ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" липня 2019 р. Справа № 924/370/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.А., розглянувши справу

за позовом Хмельницької міської ради м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акція-2011" м. Хмельницький

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 21066,60 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 (відшкодування збитків)

за участю представників:

від позивача: Демчук Л.Г. за довіреністю №02-14-1420 від 23.10.2018р.

від відповідача: Драч В.М. Драч С.О., Полісюк С.В. - керівник

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановив: позивач звернувся з позовом до суду про стягнення із відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Акція-2011" м. Хмельницький 21066,60 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач на підставі договору про поділ нерухомого майна від 12.08.2011 року є власником нежитлового приміщення загальною площею 122,9 кв. м., що знаходиться за вищевказаною адресою. Зазначає, що останній з 2011 року користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, не сплачував за таке користування кошти, договір оренди вказаної земельної ділянки не уклав. Згідно інформації головного управління ДФС у Хмельницькій області відповідач сплачував земельний податок, зокрема у 2016 році 2677,64грн., у 2017 році 2677,64грн. та у 2018 році 2677,64грн. Позивач вказує, що не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору відповідач, фактично збільшив свої доходи, а Хмельницька міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати) у розмірі 21066,60 грн. При цьому, період нарахування вказано з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. Підставою позову зазначено ст. ст. 1212 1214 ЦК України.

Представник відповідача у відзиві на позов від 17.05.2019 року вказує про необґрунтованість ціни позову в розмірі 21066,60грн. оскільки земельна ділянка не є сформованою відповідно до норм чинного законодавства. Крім того, представник відповідача звернувся до суду із заявою про застосування наслідків спливу строку позовної давності у якій вказує, що позивач звернувся із даним позовом до суду 19.04.2019 року. Розрахунок розміру заборгованості позивачем проведено за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року. При цьому, за повний 2016 рік позивач нарахував відповідачу оплату в сумі 6649,24грн., у тому числі у цей період увійшов строк з 01.01.2016 року по 18.04.2016 року в сумі 1939,36грн., що знаходиться за межами позовної давності визначеної ст. 257 ЦК України тривалістю у 3 роки.

23.07.2019 року до суду надійшла заява відповідача про часткове визнання позову, згідно якої відповідач визнає заборгованість в сумі 19127,24грн., які останній сплатив згідно платіжного доручення №54 від 16.07.2019 року. При цьому, звертає увагу суду що 3,5 місяці знаходяться за межами строку позовної давності, у зв`язку із чим нарахування в сумі 1939,36 грн. є безпідставними.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначає, що Хмельницька міська рада є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 та має право отримувати кошти за користування земельною ділянкою комунальної власності. Керуючись Податковим та Земельним Кодексами України, рішеннями міської ради, а також враховуючи оплати, які були здійснені відповідачем у 2016, 2017, 2018 роках управлінням земельних ресурсів та земельної реформи, із застосуванням найменшого відсотку від нормативної грошової оцінки - 3%, було підготовлено розрахунок розміру орендної плати у сумі 21066,60 грн. коштів, які мало б сплатити ТОВ «Акція - 2011» при виконанні всіх вимог закону укладаючи договір оренди землі. Крім того, позивачем подано детальних розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку площею 144 м. кв. по АДРЕСА_1 , яка використовується відповідачем. Відтак, загальна сума неодержаного доходу від орендної плати за землю за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 рік становить: у 2016р. 6649,24грн., у 2017 році 5232,28грн. та у 2018 році 9185,08грн., що в загальному становить 21066,60грн.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №162067945 від 03.04.2019 року, нежитлове приміщення загальною площею 122,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору про поділ нерухомого майна №3205 від 12.08.2011р. належить товариству з обмеженою відповідальністю «Акція-2011» м. Хмельницький.

01.11.2018 року головними спеціалістами відділу оренди та продажу землі управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради здійснено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 . При обстеженні встановлено, що на земельній ділянці знаходиться нежитлове приміщення (магазин «Принцип»), ведеться господарська діяльність. Земельна ділянка не сформована, відомості в Державному земельному кадастрі відсутні. В червні 2017 року до міської ради надходило клопотання від ТОВ «Акція-2011» щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0200 га по АДРЕСА_1 з метою надання її в оренду, проте без графічних матеріалів, що суперечить рішенню міської ради.

06.11.2018 року управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин на адресу Головного управління ДФС у Хмельницькій області було направлено лист щодо надання інформації щодо сплати ТОВ «Акція-2011» земельного податку/ орендної плати за земельну ділянку по Шевченка АДРЕСА_3 2А в період 2015р. - 2018р.

Згідно інформації Головного управління ДФС у Хмельницькій області товариство з обмеженою відповідальністю "Акція-2011" сплатило у 2015 році 2677,64грн., у 2016 році 2677,64грн., у 2017 році 2677,64грн. та у 2018 році - 2677,64грн. земельного податку.

Як вбачається з Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області (від 08.11.2018р. №18-22-0.33-3516/116-18), нормативна грошова оцінка земельної ділянки по АДРЕСА_1 А у 2015 році (для комерційного використання) становила 1507грн., у 2016 році (для комерційного використання) становила 2159 грн., у 2017 році 1831 грн. та у 2018 році 2746 грн.

Відповідно до розрахунку розміру збитків здійсненого головним спеціалістом відділу оренди та продажу землі управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, розмір збитків у вигляді неодержаного доходу від орендної плати за землю за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р. становить 21066,60 грн., з яких 6649,24 грн. за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., 5232,28 грн. з 01.01.2017 р. по 31.12.2017р. та 9185,08 грн. з 01.01.2018р. по 31.12.2018р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Акція - 2011» 29.06.2017 року зверталось до Хмельницької міської ради з клопотанням про виділення земельної ділянки в користування, згідно якого відповідач просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою на користування ТОВ «Акція -2011» земельною ділянкою по АДРЕСА_4 . Шевченка, 89/2А на умовах договору оренди.

24.10.2018 року відповідач повторно звертався із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Звернення ТОВ «Акція-2011» були розглянуті на засіданнях постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища про що складено відповідні протоколи від 18.04.2018 року, яким перенесено розгляд звернення, від 15.05.2018 року, 27.07.2018 року, 06.09.2018 року у відповідності до яких рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прийнято не було.

У відповідності до витягу з протоколу №74 засідання постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища від 18.12.2018 року комісія вирішила підтримати звернення ТОВ «Акція-2011» щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 без погодження меж з суміжними землекористувачами.

Згідно рішення тридцятої сесії Хмельницької міської ради від 17.04.2019 року товариству з обмеженою відповідальністю «Акція-2011» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 183 м. кв, що знаходиться про АДРЕСА_1 .

Позивач вказуючи, що відповідач у період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 рік використовував земельну ділянку площею 144 м. кв. по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 21066,60 грн. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги приймає наступне.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому, згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач правомірно володіє нежитловим приміщенням загальною площею 122,9 кв. м. по АДРЕСА_1 . Правовстановлюючих документів на земельну ділянку товариство з обмеженою відповідальністю «Акція-2011» не отримало, жодних прав щодо вказаної земельної ділянки за останнім не зареєстровано.

Після оформлення за собою права власності на нерухоме майно товариство з обмеженою відповідальністю «Акція-2011» договір оренди вказаної земельної ділянки не укладало, орендної плати за користування землею не здійснювало. Внаслідок цього територіальна громада міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради позбавлена можливості отримати дохід від здачі земельної ділянки в оренду.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, норма статті 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільний кодекс України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Тобто, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельними ділянками у встановленому законодавчими актами розмірі, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

При цьому, суд зазначає, що відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Навіть за умови правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, в обраний позивачем спосіб захисту відбувається відновлення справедливої рівноваги між правами та обов`язками сторін спору, встановлення якої ґрунтується на визначеній нормами земельного законодавства умові платності використання земельної ділянки.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Таким чином, з часу виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник й обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на вищезазначену земельну ділянку. Цього обов`язку відповідач не виконав, а отже без законних підстав зберіг у себе майно - кошти за оренду землі.

Відтак, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

За розрахунком позивача, розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна склав 21066,60 грн. за період з 01.01.2016 р. до 31.12.2018 р.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 21066,60 грн. правомірними.

Разом із тим, після відкриття провадження у справі 924/370/19 відповідач сплатив позивачу 19127,24грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №54 від 16.07.2019 року.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі №924/370/19 в частині стягнення 19127,24грн. підлягає закриттю.

Крім того, відповідач звернувся до суду із заявою про застосування наслідків спливу позовної давності, у відповідності до якої просить застосувати позовну давність до вимог в частині стягнення безпідставно збережених коштів за період з 01.01.2016 р. по 18.04.2016р.

Згідно зі статтями 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р.).

Як зазначалося вище позовні вимоги, що є предметом розгляду у даній справі, заявлені обґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення суму безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р. При цьому, позивач звернувся з позовом до суду 22.04.2019р.

Таким чином, враховуючи визначений законодавством загальний трирічний строк позовної давності, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2016р. по 22.04.2016р.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ГПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1939,36грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

У відповідності до ст. 231 та 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в частині закриття провадження у справі покладаються на відповідача, а в частині відмови у задоволенні позовних вимог на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі №924/370/19 за позовом Хмельницької міської ради м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акція-2011" м. Хмельницький в частині стягнення 19127,24 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 Хмельницькому закрити.

У позові відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Акція - 2011" (29000, м. Хмельницький, вул. Чорновола, 41/3, ) на користь Хмельницької міської ради (р/р 2002, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , одержувач коштів: УК у м. Хмельницькому / м. Хмельницький/ 21080500 судовий збір в сумі 1744,15грн. (одна тисяча сімсот сорок чотири гривні 15 коп.).

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 30.07.2019 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Грамчук

Віддруковано у 3 примірниках: 1 - до справи, 2 - позивачу (29000, м. Хмельницький вул. Гагаріна, 3), 3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Чорновола, 41/3. Надіслати усім рекомендованим листом з повідомленням про вручення.