління Національного банку України від 13.02.2018 було перенесено робочий день з понеділка 31.12.2018 на суботу 29.12.2018.

Таким чином, останній день строку дії Банківської гарантії (31.12.2018) був неробочим днем.

Згідно зі статтею 73 Кодексу законів про працю України 1 січня (Новий рік) є святковим днем.

Отже, останнім днем строку дії Банківської гарантії і, відповідно, останнім днем строку на доставлення (вручення) вимоги про виплату грошових коштів слід вважати 02.01.2019.

Разом із тим, вимога позивача №ВЮ-2-18195 від 22.12.2018 про виплату передбачених гарантією коштів у розмірі 150000,00грн. була отримана банком лише 03.01.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Щодо тверджень позивача про те, що 02.01.2019 не було банківським днем, а тому відповідач не отримував кореспонденцію у цей день, суд зазначає наступне.

Дійсно, згідно з рішенням Правління Національного банку України від 12.12.2018 №826-рш 02 січня 2019 року банки працювали без клієнтів і забезпечували комплекс робіт, пов`язаних із початком нового звітного року. Міжбанківські перекази коштів через СЕП у цей день не здійснювалися.

Отже, 02.01.2019 не може вважатися банківськимм днем у розумінні постанови Правління Національного банку України від 16.08.2006 №320 "Про затвердження Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті".

В той же час, умови Банківської гарантії не містять застережень, що представлення бенефіціаром вимоги може відбуватися виключно в банківські дні.

В свою чергу, відповідач зазначає, що, за виключенням обмежень, встановлених рішенням Правління Національного банку України від 12.12.2018 №826-рш "Про регламент роботи системи електронних платежів Національного банку України та порядок роботи банківської системи України в період завершення звітного року" щодо роботи банку через СЕП та роботи з клієнтами, 02.01.2019 було робочим днем, у який всі інші підрозділи АТ "Мегабанк" працювали у звичайному режимі.

Зокрема, 02.01.2019 банком отримувалася поштова кореспонденція, що підтверджується наданою відповідачем поштовою накладною №13 рекомендованих відправлень доставки дільниці №2 від 02.01.2019, відповідно до якої банком отримано 26 поштових відправлень.

Позивачем вищевказана обставина належними доказами в установленому порядку не спростована.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з доводами відповідача, що вимога позивача №ВЮ-2-18195 від 22.12.2018 про виплату передбачених гарантією коштів у розмірі 150000,00грн. була отримана АТ "Мегабанк" вже після закінчення строку дії Банківської гарантії.

Відповідно до частини 1 статті 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Також, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 568 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі закінчення строку дії гарантії.

Умова щодо припинення дії гарантії у зв`язку із ненадходженням відповідної вимоги бенефіціара до закінчення строку дії гарантії, була передбачена і в самій Банківській гарантії №980/18/467 від 12.06.2018.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив у задоволенні вимог позивача про виплату грошових коштів у розмірі 150000,00грн., у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, код 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, м.Львів, вул.Гоголя, буд.1, код ЄДРПОУ ВП: 40081195) до Акціонерного товариства "Мегабанк" (61002, м.Харків, вул.Алчевських, буд.30, код 09804119), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування" (84306, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, буд.6, код 00222999), про стягнення 150000,00грн. - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "05" липня 2019 р.

Суддя М.В. Калантай