РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2019Справа № 910/5962/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КиївГазТрейд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ - АВТОСЕРВІС»

про стягнення 605307,83 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КиївГазТрейд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ-АВТОСЕРВІС" про стягнення 605307,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано свої грошові зобов`язання за Договором № 241707/Т від 29.12.2018 з поставки природного газу, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму боргу та штрафних санкцій на загальну суму 605307,83 грн.

Ухвалою суду від 15.05.2019 відкрито провадження у справі № 910/5962/19, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 03 6 отримав 17.05.2019 ухвалу суду від 15.05.2019 про відкриття провадження у справі № 910/5962/19 проте не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив у встановлений строк суду не надав. Про наслідки не подання відзиву відповідач був повідомлений ухвалою суду від 15.05.2019 про відкриття провадження у справі № 910/5962/19.

З огляду на вищезазначене, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

29.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КиївГазТрейд» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТЛ - Автосервіс» (споживач) укладено договір постачання природного газу (для споживачів що не є побутовим) №241707/Т, за цим договором постачальник зобов`язується передати у власність споживачу в 2019 році природний газ в об`ємах і порядку, передбачених цим договором, а споживач зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити постачальнику вартість газу в розмірах, строки та в порядку, що передбачені цим договором. Річний плановий об`єм постачання газу становить 165,0 тис. куб. м. Середньодобові, місячні та квартальні планові об`єми постачання газу визначені в п.1.2 договору. До 20 числа місяця , що передує місяцю постачання газу, споживач зобов`язаний у письмовому вигляді та на електронну пошту надавати постачальнику графік споживання газу, у якому зазначати планові об`єми споживання на кожну добу місяця постачання. У разі ненадання такого графіку газ буде постачатися в межах середньодобового планового об`єму, визначеного у абз. 2 цього пункту.

Відповідно до п. 1.4. договору право власності на газ переходить від постачальника до споживача у пунктах призначення , що визначені у п. 1.3. цього договору.

Згідно п. 1.5. договору, споживач отримує послуги розподілу газу газорозподільними системами міста Києва у публічного акціонерного товариства «Київгаз» на підставі договору розподілу природного газу, яким регулюються правовідносини між споживачем та оператором ГРМ у частині розподілу/транспортування до пунктів призначення та обліку газу на них.

Пунктами 2.1. - 2.6. договору передбачено, що підставою для постачання газу споживача є сукупність наступних обставин: 1) наявність у споживача договору транспортування/розподілу газу з оператором ГТС/оператором ГРМ та присвоєння споживачу ЕІС - коду. 2) Підтвердження в установленому порядку оператором ГТС місячного об`єму постачання газу, виділеного для забезпечення потреб споживача. 3) відсутності простроченої заборгованості споживача перед діючим постачальником за поставлений газ за минулі періоди , що має підтверджуватися письмовою довідкою такого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків. Об`єм переданого газу за розрахунковий період що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку визначених в заяві - приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем , а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРС.

Відповідно до п. 2.7. - 2.9. договору фактичний об`єм поставленого у розрахунковому періоді газу, що підлягає оплаті споживачем, підтверджується підписаним між постачальником та споживачем актом приймання - передачі газу, що складається на підставі даних оператора ГРМ та комерційних вузлів обліку газу. Складання та підписання сторонами актів приймання - передачі газу відбувається в наступному порядку: 2.7.1.) споживач до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику засвідчену копію акту наданих послуг розподілу газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором ГРМ/оператором ГТС. В іншому випадку, для розрахунку вартості поставленого за цим договором газу застосовуються дані оператора ГРМ / оператора ГТС про об`єм розподіленого споживачу газу. Постачальник має право самостійно звернутись до оператора ГРМ/ оператора ГТС для отримання даних про об`єм газу, розподіленого для споживача протягом розрахункового місяця; 2.7.2.) на підставі відомостей, отриманих в порядку, передбаченому пп.2.7.1. цього договору постачальник протягом трьох робочих днів готує, підписує у уповноваженого представника, скріплює печаткою та надає для підписання споживачу два примірники акта приймання - передачі природного газу за розрахунковий період; 2.7.3.) споживач, протягом двох днів з дати одержання акта приймання - передачі газу, зобов`язується повернути постачальнику один примірник акта приймання - передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача, та скріплений печаткою ( за її наявності), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання - передачі газу; 2.7.4.) у випадку відмови від підписання акта приймання - передачі газу споживачем, об`єм постачання газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ/ оператора ГТС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу об`ємів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, об`єм спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника. Акти приймання - передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником. Відсутність у споживача підписаних актів приймання - передачі газу не є підставою для порушення строку остаточного розрахунку, встановленого цим договором та не звільняє його від відповідальності з порушення цих строків. Звірка фактичного об`єму спожитого за договором газу на певну дату чи протягом певного календарного періоду здійснюється сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу об`єм газу згідно з актами приймання - передачі газу протягом десяти днів з дати пред`явлення письмової вимоги однією з сторін.

Відповідно до п. 4.1. - 4.14. договору ціна газу, що постачається споживачеві за цим договором, становить 13509,9600 грн. за 1000 куб. м., в тому числі ПДВ 20% та тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами ПАТ «Укртрансгаз». Сторони домовились, що ціна газу може бути змінена постачальником в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення споживача про нову ціну та дату початку її застосування. Визначена на основі ціни, встановленої у п. 4.1. договору, вартість газу за розрахунковий період буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання - передачі газу та при розрахунках споживача за поставлений газ згідно з умовами договору. Загальна сума вартості газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу. Оплата вартості газу здійснюється споживачем в наступному порядку: 4.6.1.) оплата вартості планового об`єму поставки газу здійснюється споживачем до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки на умовах 100% попередньої оплати планового об`єму постачання газу, визначеного в п. 1.2. договору; 4.6.2.) споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини планового об`єму газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці; 4.6.3.) у випадку недоплати вартості газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок о 10 числа місяця, наступного за розрахунковим; 4.6.4.) у разі переплати споживачем за фактично спожитий газ, сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу в наступному розрахунковому періоді; 4.6.5.) у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених об`ємів газу в п`ятиденний строк після збільшення цих об`ємів; 4.6.6.) датою оплати є дата зарахування коштів на рахунок постачальника. Оплата вартості газу за договором здійснюється споживачем грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі XI цього договору. 4.9. У разі відсутності узгодженого сторонами графіка погашення заборгованості або договору про реструктуризацію заборгованості, постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача за цим договором відповідно до календарної черговості її виникнення. Податкові накладні та додатки до них оформлюються сторонами в електронній формі, згідно з вимогами норм Податкового кодексу України та прийнятих на його виконання підзаконних нормативно - правових актів. Звірка розрахунків за договором здійснюється сторонами протягом десяти днів з дати пред`явлення письмової вимоги однією з сторін.

Відповідно до п.п. 5.1.1. - 5.1.6. договору, постачальник зобов`язується забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та в об`ємах визначених договором, за умови виконання споживачем положень даного договору, дотримання споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за нього. Складати та погоджувати акти приймання - передачі газу в порядку, визначеному договором.

Відповідно до п.п. 5.3.4. договору, споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах , визначених договором.

Згідно з п.п. 6.2.2. договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених договором, споживач сплачує на користь постачальника , крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що договір набирає чинності з дати його підписання, діє в частині постачання газу з 01.01.2019 до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків - до повного їх завершення.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із сплати ціни поставленого за договором №241707/Т від 29.12.2018 газу, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у відповідача через не оплату поставленого газу у розмірі 546294,54 грн., пені у розмірі 49222,92 грн., 3% річних у розмірі 4101,91 грн., а також, інфляційних втрат у розмірі 5688,46 грн.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №241707/Т від 29.12.2018 на постачання природного газу ( для споживачів,що не є побутовим), як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 12 ЗУ « Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЗУ « Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. 3. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. 4. Захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється цим Законом, Законом України "Про захист прав споживачів" та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 5.3.4. договору 241707/Т від 29.12.2018 споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Пунктом 4.6.1. та 4.6.6. договору передбачено, що оплата вартості планового об`єму поставки газу здійснюється споживачем до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки на умовах 100% попередньої оплати планового об`єму постачання газу, визначеного в п. 1.2. договору. Датою оплати є дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

Згідно з п. 2.8. договору, акти приймання - передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Позивачем, в обґрунтування своїх позовних вимог, до матеріалів справи додано акт прийому - передачі природного газу № 0ТБИ - 001042 від 01.01.2019 до договору № 241707/Т відповідно до якого позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято природного імпортованого газу на загальну суму 312375,90 грн. в т.ч. ПДВ, акт прийому - передачі природного газу № 0ТБИ - 002049 від 28.02.2019 до договору № 241707/Т відповідно до якого позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято природного імпортованого газу на загальну суму 221132, 81 грн. в т.ч. ПДВ, акт прийому - передачі природного газу № 0ТБИ - 002862 від 31.03.2019 до договору № 241707/Т відповідно до якого позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято природного імпортованого газу на загальну суму 162785, 83 грн. в т.ч. ПДВ. Акти прийому передачі містять підписи та печатки представників сторін.

За вказаними вище актами прийому - передачі природнього газу, позивач поставив, а відповідач прийняв природнього газу на загальну суму 696294,54 грн.

Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» №100.40/0123-05/169 від 06.05.2019, виданої ТОВ «КИЇВГАЗТРЕЙД», про надходження грошових коштів в період з 01.12.2018 по 02.05.2019 від ТОВ « АТЛ - АВТОСЕРВІС», відповідач перерахував на рахунок позивача в період з 08.02.2019 по 02.05.2019 грошових коштів на суму 100000,00 грн. Призначення платежів оплата за послуги з постачання природного газу згідно договору №241707/Т від 29.12.18.

До матеріалів справи позивачем також додано платіжне доручення №28141 від 03.05.2019 за яким відповідач перерахував на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 25000,00 грн., призначення платежу: « за послуги постачання природнього газу за 02.2019р. згідно х. №241707/2183 від 31.01.2019р. (дог. 241707/Т від 29.12.18р.) у т.ч. ПДВ 20% - 4166,67 грн.»; платіжне доручення №28243 від 06.05.2019 за яким відповідач перерахував на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 25000,00 грн., призначення платежу: « за послуги постачання природнього газу за 02.2019р. згідно х. №241707/2183 від 31.01.2019р. (дог. 241707/Т від 29.12.18р.) у т.ч. ПДВ 20% - 4166,67 грн.».

За даними платіжними дорученням відповідач перерахував на рахунок позивача грошову суму у загальному розмірі 50000,00 грн.

Отже, відповідно до довідки про надходження коштів №100.40/0123-05/169 від 06.05.2019, а також платіжних доручень №28243 від 06.05.2019 та №28141 від 03.05.2019, відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти на загальну суму 150000,00 грн.

Відповідач своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України не скористався, відзив на позовну заяву до суду не подав, жодних доказів в спростування, наведених Позивачем в позовній заяві, обставин не додав.

Враховуючі наявні докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач є таким що прострочив виконання покладених на нього зобов`язань, договором 241707/Т від 29.12.18, з оплати послуг з постачання природнього газу. Відповідно до п. 4.6.3. у випадку недоплати вартості газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Отже, відповідач є таким, що прострочив свої зобов`язання з оплати послуг поставки природнього газу за актом прийому - передачі природного газу № 0ТБИ - 001042 від 01.01.2019 з 10.02.19, за актом прийому - передачі природного газу № 0ТБИ - 002049 від 28.02.2019 з 10.03.2019, за актом прийому - передачі природного газу 0ТБИ - 002862 від 31.03.2019 з 10.04.2019.

Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано, наявність заборгованості з оплати послуг з постачання природнього газу у загальному розмірі 546294,54 грн.

Отже, позові вимоги щодо стягнення суми основного боргу з відповідача у розмірі 546294,54 грн., підлягають задоволенню повністю.

Крім того, відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов`язань, тому є підстави для застосування встановленої законодавством відповідальності.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. (ст.549 ЦК України).

Відповідно до п 6.2.2. договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених договором, споживач сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня з не оплати наданих послуг з постачання природнього газу в розмірі 49222,92 грн., що відповідає обґрунтованому розрахунку позивача, викладеному в додатку до позовної заяви, з яким погоджується суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Після перевірки розрахунку позивача в частині 3 % річних та інфляційних втрат з неоплати наданих послуг з постачання природнього газу, суд дійшов висновку, що розрахунок позивача є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних з не оплати наданих послуг з постачання природнього газу у розмірі 4101,91 грн. та інфляційних втрат з не оплати наданих послуг з постачання природнього газу у розмірі 5688,46 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій у загальному розмірі 605307,83 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

На підставі ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ - АВТОСЕРВІС" (місцезнаходження: 03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВГАЗТРЕЙД" (місцезнаходження: 03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 5, ) 546294 (п`ятсот сорок шість тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 54 коп. основного боргу, 49222 (сорок дев`ять тисяч двісті двадцять дві) грн. 92 коп. пені, 4101 (чотири тисячі сто одну) грн. 91 коп. 3% річних, 5688 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 46 коп. втрат від інфляції та 9079 (дев`ять тисяч сімдесят дев`ять ) грн. 62 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко