ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"31" липня 2019 р. Справа№ 910/3209/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

розглянувши заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр»

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 року (повний текст рішення складено 02.07.2019 року)

у справі №910/3209/19 (суддя І.Д. Курдельчук)

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МІЖНАРОДНО-ДІЛОВИЙ ЦЕНТР», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП», м. Київ

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "МІЖНАРОДНО-ДІЛОВИЙ ЦЕНТР" до товариства з обмеженою відповідальністю "КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП" про зобов`язання ТОВ "КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП" погодити проектну документацію на реконструкцію з надбудовою нежилого будинку №26/4-б по бульвару Тараса Шевченка у місті Києві під медичний центр на земельній ділянці з кадастровим номером :88: 211: 0046 з Товариством.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 року відмовлено у позові товариства з обмеженою відповідальністю "МІЖНАРОДНО-ДІЛОВИЙ ЦЕНТР" до товариства з обмеженою відповідальністю "КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП" про зобов`язання погодити проектну документацію на реконструкцію з надбудовою нежилого будинку №26/4-б по бульвару Тараса Шевченка у місті Києві під медичний центр на земельній ділянці з кадастровим номером :88:211:0046 повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 року та прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» задовольнити повністю.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 року у справі №910/3209/19 та призначено її розгляд на 26.09.2019 року.

Разом з апеляційною скаргою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» подало заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» зазначає наступне.

Як зазначає заявник, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом з вимогою зобов`язати Відповідача погодити з Позивачем проект реконструкції об`єкта.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що реконструкція об`єкта здійснюється Відповідачем з порушенням вимог державних будівельних норм щодо будівництва в умовах ущільненої забудови та прав Позивача ж власника існуючої прилеглої будівлі.

Як зазначає позивач, відповідачем розпочато реконструкцію нежилого будинку № 26 / 4-6 (літ. Б) по бульвару Т. Шевченка в м. Києві з надбудовою третього і четвертого поверхів, що знаходяться у безпосередній близькості (впритул) до будівлі готелю Позивача.

Оскільки продовження будівельних робіт з реконструкції з надбудовою нежилого будинку № 26/4-Б по бульв. Т. Шевченка у м. Києві та завершення реконструкції на підставі проектної документації, не погодженої з Позивачем, у разі невжиття судом заходів забезпечення позову, унеможливить захист порушених прав та інтересів Позивача рішенням суду у даній справі, у зв`язку з чим Позивач змушений буде звертатись до Відповідача з новим позовом про зобов`язання здійснити перебудову нежилого будинку № 26/4-Б по бульв. Т. Шевченка у м. Києві та понесе додаткові витрати, то, Позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання будівельних робіт з реконструкції з надбудовою нежилого будинку № 26/4-Б по бульв. Т. Шевченка у м. Києві під медичний центр, що виконуються на земельній ділянці з кадастровим номером :88:211:0046 за замовленням Товариства з обмеженою відповідальністю «КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 33/34, офіс 4; ідентифікаційний код в ) - до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та заяву позивача про забезпечення позову встановила наступне.

Згідно з статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 3 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд може застосувати кілька заходів до забезпечення позову.

Відповідно до частини 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Частиною 5 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Оцінюючи доводи учасників справи, суд апеляційної інстанції наголошує, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

За своїм змістом питання співмірності, не є ідентичним питанню тотожності, яке відображено в ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У відповідності до ч. ч. 3, 5 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді заяви суд враховує всі обставини справи.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів скасування або визнання недійсним вищенаведеної дозвільної документації, що надає право відповідачу на виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті.

Разом з тим, оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18.

При цьому, в заяві про забезпечення позову позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання будівельних робіт з реконструкції з надбудовою нежилого будинку № 26/4-Б по бульв. Т. Шевченка у м. Києві під медичний центр, що виконуються на земельній ділянці з кадастровим номером :88:211:0046 за замовленням Товариства з обмеженою відповідальністю «КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП».

З наведеного не вбачається наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також співмірності між ними.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Водночас, відповідачем було подано документи, що підтверджують наявність дозволів на проведення реконструкції Об`єкта відповідно до вимог законодавства, доказів скасування чи оспорення яких у визначеному порядку матеріали справи не містять.

Також колегія суддів зазначає, що в поданій позивачем заяві про забезпечення позову міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому, відсутнє достатнє обґрунтування та докази на підтвердження доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що між застосованим заходом забезпечення позову і предметом позову відсутній зв`язок, позивачем не доведено обґрунтованість припущень про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача

Колегія суддів звертає увагу, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 ГПК України).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність законних підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, а заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» про забезпечення позову з підстав, викладених у ній, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» про забезпечення позову у справі №910/3209/19 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз