ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" липня 2019 р.Справа № 922/456/19

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Шарко Л.В.

судді: Буракова А.М. , Байбак О.І.

розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків в інтересах держави, в особі Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області м. Харків
до Приватного АТ "Альянс" м. Київ , Приватного АТ "Зміївська овочева фабріка", смт. Слобожанське , АТ "Мегабанк" м. Харків
про За участі представників: скасування реєстрації прав власності та розірвання договорів За участі прокуратури Харківської області
прокуратури Харківської області - Зливка К.О., посвідчення № 047938 від 13.09.17р.;

позивача - Смірнова О.В., довіреність № 140 від 02.07.19р.;

відповідача (АТ "Мегабанк") - Черкасов І.Р, відповідно до ордеру серії ХВ №1969/000003 від 31.05.19р.;

відповідача (ПАТ "Зміївська овочева фабрика") - Мизиненко Д.В., довіреність б/н від 12.03.19р.

відповідача (ПрАТ "Альянс") - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків в інтересах держави, в особі Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області м. Харків звернувся до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить:

- визнати недійсним іпотечний договір №ГД-11/2008-з-1 від 28.09.2018, укладений між ПрАТ «Зміївська овочева фабрика» () та ПАТ «МЕГАБАНК» (), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. та зареєстрований за №3664 в частині передачі нежитлової будівлі «3-2» загальною площею 897,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно 101, номер запису по право власності 24225604 та 24214289, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , скасувавши його державну реєстрацію.

- визнати недійсним договір купівлі - продажу 1/2 частини нежитлової будівлі, серія та номер: р.№3526, виданий 27.12.2017, видавник: Малахова 7.1. приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, який укладений між Приватним акціонерним товариством «Альянс» () та приватним акціонерним товариством «Зміївська овочева фабрика» (), скасувавши його державну реєстрацію.

- визнати недійсним договір купівлі - продажу 1/2 частини нежитлової будівлі, серія та номер: р.№3541, виданий 28.12.2017, видавник: Малахова Г.І. приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, який укладений між Приватним акціонерним товариством «Альянс» () та приватним акціонерним товариством «Зміївська овочева фабрика» (), скасувавши його державну реєстрацію .

- розірвати Договір купівлі - продажу від 06.07.2006 №1177 об`єкта незавершеного будівництва «Розширення дитячого комбінату на 280 місць з прибудовою корпуса на 4 групи з плавальним басейном» за адресою: місто АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці розміром орієнтовно 0,60 та, який укладено між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, м-н Театральний, 1, ) та Закритим акціонерним товариством «Альянс» (на цей час ПрАТ «Альянс» ).

Судові витрати просить покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 21.02.19р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.05.19р. клопотання Приватного АТ "Зміївська овочева фабрика" та АТ "Мегабанк" призначено для розгляду справи №922/456/19 судову колегію.

На підставі Витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 23.05.19р. для розгляду даної справи призначено судову колегію у складі: Шарко Л.В. - головуючий суддя; Буракова А.М., Байбак О.І.

Ухвалою суду від 23.05.19р. підготовче засідання в колегіальному складі суддів.

12.06.19р. від відповідача (АТ "Мегабанк") надійшло клопотання про роз`єднання позовних вимог.

Суд, дослідивши клопотання відповідачів про роз`єднання позовних вимог, не вбачає підстав для їх задоволення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів;

2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч. 6 ст. 173 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Згідно ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який кореспондується із способом захисту порушеного права. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами, за змістом ч. 1 ст. 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, виходячи із наведеного, об`єднання у одній позовній заяві декількох вимог допускається, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються підтверджуються тими самими доказами.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 173 цього Кодексу).

Згідно з ч. 4, 5ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом та щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Незважаючи на різний суб`єктний склад, у даному випадку правовідносини між учасниками справи №922/456/19 виникали стосовно одного і того ж об`єкта правовідносин (договору купівлі-продажу №1177 від 06.07.2006, договорів купівлі-продажу частини нежитлової будівлі, зареєстрованого в реєстрі за №3526 та №3541, договору іпотечного договору №ГД-11/2008-3-1), а саме нежитлової будівлі « 3-2» загальною площею 897,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У договорі №ГД-11/2008-3-1 від 28.09.2018 зазначено, що предмет іпотеки - вищевказане приміщення належить іпотекодавцю (ПрАТ «Зміївська овочева фабрика») на підставі договорів купівлі-продажу частини нежитлової будівлі №3526 та №3541, укладені 27.12.2017 та 28.12.2017 між ПрАТ «Альянс» та ПрАТ «Зміївська овочева фабрика».

В позовній заяві прокурор вказує, про те, що договори купівлі-продажу частини нежитлової будівлі №3526 та 3541 ПрАТ «Альянс» укладено незаконно, без необхідного обсягу цивільної дієздатності, з порушенням товариством істотних умов договору купівлі-продажу 1177 об`єкта незавершеного будівництва «Розширення дитячого комбінату на 280 місць з прибудовою корпуса на 4 групи з плавальним басейном» за адресою: місто Харків, вулиця Самольотна (на цей час Літакова), 13 щодо відчуження об`єкта без погодження з Регіональним відділенням Фонду державного майна по Харківській області.

Таким чином, на думку прокурора, договір купівлі-продажу №1177 об`єкта незавершеного будівництва «Розширення дитячого комбінату на 280 місць з прибудовою корпуса на 4 групи з плавальним басейном» за адресою: місто Харків, вулиця Самольотна (на цей час Літакова), 13, укладений 06.07.2006 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ПрАТ «Альянс» підлягає розірванню, а спірний об`єкт незавершеного будівництва - поверненню у власність держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

Відповідно до норм ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою поданими доказами.

Для вирішення справи на підтвердження заявлених місцевою прокуратурою позовних вимог необхідно дослідити виключно докази, що стосуються встановлення та підтвердження факту незаконного відчуження майна з державної власності з порушенням законодавства.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» до основних завдань Фонду державного майна України належать захист майнових прав державних підприємств, установ та організацій, а також корпоративних прав держави на території України та за її межами; здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження держаного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства; управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління.

Таким чином, вимоги викладені у позовній заяві керівника Харківської місцевої прокуратури №5 є пов`язаними між собою підставами виникнення та поданими доказами, а їх спільний розгляд сприятиме виконанню завдання господарського судочинства, яке має на меті ефективний захист порушених прав.

12.06.19р. від АТ "Мегабанк" надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, обґрунтовуючи його тим, що прокурор не мав процесуальної дієздатності для звернення до суду з відповідним позовом.

Суд, дослідивши дане клопотання, не вбачає підстав для його задоволення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Вказане узгоджується з положеннями ч. З ст. 53 ГПК України, якою закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою, а також подавати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частинами 4, 5 ст. 53 ГПК України, визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

З урахуванням висловленої Конституційним Судом України позиції в рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 та відповідно до прямого припису ч. 4 ст. 23 Закону № 1697-УІІ поняття «інтереси держави» є оціночним; в кожному конкретному випаду прокурор, який звертається до суду із заявою, повинен обґрунтувати в суді наявність підстав для представництва інтересів держави (в тому числі публічних інтересів територіальної громади), але виключного переліку обставин, які можуть використовуватися, закон не передбачає.

Зазначені висновки Конституційного Суду України не втратили своєї актуальності й на теперішній час, оскільки залишається чинною норма Конституції України в такій редакції.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018у справи № 806/1000/17 та від 17.10.2018у справі №910/11919/17.

Згідно із ч. 2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 №806/1000/17, від 10.05.2018 №910/18283/17, від 17.10.2018 №910/11919/17 нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

В даному випадку вбачається саме «не здійснення» державним органом, покладених на нього законом обов`язків, а саме в тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» до основних завдань Фонду державного майна України належать захист майнових прав державних підприємств, установ та організацій, а також корпоративних прав держави на території України та за її межами; здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження держаного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства; управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління.

Статтею 7 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено, що Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим становлять єдину систему державних органів приватизації. Державні органи приватизації здійснюють державну політику у сфері приватизації та діють на підставі Закону України «Про Фонд державного майна України», цього Закону, інших актів законодавства. Відповідно до ч.2 ст.7 вказаного Закону державні органи приватизації у межах своєї компетенції здійснюють контролюють виконання умов договорів купівлі-продажу державного майна (аналогічні вимоги містились в ст.7 Закону України «Про приватизацію державного майна», що втратив чинність 07.03.2018).

В той же час, незважаючи на зазначені вище повноваження тривалий час захист державних інтересів в частині контролю за виконанням умов договору купівлі - продажу об`єкту приватизації державним органам приватизації, а саме Регіональним відділенням Фонду Державного майна по Харківській області належним чином не здійснювався, що відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави з метою їх захисту.

Зокрема, Регіональним відділенням Фонду Державного майна по Харківській області на виконання умов зазначеного Договору та у відповідності до вимог ст. ст. 7, 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» (ст.23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» та Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі - продажу об`єктів приватизації державними органами приватизації РВ ФДМУ по Харківській області здійснювались поточні перевірки виконання Покупцем умов Договору купівлі - продажу (листи РВ ФДМУ по Харківській області, які направлені на адресу ПрАТ «Альянс» від 05.07.2013 №13 - 3651, від 05.09.2013 №13 - 4663, від 19.11.2014 №13 - 5393, від 23.12.2014 №13 - 6018, від 19.10.2015 №13 - 4694, від 03.12.2015 №28 - 5439, від 04.10.2016 №41 - 5182, від 30.12.2016 №41 - 7293, від 09.10.2017 №47 - 5360, від 01.10.2018 №47-6278, від 20.11.2018 №47-7611, від 29.12.2017 №47-7058, від 03.12.2018 47-7995). За результатами проведення попередніх перевірок встановлено порушення вимог п.п.5.4, 5.6, 5.8 Договору, проте РВ ФДМУ по Харківській області до суду з позовом до ПрАТ «Альянс» про розірвання договору купівлі-продажу №1177 від 06.07.2006 та повернення об`єкта незавершеного будівництва не звернулось.

Держава зобов`язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконних правових актів. Водночас у спірних правовідносинах позивач у справі - РВ ФДМУ по Харківській області до цього часу не вжито заходів щодо відновлення порушених інтересів держави та для визнання недійсним оспорюваних договорів купівлі-продажу і іпотеки.

Зазначена бездіяльність уповноваженого державою органу тягне за собою використання державного майна, з порушенням норм діючого законодавства, що є порушенням інтересів держави.

Вимога встановлення пропорційності втручання в майнові права особи в порівнянні з необхідністю захисту "суспільного інтересу" покликана враховувати всі фактичні обставини справи для того, щоб реалізувати ідею соціальної справедливості в демократичному суспільстві (Рішення ЄСПЛ 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Об`єднаного Королівства").

За таких обставин, прокурором у повному обсязі, відповідно до вимог закону та у рамках наданих повноважень обґрунтовано підстави для представництва Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області у спірних правовідносинах.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 53, 173, 174, 234, 254, 255, п. п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання відповідача (АТ "Мегабанк") про роз`єднання позовних вимог, яке надійшло до суду 12.06.19р., відмовити.

2. В задоволенні клопотання відповідача (АТ "Мегабанк") про залишення позову без розгляду, яке надійшло до суду 12.06.19р., відмовити.

Апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду - протягом десяти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через місцевий господарський суд Харківської області відповідно до п. 17.5. Перехідних положень ГПК України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

Ухвалу складено та підписано 26.07.19р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Л. В. Шарко А. М. Буракова О. І. Байбак