ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2019 р. Справа№ 910/2863/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Чміль Я.Є.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача 1: Панчугін Д.О.

від відповідача 2: не з`явились;

від відповідача 3: Кучерявий С.В.

від третьої особи: Олійник Л.А.;

від апелянта: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.05.2019

про повернення без розгляду заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2

2. Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України"

про визнання права власності та зобов`язання вчинити дії

у справі № 910/2863/19 (Суддя Морозов С. М.)

за позовом ОСОБА_2

до 1. Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Піоглобал Капітал"

3. Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Приватне акціонерне товариство "Енергополь-Україна"

про визнання права власності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи у суді першої інстанції

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Піоглобал Капітал", Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна", в якій просить:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Піоглобал Капітал" (відповідач-2) здійснити у встановленому порядку усі необхідні дії, пов`язані із анулюванням ліцензії на здійснення депозитарної діяльності, в тому числі передачу бази даних за рахунками в цінних паперах емітента - ПрАТ "Енергополь-Україна" () Публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України" (відповідач-1);

- визнати право власності на 20 штук простих іменних акцій бездокументарної форми номінальною вартістю 2 431,00 грн, загальною вартістю 48 620,00 грн, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) НОМЕР_2, що становить 20 відсотків статутного капіталу емітента - ПрАТ "Енергополь-Україна" ();

- зобов`язати Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (відповідач-3) надати відповідачу-1 розпорядження на переказ на свій рахунок 20 штук простих іменних акцій без документарної форми номінальною вартістю 2 431,00 грн, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) НОМЕР_2, що становить 20 відсотків статутного капіталу емітента - ПрАТ "Енергополь-Україна" () та після переказу від відповідача-1 здійснити їх зарахування на рахунок НОМЕР_1 позивача у Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк "Укргазбанк";

- зобов`язати відповідача-1 виконати розпорядження відповідача-3 на переказ на свій рахунок 20 штук простих іменних акцій без документарної форми номінальною вартістю 2 431,00 грн, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) НОМЕР_2, що становить 20 відсотків статутного капіталу емітента - ПрАТ "Енергополь-Україна" () шляхом їх списання з рахунку відповідача-2 в депозитарії відповідача-1 та зарахування на рахунок відповідача-3 НОМЕР_3 в Публічному акціонерному товаристві "Національний депозитарій України".

Позовні вимоги мотивовані невизнанням відповідачами права власності позивача на належні йому цінні папери, невиконанням розпоряджень позивача щодо переказу та зарахування акцій на інший рахунок, не включенням позивача до реєстру власників цінних паперів емітента, ненадання можливості розпоряджатись своїми цінними паперами, не включенням позивача до переліку акціонерів, які мають право брати участь в загальних зборах емітента, у зв`язку з чим позивачем пред`явлено до відповідачів вимоги про визнання права власності на цінні папери та зобов`язання відповідачів вчинити дії, спрямовані на зарахування цінних паперів на рахунок позивача, відкритий в іншій депозитарній установі.

14.05.2019 до суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" про:

- визнання за ОСОБА_1 право власності на 23 штуки іменних простих акцій загальною номінальною вартістю - 55 913,00 грн; код цінних паперів: НОМЕР_2; вид, тип, форма випуску цінних паперів, серія: Акції, Іменні прості, без документарна; найменування емітента: ПрАТ "Енергополь-Україна"; код за , частка у статурному капіталі емітента 23%;

- зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" внести зміни до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів, шляхом здійснення безумовної депозитарної операції - переказу цінних паперів к вількосчті 23 штуки іменних простих акцій загальною номінальною вартістю - 55 913,00 грн; код цінних паперів: НОМЕР_2; вид, тип, форма випуску цінних паперів, серія: Акції, Іменні прості, без документарна; найменування емітента: ПрАТ "Енергополь-Україна"; код за , частка у статурному капіталі емітента 23%, з рахунку в цінних паперах (депозитарний код рахунку 401828-UA 10019830) депозитарної установи ТОВ "Піоглобал Капітал" на рахунок в цінних паперах депозитарної установи - АТ "Ощадбанк".

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що 05.10.2015 року депозитарною установою ТОВ "Піоглобал Капітал" було видано позивачу виписку про стан рахунку в цінних паперах станом на 30.09.2015 року, вказаним документом було засвідчено права власності ОСОБА_1 на цінні папери. Постановою №272-ЦА-УП-ЮО від 09.06.2016 Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку було анульовано ліцензію ТОВ "Піоглобал Капітал". За зверненням до ПАТ "Національний депозитарій України" повідомлено про те, що ТОВ "Піоглобал Капітал" не передало Центральному депозитарію бази даних, архівів баз даних та документів відповідно до Положення про припинення депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку депозитарної діяльності. З метою забезпечення здійснення своїх прав як власника цінних паперів належним чином, ОСОБА_1 було відкрито рахунки в цінних паперах у депозитарній установі АТ "Ощадбанк" для передачі на зберігання цінних паперів. ТОВ "Піоглобал Капітал" було позбавлено ліцензії на провадження професійної діяльності на фондовому ринку і воно припинило свою діяльність як депозитарна установа, не вчинило всіх передбачених законодавством дій для припинення депозитарної діяльності, тож не може подати ПАТ "НДУ" розпорядження про переказ належних ОСОБА_1 цінних паперів до АТ "Ощадбанк". В свою чергу АТ "Ощадбанк" не має можливості виконати розпорядження ОСОБА_1 щодо переказу цінних паперів з рахунку в цінних паперах у ТОВ "Піоглобал Капітал" на рахунок у цінних паперах АТ "Ощадбанк" з подальшим зарахуванням цінних паперів на рахунки ОСОБА_1 в цінних паперах. А отже, ОСОБА_1 не може реалізувати права власності на цінні папери емітентів ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "КУА "ІФ" (ВЗНПІФ "Міністерський") без зарахування цінних паперів на рахунок ОСОБА_1 в обраній ним депозитарній установі.

При цьому, за твердженнями ОСОБА_1 , поданий ним позов та первісний позов виникають з одних і тих самих правовідносин, що підтверджується змістом первісного позову.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 повернуто позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 з додатками без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, подана без додержання загальних правил пред`явлення позову, відповідно до вимог статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 та направити справу № 910/2863/19 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що твердження суду першої інстанції щодо існування різниці між зустрічними та самостійними вимогами на предмет спору є безпідставними та суперечать ст. 174 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи між суддями, справу № 910/2863/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 та призначено розгляд справи на 24.07.2019.

Явка представників сторін

Представники позивача, відповідача 2 та апелянта у судове засідання 24.07.2019 не з`явились, однак 24.07.2019 через відділ документального забезпечення суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю адвоката в слідчих діях.

24.07.2019 року колегія суддів ухвалила клопотання представника апелянта залишити без задоволення з наступних підстав.

Статтею 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В матеріалах справи наявні відомості про належне повідомлення, зокрема, апелянта, про дату, час і місце судового засідання. Крім того, представником апелянта у клопотанні підтверджено обізнаність останнього про розгляд апеляційної скарги 24.07.2019.

Колегія суддів зазначає, що наведені представником ОСОБА_1 обставини в обґрунтування причин неявки представника у судове засідання не можуть бути визнані судом поважними, адже не є об`єктивно непереборними. Апелянт, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді.

В клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначено обставин, з яких судом апеляційної інстанції не можливо розглянути справу без участі апелянта, в той час як останньому ухвалою суду від 24.06.2019 був наданий час для подання додаткових пояснень до апеляційної скарги. Явка представників сторін у судове засідання також не визнавалась судом апеляційної інстанції обов`язковою.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 24.07.2019 року за відсутності представників позивача, відповідача 2 та апелянта.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом частин 1, 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

За змістом процесуального законодавства треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, - це ймовірні суб`єкти спірних матеріальних правовідносин, які вступають у чужий процес із метою захисту своїх суб`єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Самостійна вимога повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що перебуває поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, яка має бути заявлена через подання самостійного позову.

Тобто обов`язкова умова спільного розгляду вимог позивача і третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - є єдиний предмет спору.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 р. у справі № 905/120/15.

У свою чергу, за змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з положеннями процесуального законодавства позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Учасники справи це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Піоглобал Капітал", Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", в якій просив:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Піоглобал Капітал" (відповідач-2) здійснити у встановленому порядку усі необхідні дії, пов`язані із анулюванням ліцензії на здійснення депозитарної діяльності, в тому числі передачу бази даних за рахунками в цінних паперах емітента - ПрАТ "Енергополь-Україна" () Публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України" (відповідач-1);

- визнати право власності на 20 штук простих іменних акцій бездокументарної форми номінальною вартістю 2 431,00 грн, загальною вартістю 48 620,00 грн, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) НОМЕР_2, що становить 20 відсотків статутного капіталу емітента - ПрАТ "Енергополь-Україна" ();

- зобов`язати Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (відповідач-3) надати відповідачу-1 розпорядження на переказ на свій рахунок 20 штук простих іменних акцій без документарної форми номінальною вартістю 2 431,00 грн, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) НОМЕР_2, що становить 20 відсотків статутного капіталу емітента - ПрАТ "Енергополь-Україна" () та після переказу від відповідача-1 здійснити їх зарахування на рахунок НОМЕР_1 позивача у Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк "Укргазбанк";

- зобов`язати відповідача-1 виконати розпорядження відповідача-3 на переказ на свій рахунок 20 штук простих іменних акцій без документарної форми номінальною вартістю 2 431,00 грн, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) НОМЕР_2, що становить 20 відсотків статутного капіталу емітента - ПрАТ "Енергополь-Україна" () шляхом їх списання з рахунку відповідача-2 в депозитарії відповідача-1 та зарахування на рахунок відповідача-3 НОМЕР_3 в Публічному акціонерному товаристві "Національний депозитарій України".

В обґрунтування поданого позову позивач посилався на невизнанням відповідачами права власності позивача на належні йому цінні папери, невиконанням розпоряджень позивача щодо переказу та зарахування акцій на інший рахунок, не включенням позивача до реєстру власників цінних паперів емітента, ненадання можливості розпоряджатись своїми цінними паперами, не включенням позивача до переліку акціонерів, які мають право брати участь в загальних зборах емітента, у зв`язку з чим позивачем пред`явлено до відповідачів вимоги про визнання права власності на цінні папери та зобов`язання відповідачів вчинити дії, спрямовані на зарахування цінних паперів на рахунок позивача, відкритий в іншій депозитарній установі.

Натомість, як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , останній заявив вимоги до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" про:

- визнання за ОСОБА_1 право власності на 23 штуки іменних простих акцій загальною номінальною вартістю - 55 913,00 грн; код цінних паперів: НОМЕР_2; вид, тип, форма випуску цінних паперів, серія: Акції, Іменні прості, без документарна; найменування емітента: ПрАТ "Енергополь-Україна"; код за , частка у статурному капіталі емітента 23%;

- зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" внести зміни до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів, шляхом здійснення безумовної депозитарної операції - переказу цінних паперів к вількосчті 23 штуки іменних простих акцій загальною номінальною вартістю - 55 913,00 грн; код цінних паперів: НОМЕР_2; вид, тип, форма випуску цінних паперів, серія: Акції, Іменні прості, без документарна; найменування емітента: ПрАТ "Енергополь-Україна"; код за , частка у статурному капіталі емітента 23%, з рахунку в цінних паперах (депозитарний код рахунку 401828-UA 10019830) депозитарної установи ТОВ "Піоглобал Капітал" на рахунок в цінних паперах депозитарної установи - АТ "Ощадбанк".

В обґрунтування вищезазначеної заяви, ОСОБА_1 зазначає, що він не може реалізувати своє право власності на цінні папери емітентів ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "КУА "ІФ" (ВЗНПІФ "Міністерський") без зарахування цінних паперів на рахунок ОСОБА_1 в обраній ним депозитарній установі.

Відповідно до частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 180 цього Кодексу відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Колегія суддів відзначає, що вступ у справу третьої особи, яка має самостійні вимоги на предмет спору, можливий тільки на підставі її позовної заяви. Питання про прийняття такої заяви або про її повернення вирішується на загальних підставах згідно зі статтею 180 ГПК. Зокрема, якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі статті 180 ГПК, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Отже, за змістом зазначених норм процесуального законодавства особі, яка не є учасником справи, надано право на звернення до суду із власними вимогами, які, у свою чергу, безпосередньо стосуються предмета спору.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Зазначена правова позиція, зокрема, узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 та Верховного Суду, викладеною у постановах № 916/454/18 від 11.10.2018 р. та № 910/3788/18 від 25.10.2018 р,

В той же час, колегією суддів встановлено, що позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, безпосередньо не спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачами - а саме про визнання за ОСОБА_2 права власності на прості іменні акції загальною вартістю 48 620,00 грн., що становить 20 відсотків статутного капіталу ПрАТ «Енергополь-України» та вчинення дій щодо даних акцій, оскільки ОСОБА_1 заявив позовні вимоги про визнання права власності на інші акції загальною вартістю 55 913,00 грн., що становлять 23 відсотків статутного капіталу ПрАТ «Енергополь-України».

При цьому, ОСОБА_1 не позбавлений права на вирішення вказаного спору та звернення до суду з відповідним позовом у порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позовна заява ОСОБА_1 не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору в розумінні частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає поверненню заявнику відповідно до статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позовна заява ОСОБА_1 не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору в розумінні частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає поверненню заявнику відповідно до статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 року у справі № 910/2863/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 910/2863/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 910/2863/19 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/2863/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.07.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко