ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Справа № 903/930/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Грязнов В.В. , суддя Розізнана І.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 02.04.2019 р. у справі № 903/930/18 (суддя Шум М.С.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Амсет"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор"

про стягнення 500 000 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Амсет" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" про стягнення 500000000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів №1020/02-2015-110 від 25.03.2015 р.

15.03.2019 р. від товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 25.03.2015 р. №1020/02-2015-110 з додатковою угодою №1 від 30.12.2015 р. та додатковою угодою №2 від 15.09.2016 р. у зв`язку з вчиненням їх всупереч вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.03.2019р. зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" про визнання договору недійсним залишено без руху та надано заявнику строк 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків, а саме для надання документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" не усунуло недоліки зустрічної позовної заяви. Натомість, надіслало до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", до прийняття судом рішення у справі, у зв`язку із тяжким фінансовим становищем, відсутністю коштів для його сплати та арештом рахунків товариства.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.04.2019р. ТОВ "Золотий Екватор" було відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору через необґрунтованість останнього, а зустрічну позовну заяву повернуто заявнику без розгляду.

Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що оскільки ТОВ "Золотий Екватор" не усунуло недоліків зустрічної позовної заяви, її необхідно повернути заявнику на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ "Золотий Екватор" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, скасувати ухвалу суду, а справу передати до Господарського суду Волинської області для подальшого розгляду з первісним позовом.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що як підставу вимог про відстрочення сплати судового збору ним подано суду постанови про арешт коштів та майна заявника, тому для доступу до правосуддя необхідним було відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили.

Скаржник зазначає, що відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви, в даному випадку, є порушенням права на ефективний спосіб юридичного захисту, оскільки заявником дотримано вимоги процесуального закону при зверненні до місцевого господарського суду. Враховуючи наведене, ухвала господарського суду прийнята з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2019 р. скаржнику було поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду, відкрито апеляційне провадження у справі; розгляд скарги вирішено здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено позивачу та відповідачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та відповіді на відзив на апеляційну скаргу.

Копію даної ухвали суду було направлено на адреси учасників справи 04.06.2019 р. та отримана відповідачем (за первісним позовом) - 05.06.2019р.

При цьому, 23.07.2019 до Північно-західного апеляційного господарського суду повернуто поштове повідомлення 330 разом з копією ухвали суду від 31.05.2019 р., яке направлялось позивачу (за первісним позовом) з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Таким чином, згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2019 р. вважається врученою позивачу (за первісним позовом) 17.07.2019 р. - з дня проставлення у поштовому відділенні відмітки "за закінченням терміну зберігання".

Розпорядженням керівника апарату суду від 27.06.2019р. №01-04/443 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії у справі - Петухова М.Г. у період з 24.06.2019 р. по 09.07.2019 р. включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.п. 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2019 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Грязнов В.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

Копію даної ухвали суду було направлено на адреси учасників справи 03.07.2019 р. та отримана відповідачем (за первісним позовом) - 04.07.2019р., тобто скаржник належним чином повідомлений про перегляд в апеляційному порядку ухвали суду.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України).

Оскільки клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі у судовому засіданні з повідомленням учасників справи від сторін не надходило, а судом апеляційної інстанції з урахуванням обставин справи такої необхідності не встановлено, справа розглядається в письмовому провадженні згідно ст. ст. 270, 271 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 500000000 грн. у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів №1020/02-2015-110 від 25.03.2015 р.

В свою чергу, товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" подало до суду першої інстанції зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 25.03.2015 р. №1020/02-2015-110 з додатковою угодою №1 від 30.12.201 5р. та додатковою угодою №2 від 15.09.2016 р. у зв`язку з вчиненням їх всупереч вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.03.2019р. зустрічну позовну заяву ТОВ "Золотий Екватор" залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Однак, ТОВ "Золотий Екватор" не усунуло недоліки зустрічної позовної заяви. Натомість, надіслало до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", до прийняття судом рішення у справі, у зв`язку із тяжким фінансовим становищем, відсутністю коштів для його сплати та арештом рахунків товариства.

Так, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.04.2019 р. було відмовлено у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" про відстрочення сплати судового збору через необґрунтованість останнього та зустрічну позовну заяву повернуто заявнику без розгляду.

Ґрунтуючись на приписах ч. 4 ст. 174 ГПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем (за зустрічним позовом) в установлений судом строк недоліки зустрічної позовної заяви не усунуто, що стало підставою для повернення її без розгляду.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини захищаються судом.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 14 ГПК України).

За змістом статей 2, 7, 13 ГПК України основними засадами господарського судочинства є, у тому числі, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін; правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1-6 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху(ч.2 ст.174 ГПК України).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою ( ч.4 ст. 174 ГПК України).

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (ч.ч. 6,7 ст. 174 ГПК України).

Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно зі статтею 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як встановлено апеляційним судом, cуд першої інстанції, залишаючи зустрічну позовну заяву без руху вказав на те, що в порушення вимог процесуального закону вона не містити доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції, зазначив про недоліки даної заяви та встановив позивачу строк для їх усунення - десять днів з дня вручення даної ухвали.

Як вбачається з поштового повідомлення про вручення поштового відправлення №109, ухвала суду про залишення зустрічної позовної заяви без руху отримана позивачем (за зустрічним позовом) - 21.03.2019 р., тому 10-денний строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви закінчився - 01.04.2019 р., враховуючи вихідні дні.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на 02.04.2019р. ТОВ "Золотий Екватор" не усунуло недоліки зустрічної позовної заяви. Разом з тим, 27.03.2019 р. ТОВ "Золотий Екватор" до суду першої інстанції подало клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви до прийняття судом рішення у даній справі.

Обґрунтовуючи дане клопотання, заявник посилався на тяжке фінансове становище, відсутність коштів для сплати судового збору та арешт рахунків товариства.

Суд апеляційної інстанції вказує, що правові засади справляння судового збору, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно із статтею 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За змістом положень статті 8 даного Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім того, статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік умов для відстрочення або розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати судом.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відстрочка сплати судового збору за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" є правом, а не обов`язком суду і надається за умов підтвердження особою, яка звертається із відповідним клопотанням, свого майнового стану, що перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що вимога сплатити судовий збір не обмежує заявника на доступ до правосуддя.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" №28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду. При цьому, зауважено, що сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин цієї справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пелевін проти України" №24402/02 від 20.05.2010 також вказано на те, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.

Практика Європейського суду з прав людини відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права в Україні.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи до уваги викладене, а також те, що при зверненні із зустрічною позовною заявою ТОВ "Золотий Екватор" не було надано доказів неможливості сплати судового збору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі та обґрунтовано повернув зустрічну позовну заяву без розгляду на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Окрім того, колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги те, що ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначені чіткі підстави (критерії) для можливості відстрочення або розстрочення сплати судового збору, під які обставини, наведені заявником, не підпадають.

Колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Порушень чи неправильного застосування норм процесуального права судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, за результатами перегляду даної справи колегія суддів зазначає, що ухвалу Господарського суду Волинської області від 02.04.2019 р. у справі № 903/930/18 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" - без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 02.04.2019 р. у справі № 903/930/18 - залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.