ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1862/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" (, адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149)
до Державної установи "Покровська виправна колонія (№ 17)" (, адреса: 64266, Харківська обл., Балаклійський район, селище Покровське)
про стягнення 1 586,94грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Харківобленерго» звернулось до суду з позовною заявою до Державної установи "Покровська виправна колонія (№ 17)" про стягнення пені в розмірі 1 393,84грн. та 3% річних в розмірі 193,10грн. за несвоєчасне виконання умов договору про постачання електричної енергії № 62052 від 15.04.2004. Також позивач просить суд покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням з боку відповідача умов договору щодо своєчасного здійснення оплати за отриману електричну енергію в листопаді 2018.

Ухвалою суду від 18.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній визнає позов в повному обсязі, просить суд його задовольнити та, у зв`язку з визнанням позову, просить суд повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого ним судового збору за подання позову.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

15.04.2004 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (позивач) та Жовтневою виправною колонією управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (споживач) укладено договір № 62052 про постачання електричної енергії (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався постачати електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачувати її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами з цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємною частиною.

Додатковими угодами від 17.10.2013, 13.10.2016, 18.05.2017 та 22.10.2018 найменування споживача змінено на Державну установу "Покровська виправна колонія (№ 17) (відповідач).

30.09.2013 між сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої Договір про постачання електричної енергії викладений у новій редакції.

У п.9.4 додаткової угоди від 30.09.2013 сторони погодили, що договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2013. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Дія даного договору продовжена сторонами на 2018 рік.

Відповідно до п.2.3.3 додаткової угоди від 30.09.2013 відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати позивачу вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків".

За умовами п.5 додатку № 2 "Порядок розрахунків" для проведення остаточного розрахунку відповідач протягом 3-х робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду зобов`язався отримати в розрахунковому відділенні відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії та здійснити оплату протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, своєчасно оплату не здійснив, у відповідача утворилась заборгованість за використану електричну енергію в листопаді 2018, на яку позивач нарахував пеню в сумі 1 393,74грн. та 3% річних в сумі 193,10грн. за період грудень 2018.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 № 575/97-ВР та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, договір про постачання електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.

За приписами ч.7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та в повному обсязі.

Як встановлено судом та визнається відповідачем, останній взяті на себе зобов`язання за договором виконав несвоєчасно, за отриману у листопаді 2018 електричну енергію розрахувався з порушенням строків, визначених договором.

Згідно ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами п.6 додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань, позивач проводить відповідачеві нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, 3% річних з простроченої суми.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 3 ст.202 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, між іншим, виконанням, проведеним належним чином.

До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Підстави припинення зобов`язання передбачені ст.ст.202-205 Господарського кодексу України, ст.ст. 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України, зокрема за ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

Отже, виконання своїх зобов`язань за договором відповідачем, яке виконано боржником з порушенням строків, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, а саме процентів річних від простроченої суми, зокрема, за період прострочення платежу.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Позивачем наданий обґрунтований розрахунок 3% річних за грудень 2018 в розмірі 193,10грн.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Позивач, відповідно до п.4.2.1 договору про постачання електричної енергії та п.6 "Порядку розрахунків" (Додаток № 2 до договору) за порушення строків виконання зобов`язання нарахував відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу за весь час прострочення, з урахуванням шестимісячного терміну за грудень 2018 в розмірі 1 393,84грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач надав обґрунтований розрахунок пені за грудень 2018, який відповідає умовам договору та Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Відповідач 05.07.2019 надав до суду відзив, в якому позов визнав повністю.

За приписами п.1 ч.2 ст.46, ч.1 ст.191 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд зазначає, що визнання відповідачем позову це безумовне погодження задовольнити матеріально-правову вимогу позивача в тому вигляді, в якому вона міститься у позовній заяві.

Частиною 1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову ч.4 ст.191 Господарського процесуального кодексу України)

Розглянувши заяву відповідача про визнання позову, враховуючи те, що вона не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, заява підписана начальником Державної установи "Покровська виправна колонія (№ 17)", дана відмова приймається судом, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів ч.1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено право позивача на повернення 50 відсотків судового збору, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, яке було реалізоване відповідачем у відзиві на позов, витрати зі сплати інших 50% судового збору у розмірі 960,50 грн. покладаються на відповідача.

Одночасно суд наголошує, що питання про повернення вищезазначених 50% судового збору буде вирішено судом після звернення позивача з відповідним клопотанням, в порядку приписів Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.46, 130, 191, 232, 233, 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної установи "Покровська виправна колонія (№ 17)" (, адреса: 64266, Харківська обл., Балаклійський район, селище Покровське) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго", (61037, м. Харків, вул.Плеханівська,149, п/р НОМЕР_1 в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) - 1 393,84грн. пені, 193,10грн. 3% річних, 960,50грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "02" серпня 2019 р.

Суддя Т.А. Лавренюк