ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

м. Рівне

"05" серпня 2019 р. Справа № 918/1337/14

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Ярощук О.П., розглянувши в матеріалах справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради

про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій у розмірі 747 709 грн. 45 коп.

заяву Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про визнання частково наказу таким, що не підлягає виконанню

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 04.11.2014 р. у справі № 918/1337/14 позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 600 000 грн. 00 коп. - основного боргу, 77 329 грн. 21 коп. - інфляційних втрат, 12 519 грн. 27 коп. - 3% річних, 27 959 грн. 94 коп. - пені, 14 356 грн. 13 коп. витрат по сплаті судового збору.

11.03.2015 року на примусове виконання вказаного рішення видано наказ № 918/1337/14.

Комунальне підприємство "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради звернулось в Господарський суд Рівненської області із заявою, в якій просить визнати наказ (виконавчий документ) господарського суду у справі №918/1337/14 від 04.11.2014 року в частині стягнення інфляційних нарахувань 55859,71 грн., трьох процентів річних - 9331,77 грн. та пені-20909,25 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Вказану заяву КП "Здолбунівкомуненергія" обгрунтовує наступним.

КП «Здолбунівкомуненергія» з 13.06.17р. перебуває в реєстрі підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості ні спожиті енергоносії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". Відповідно ч.З ст.7 вказаного Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 30.11.16р.. Згідно рішення суду на підставі поданого позивачем розрахунку індекси інфляції, три проценти річних та пеня нарахована за несвоєчасну оплату природного газу, станом на 19.08.14р.. Згідно платіжних доручень №30 від 29.12.14р. сума 144308 грн., №26 від 16.12.15р. - 276976,70 грн., №160161110 від 16.11.17р. - 1451,13 грн., №161492884 - 2074,91 грн., №160692215 від 22.11.17р. - 533 грн., №161693777 - 124363,52 грн. та №184 від 08.02.18р. - 50292,74 грн. відповідачем було оплачено - 600000 грн.. З них до 30.11.16p було оплачено 421284,70 грн., а після набрання чинності Закону - 178715,30 грн..

Відтак Заявник вважає, що згідно вимог вказаного Закону до виконання підлягають лише кошти в сумі з інфляційних нарахувань 21469,50 грн., трьох процентів річних - 3187,50грн. та пені - 7050,69 грн. Всього - 38758,37грн.., списанню ж підлягає із інфляційних нарахувань 55859,71 грн., трьох процентів річних - 9331,77 грн. та пені - 20909,25грн., а тому вважає, що наказ господарського суду в цій частині не підлягає виконанню.

30 липня 2017 року представник КП «Здолбунівкомуненергія» подав заяву в якій уточнив заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме просить суд визнати наказ (виконавчий документ) господарського суду у справі №918/1337/14 від 11.03.2015 року в частині стягнення інфляційних нарахувань 55859,71 грн., трьох процентів річних - 9331,77 грн. та пені-20909,25 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" письмових заперечень на заяву КП «Здолбунівкомуненергія» суду не надало.

Ухвалою суду від 25 червня 2019 року заяву КП «Здолбунівкомуненергія» прийнято до розгляду.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать їх підписи у розписці.

Крім того представник КП «Здолбунівкомуненергія» подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до статті 328 ГПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов висновку про задоволення заяви про визнання наказу суду 17/110 від 11.03.2010 року таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 04.11.2014 р. у справі № 918/1337/14 позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 600 000 грн. 00 коп. - основного боргу, 77 329 грн. 21 коп. - інфляційних втрат, 12 519 грн. 27 коп. - 3% річних, 27 959 грн. 94 коп. - пені, 14 356 грн. 13 коп. витрат по сплаті судового збору. Вказане рішення Господарського суду Рівненської області залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23 грудня 2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 04 червня 2015 року.

11.03.2015 року на примусове виконання вказаного рішення видано наказ № 918/1337/14.

Відповідно до статті 160 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Статтею 328 ГПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Стаття 328 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Аналогічна правова позиція висвітлена в п. 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

В той же час, 30.11.2016 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 року № 1730-VIII (далі - Закон від 03.11.2016 № 1730-VIII).

Відповідно до приписів ст. 1 Закону від 03.11.2016 року № 1730-VIII заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону є: кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); заборгованість з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, та залишилася не погашеною станом на 01.01.2016 року.

Згідно зі ст. 2 Закону від 03.11.2016 року № 1730-VIII, дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною 1 ст. 3 Закону від 03.11.2016 року № 1730-VIII передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 року № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Так, відповідно до п. 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 року заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016 року.

Отже, вимога щодо включення до Реєстру, як передумова для застосування процедури реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ, встановлена для теплогенеруючих та теплопостачальних організацій, які не погасили до 31.12.2016 року заборгованість перед постачальником за спожитий до 01.07.2016 року природний газ.

Водночас ч. 3 ст. 7 Закону від 03.11.2016 року № 1730-VIII, врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, та передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016 року), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що ч. 3 ст. 7 Закону від 03.11.2016року № 1730-VIII є нормою прямої дії і її застосування не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом. Зокрема, виконання даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Отже, єдиною умовою списання заборгованості, нарахованої за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії є набрання чинності Законом.

Наведена правова позиція відображена в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 914/3131/15, від 29.01.2018 року по справі №904/10745/16, від 07.02.2018 року у справі №927/1152/16, від 14.02.2018 року у справі №908/3211/16, від 15.03.2018 року у справі №904/10736/16.

Згідно рішення суду на підставі поданого позивачем розрахунку вбачається, що індекси інфляції, три проценти річних та пеня нарахована за несвоєчасну оплату природного газу, станом на 19.08.14р.

Згідно платіжних доручень №30 від 29.12.14р. сума 144308 грн., №26 від 16.12.15р. - 276976,70 грн., №160161110 від 16.11.17р. - 1451,13 грн., №161492884 від 28.11.2017р. - 2074,91 грн., №160692215 від 22.11.17р. - 533 грн., №161693777 від 30.11.2017р. - 124363,52 грн., та №184 від 08.02.18р. - 50292,74 грн. відповідачем було сплачено позивачу грошові кошти з призначенням платежу - згідно договору. №13/2657-БО-28, за яким, зокрема стягнуто заборгованість рішенням господарського суду Рівненської області від 04.11.2014 року №918/1337/145. Всього відповідачем сплачено - 600000 грн.. З них до 30.11.2016p. було оплачено 421284,70 грн., а після набрання чинності Законом від 03.11.2016 року № 1730-VIII - 178715,3 грн.

Згідно вимог вказаного Закону, до виконанню за рішенням господарського суду Рівненської області від 04.11.2014 року №918/1337/145, підлягають лише кошти в сумі з інфляційних нарахувань 21469,50 грн. (за період з 01.01.2014 по 31.07.2014), трьох процентів річних - 3187,50 грн. (за період з15.01.2014 по 19.08.2014) та пені - 7050,69 грн. (за період з 15.01.2014 по 13.07.2014), які нараховані на заборгованість за договором. №13/2657-БО-28 від 25.12.2012р. в сумі 178715,3 грн., яка сплачена відповідачем після набрання чинності Законом від 03.11.2016 року № 1730-VIII. Всього - 38758,37грн..

Таким чином, на підставі Закону від 03.11.2016 року № 1730-VIII, списанню підлягає із інфляційних нарахувань 55859,71 грн., трьох процентів річних - 9331,77грн. та пені - 20909,25грн., а відтак наказ господарського суду Рівненської області від 11 березня 2015р. №918/1337/ 14 в цій частині не підлягає виконанню.

Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 160, 232-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про визнання наказу таким, що не підлягає частковому виконанню задоволити.

2. Наказ (виконавчий документ) господарського суду Рівненської області від 11 березня 2015 року №918/1337/14 визнати таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення інфляційних нарахувань в сумі 55859,71 грн., трьох процентів річних - 9331,77 грн. та пені -20909,25 грн..

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-Західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив або безпосередньо до апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 05 серпня 2019 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.