УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31 липня 2019 року Справа № 913/417/19

Провадження №7/913/417/19

Суддя Господарського суду Луганської області Тацій О.В., розглянувши матеріали позовної заяви Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації (93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, 59, ідентифікаційний код 40194452)

до Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація» (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, буд. 33, офіс 2, ідентифікаційний код 01975442),

Управління власності Лисичанської міської ради (93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, буд. 31, ідентифікаційний код 33537796),

про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Луганської області надійшла позовна заява Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації до Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація», Управління власності Лисичанської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно.

Розглядаючи дану позовну заяву та додані до неї матеріали господарський суд виходить з наступного.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви, а також порядок звернення до господарського суду врегульовано положеннями розділу III ГПК України.

Так, згідно п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначено законодавством чи установчими документами.

При цьому, особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 60 ГПК України).

30.09.2016 року набрав чинності ЗУ "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", яким внесено зміни до Конституції України та доповнено Основний Закон окремими статтями, зокрема, статтею 131-2, згідно якої виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді.

З 01.01.2019 року представництво, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції України, у судах першої інстанції здійснюється виключно адвокатами, які діють на підставі довіреності або ордеру.

Чітка та передбачувана вимога ст. 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду. Реалізація права на звернення до суду із позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником.

Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 року у справі №910/23346/16 та постанові від 21.03.2018 року у справі № 916/3283/16.

Підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Частиною 2 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява подається до суду у письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Таким чином, у даному випадку звертатись до суду з позовом та підписувати позовну заяву від імені юридичної особи може:

- в порядку самопредставництва її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами, або

- адвокат.

Адвокатом, згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що подана до суду позовна заява не може бути підписана на підставі положень ч. 2 ст. 60 ГПК України представником, який досяг вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність, оскільки дана справа у відповідності до імперативних приписів ч. 5 ст. 12 ГПК України не є малозначною та не визнана судом такою через свою складність з огляду на її значення для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію, обсяг і характер доказів у справі, та кількість сторін.

Дослідивши зміст позовної заяви, суд встановив, що вона підписана головним спеціалістом-юристконсультом Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації - Парфьоновим О.О., який діє на підставі довіреності від 08.01.2019 року, виданої за підписом керівника Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації Олейнікова С.О., що підтверджується доданою до позовної заяви копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого 24.07.2019 року за номером .

При цьому, до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є адвокатом в розумінні положень ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі чого може діяти у порядку представництва від імені позивача, як і не додано документів, з яких би вбачалося, що він є керівником або членом виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені позивача відповідно до закону, статуту, положення, у порядку самопредставництва.

Таким чином, господарський суд вважає, що позовну заяву подано та підписано особою, яка не має права її підписувати.

А тому, зважаючи на те, що особою, яка звертається з позовом до суду, не дотримано вимог ч. 2 ст. 162 ГПК України, що є імперативною нормою, стосовно підписання позовної заяви уповноваженим представником, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 5 ГПК України.

В той же час, суд вважає необхідним і доцільним довести до відома заявника, що, відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації до Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація», Управління власності Лисичанської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно і додані до неї документи повернути заявнику на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

2. Довести до відома заявника, що, відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень пп. 17.5 п. 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу суду складено та підписано 31.07.2019 року.

Суддя О.В. Тацій