УХВАЛА

29 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/1907/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Заступник прокурора Харківської області

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.05.2019

та рішення Господарського суду Донецької області від 19.02.2019

у справі № 905/1907/18

за позовом Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України

до Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаград ЛТД"

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Харківської області через Східний апеляційний господарський суд, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 та рішення Господарського суду Донецької області від 19.02.2019 у справі № 905/1907/18. Крім того, скаржником було заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, яке міститься в прохальній частині касаційної скарги.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №905/1907/18 визначено колегію суддів у складі: Огороднік К.М., - головуючий, Ткаченко Н.Г., Жуков С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.07.2019.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статтям 288-291ГПК Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до статті 288 ГПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

При цьому слід зазначити, що як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вказане рішення Європейського суду з прав людини застосовуються у даній справі як джерело права і його висновки про можливість відновлення процесуального строку лише за умови наведення відповідних причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення, не дають правових підстав зробити мотивований висновок по суті заявленого клопотання.

Пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлено законом у рівні умови, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Відповідно до пункту 7 частини 1, пункту 1 частини 4 статті 290 ГПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується та до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

В касаційній скарзі Заступником прокурора Харківської області викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, в якому скаржник зазначає про те, що оскаржувана постанова була отримана 29.05.2019, однак докази, що підтверджують дату отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 23.05.2019 скаржник не надає.

З урахуванням зазначеного, для встановлення факту, чи була касаційна скарга подана в межах строку, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази отримання оскаржуваної постанови (копія конверту суду, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тощо).

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 встановлено в сумі 1 762,00 грн.

Отже, звертаючись з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.05.2019, якою рішення Господарського суду Донецької області від 19.02.2019 про відмову у задоволенні позову щодо визнання недійсним договору, залишено без змін, скаржнику належало сплатити 3524,00 грн. (1762, 00 грн. * 200%).

При цьому, суд звертає увагу скаржника, що листом Державної казначейської служби України від 18.06.2018 №05-12/1731-6167 визначено реквізити для зарахування до Державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів - УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України, код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази сплати судового збору у розмірі 3524,00 грн. на відповідні реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом з підтвердженням зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Стаття 291 ГПК України передбачає, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, скаржнику необхідно направити копію касаційної скарги і доданих до неї документів, листом з описом вкладення учасникам справи.

Згідно з частиною 2 статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 291, 292 ГПК України, статтями 4, 6, 9 Закону України "Про судовий збір", Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 та рішення Господарського суду Донецької області від 19.02.2019 у справі № 905/1907/18 - залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Заступнику прокурора Харківської області усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати суду оригінал документа про сплату судового збору у розмірі 3524,00 грн. за подання касаційної скарги;

- надати суду належним чином засвідчені докази, що підтверджують отримання оскаржуваної постанови (копія конверту суду, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тощо);

- надати суду докази направлення учасникам справи копії касаційної скарги і доданих до неї документів, листом з описом вкладення.

4. Заступнику прокурора Харківської області надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016) докази про дату вручення даної ухвали.

5. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя

Касаційного господарського суду Огороднік К. М.

у складі Верховного Суду