ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Черкаси справа № 925/151/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючої судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В., за участю представника позивача - Мазура О.М., за довіреністю, від відповідачів: ОСОБА_1 .Г., за посадою, Ніколаєв О.В., за довіреністю, розглянувши справу за позовною заявою Черкаської міської ради до Приватного підприємства «Інтертранс-партнер» про стягнення 25628 грн 56 коп,

ВСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада пред`явила позов до Приватного підприємства «Інтертранс-партнер» про стягнення на користь міського бюджету м.Черкаси 25628 грн 56 коп: з яких 23965 грн 45 коп заборгованості, 1663 грн 11 коп пені за договором про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 16.03.2015, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що відповідач не виконує договірні зобов`язання в частині оплати за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

02.04.2019 через канцелярію від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач заперечує факт існування зобов`язань за договором у розмірах та за період, що зазначений позивачем у позові. На думку представника відповідача, позивач не надав доказів використання відповідачем земельної ділянки, виконання зобов`язань позивачем за договором та наявність заборгованості, а отже вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Оскільки, починаючи з 2003 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває у строковому платному користуванні фізичної особи-підприємця Золотарьова ОСОБА_2 за договором оренди від 20.08.2003 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за договором оренди від 10.06.2008, у позивача відсутні підстави для стягнення збитків. Відповідач ніколи не використовував та не використовує земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Чинність договору припинилась, у зв`язку з закінченням строку його дії - 30.04.2017.

16.04.2019 через канцелярію від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій він заперечив доводи викладені відповідачем у відзиві, договір вважається продовженим на той самий термін на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відповідач не надав доказів, що він звертався до Черкаської міської ради або Черкаська міська рада зверталась до відповідача щодо припинення користування відповідачем земельної ділянки. 19.07.2018 відповідач звертався із заявою через Центр надання адміністративних послуг Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради до Черкаської міської ради про надання дозволу на розроблення техдокументації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 820 кв м за адресою АДРЕСА_1 під приміщення майстерні по ремонту автомобілів для оформлення оренди строком на 50 років. На цю заяву відповідачу 11.01.2019 була надана відповідь щодо необхідності отримання нотаріально посвідченої згоди від суміжних землекористувачів земельної ділянки, а саме фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Окрім того, відповідно до листа управління земельних ресурсів та землеустрою від 06.08.2018, земельна ділянка площею 820 кв м, за адресою: АДРЕСА_2 Черкаси АДРЕСА_1 , на якій розташовані приміщення майстерні по ремонту автомобілів, відноситься до виробничої зони «В-5», в якій передбачено розташування вищезазначеного об`єкту («План зонування території міста Черкаси», затверджений рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 №2-513). Отже ці факти спростовують твердження відповідача викладені у відзиві на позов.

У судовому засіданні 17.07.2019 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, судом встановлено наступне, Рішенням господарського суду Черкаської області у справі №925/142/17 від 14.03.2017, яке залишене без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.17, повністю задоволені позовні вимоги Черкаської міської ради про стягнення з Приватного підприємства «Інтертранс-партнер» заборгованості за договором про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 16.03.2015 у розмірі 22596 грн 76 коп, пені у розмірі 480 грн 36 коп та судового збору.

Вказаним рішенням суду були встановлені такі факти:

16.04.2014 між Черкаською міською радою та Приватним підприємством «Інтертранс-партнер» укладено договір оренди нежитлового приміщення площею 458,4 кв м, за адресою АДРЕСА_1 , за актом приймання-передачі об`єкт оренди переданий орендарю.

16.03.2015 року між Черкаською міською радою (Власник позивач у справі) та Приватним підприємством «Інтертранс-партнер» (Землекористувач, відповідач у справі) укладено договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) (далі договір від 16.03.2015). Відповідно до пункту 3 договору землекористувач не заперечує щодо права Власника землі на нарахування плати у вигляді неодержавного доходу за час тимчасового невикористання земельної ділянки у розмірі орендної плати, яка діяла на момент виникнення неодержаного доходу з урахуванням положень статей. 156, 157 Земельного кодексу України, положень Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 5 договору від 16.03.2015 Землекористувач підтверджує, що договір укладений за взаємною згодою сторін, без будь-якого тиску з боку Власника і є добровільним волевиявленням сторін. Землекористувач погодився добровільно без складання акта про визначення збитків та розгляду питання в суді протягом 3-х місяців кошти в сумі 2877,26 грн рівними частинами по 959 грн 29 коп щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7 договору).

Відповідно пункту 8 договору від 16.03.2015 з 1 грудня 2014 року щомісячна плата за користування земельною ділянкою становить 526 грн 33 коп, згідно з рішенням Черкаської міської ради від 31.01.2014 №4-449 «Про міський бюджет на 2014 рік».

Пунктом 9 договору від 16.03.2015 встановлено, що в разі будь - яких змін розміру орендної плати, що діють в м. Черкаси, розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки то розмір щомісячної плати змінюється без внесення змін та доповнень до цього договору.

За несвоєчасне внесення платежів у строки, визначені договором стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (пункт 11 договору від 16.03.2015).

Пунктом 12.1.встановлено строк дії договору, до 30.04.2017.

У разі якщо Землекористувач продовжує використовувати земельну ділянку після закінчення строку дії цього договору, то за відсутності письмових заперечень Землекористувача протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, цей договір вважається продовженим на той самий термін на тих самих умовах, які були передбачені Договором (12.3 від 16.03.2015).

Рішенням суду також було встановлено порушення Приватним підприємством «Інтертранс-партнер» умов договору від 16.03.2015 в частині внесення плати за користування земельною ділянкою за період з 01.12.2014 до 31.12.2016, у зв`язку з чим позовні вимоги Черкаської міської ради були задоволені у повному обсязі.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав власності №75823448 від 14.12.2016, на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2016 Приватне підприємство «Інтертранс-партнер» набуло право власності на об`єкт малої приватизації групи А міської комунальної власності нерухоме майно приміщення майстерні по ремонту автомобілів літ.Б-ІІ, а саме приміщення 1-го поверху з №2-1 по №2-15, загальною площею 458,4 кв м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та розташовані на земельній ділянці Черкаської міської ради.

Щорічно плата за користування земельною ділянкою, у зв`язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі уточнювалася на коефіцієнт індексу інфляції (за 2017 рік - 1,06, за 2018 рік 1,0). З 01.01.2017 розмір щомісячного платежу становить 998 грн 56 коп. Аналогічний розмір встановлений і з 01.01.2018.

Відповідно до розрахунку Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради заборгованість відповідача з оплати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 за період з 01.01.2017 до 31.12.2018 становить 23965,45 грн, які відповідач не сплатив у визначений договором строк, тому позивач нарахував йому пеню, яку разом з основною сумою заборгованістю просить стягнути з відповідача у примусовому порядку.

Відповідно до частини 4 статті 71 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом при розгляді справи №925/142/17 було встановлено факт існування договірних відносин між позивачем та відповідачем щодо добровільного відшкодування землекористувачем збитків за використання ним земельної ділянки та факт несплати таких платежів за період з 01.12.2014 до 31.12.2016. Також цим рішенням було встановлено, що збитки, а саме ненадходження до бюджету коштів, пов`язані з користуванням відповідачем земельною ділянкою без достатніх правових підстав, отже збитки позивача знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку між діями відповідача та зменшення майнових прав позивача. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач на підставі договору купівлі-продажу у 2016 році набув право власності на нерухоме майно, яке до укладення цього договору знаходилося у його користуванні на підставі договору оренди. Об`єкт нерухомого майна загальною площею 458,4 кв м знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці Черкаської міської ради, за яку відповідач добровільно зобов`язався відшкодовувати збитки.

Умовами договору сторони передбачили, що в разі будь - яких змін розміру орендної плати, що діють в м. Черкаси, розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки то розмір щомісячної плати змінюється без внесення змін та доповнень до цього договору.

Відповідно до розрахунку Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради заборгованість відповідача по орендній платі за земельну ділянку по АДРЕСА_3 Сурікова,4 згідно договору за період з 01.01.2017 до 31.12.2018 становить 23965,45 грн.

Щодо заперечень відповідача про припинення дії договору від 16.03.2015, то з огляду на положення пункту 12.3 цього договору, яким передбачене продовження строку дії договору за відсутності письмових заперечень Землекористувача та відсутності належних доказів на підтвердження таких заперечень, суд прийшов до висновку, що після 30.04.2017 строк дії договору від 16.03.2015 продовжений на той самий термін на тих самих умовах. Не приймаються також до уваги заперечення відповідача, що починаючи з 2003 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває в строкову платному користуванні інших осіб, і що відповідач ніколи не використовував та не використовує земельну ділянку по АДРЕСА_1 , оскільки такі заперечення суперечать фактичним обставинам справи. Правомірність позовних вимог позивачем доведена зібраними у справі доказами, вимоги позивача підтверджені належними доказами, розрахунок позовних вимог є обґрунтованим. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договором від 16.03.2015 у розмірі 23965 грн 45 коп боргу.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність за порушення строків внесення плати за оренду землі, передбачена у пункті 11 договору у вигляду стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов`язання, що є підставою для застосування до нього відповідальності, яка передбачена у договорі. За вказане порушення позивач за прострочення сплати оренди за період з 11.01.2018 до 10.01.2019 нарахував відповідачу 1663,11 грн пені. Суд перевіривши розрахунок позивача, встановив, що розрахунок пені зроблено вірно.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 1921,00 грн, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Інтертранс-партнер» (вул.Героїв Чорнобиля, буд. 116, м. Черкаси, 18031, ) на користь міського бюджету Черкаської міської ради (вул. Б.Вишневецького, 36, м.Черкаси, 18000, розрахунковий рахунок №3002, одержувач платежу УК у м.Черкасах/Черкаси/ 18010600, , МФО 899998, банк - Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - орендна плата за землю з юридичних осіб) 23965 грн 45 коп боргу та 1663 грн 11 коп пені.

Стягнути з Приватного підприємства «Інтертранс-партнер» (вул.Героїв Чорнобиля, 116, м.Черкаси, 18031, код 34661046) на користь департаменту фінансової політики Черкаської міської ради (вул. Б.Вишневецького, 36, м.Черкаси, 18000, розрахунковий рахунок №6317, банк отримувача: ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, отримувач: Департамент фінансової політики Черкаської міської ради, 1921,00 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складене та підписане 26.07.2019

Суддя О.І.Кучеренко