ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2019 р. Справа№ 910/13303/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Дідиченко М.А.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Звада Р.В., Мошківський В.А.

відповідача-1 - Дяченко Е.В.

відповідача-2 - не з`явився

третьої особи - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"

на рішення Господарського суду м. Києва від 05.03.2019 р. (повне рішення складено 14.03.2019 р.)

у справі № 910/13303/18 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом Національного банку України

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1

про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року Національний банк України звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" про:

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) № 019 від 30.09.2015 р., укладеного між відповідачами, за кредитним договором № 27/10-746А від 29.12.2006 р;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно з актом приймання-передачі до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 019 від 30.09.2015 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", як управитель за договором про управління, укладаючи договір відступлення права вимоги № 019 від 30.09.2015 р., допустило порушення Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства (далі - Положення), умов договору про управління, вийшовши за межі своїх повноважень, що є підставою для визнання оспорюваного договору недійсним.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.12.2018 р. було залучено до участі у справі ОСОБА_1 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.03.2019 р. у справі № 910/13303/18 позов Національного банку України задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що оскільки нормативно-правовими актами не визначено, який спосіб продажу активів повинен обирати управитель, ним було обрано спосіб продажу активів, передбачений главою 10 розділу VI Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства та який вимагав від управителя Національний банк України в своїх листах, зокрема шляхом продажу активів на аукціонів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя), Власов Ю.Л., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" у справі № 910/13303/18 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1234/19 від 13.05.2019 р. у зв`язку з призначенням судді Власова Ю.Л. суддею Верховного Суду відповідно до Указу Президента № 195/2019 від 07.05.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13303/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/13303/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Мартюк А.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" на рішення Господарського суду м. Києва від 05.03.2019 р. у справі № 910/13303/18 та призначено до розгляду на 02.07.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1847/19 від 01.07.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13303/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/13303/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 р. справу № 910/13303/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У засідання суду, призначене на 02.07.2019 р., представники відповідача-2 та третьої особи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

02.12.2009 р. постановою правління Національного банку України № 713 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" прийнято рішення з 07.12.2009 р. відкликати банківську ліцензію у АБ "Банк регіонального розвитку" та ініційовано процедуру ліквідації банку.

Процедура ліквідації банків здійснювалась відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Положення про застосування Національним банком заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 р. № 369 (далі - Положення № 369).

20.11.2013 р. між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" в особі ліквідатора Євсієнка І.С., (далі - установник управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (далі - управитель) був укладений договір про передавання в управління непроданих активів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований за № 3960 (далі - договір управління).

Відповідно до п. 1.1 договору управління установник управління передає в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору (активи), а управитель приймає в управління активи і зобов`язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління (вигодонабувачі) відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів, перелік яких наведено в додатку 1 до цього договору. Вигодонабувачами за договором є кредитори установника управління, які на дату підписання договору внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів установника управління (перелік вигоднабувачів) та розрахунки з якими не проведені.

Згідно з п. 1.2 договору управління управитель є довірчим власником отриманих в управління активів. До управителя не переходить право власності на активи. Обмеження права довірчої власності управителя встановлюється цим договором і законодавством України.

Як передбачено п. 2.4 договору управління, управитель має право: володіти, користуватися і розпоряджатися активами відповідно до законодавства України та цього договору; бути процесуальним правонаступником установника управління в справах, однією із сторін (учасників) яких є установник управління, а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є установник управління; на отримання винагороди та відшкодування витрат, які виникли в процесі управління активами, за рахунок одержаних від управління цими активами коштів у порядку та розмірах, визначених цим договором.

Пунктами 2.5, 2.6 договору управління визначено, що Національний банк України зобов`язується: відкрити управителеві накопичувальний рахунок для зарахування коштів, що надходять у результаті управління активами, проведення розрахунків з вигодонабувачами, а також перерахування на поточний рахунок управителя винагороди і відшкодування суми витрат відповідно до цього договору; приймати рішення щодо погодження продажу управителем активів у двотижневий термін з дня надходження до Національного банку України відповідного звернення управителя, Національний банк України має право: вимагати від управителя будь-яку інформацію, потрібну для здійснення контролю за виконанням умов цього договору; здійснювати контроль за діяльністю управителя щодо проведення процедури управління активами і задоволення вимог вигодонабувачів та з цією метою проводити перевірки його діяльності відповідно до нормативно-правових актів позивача.

Відповідно до п. 4.1 договору управління продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із позивачем.

У додатку № 1 до договору управління сторонами було погоджено перелік непроданих активів, що передаються в управління іншій юридичній особі, відповідно до якого визначено передачу управителю прав кредитора за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб - боржників банку у кількості 88 договорів загальною сумою вимог у розмірі 87731589,17 грн, в тому числі за кредитним договором № 27/10-746А від 29.12.2006 р., укладеним між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та ОСОБА_1 .

06.06.2014 р. листом № 06/06-2014 відповідач-1 звернувся до начальника Управління припинення діяльності банків Генерального департаменту банківського нагляду щодо надання йому попереднього погодження на продаж активів, переданих в управління за договором управління шляхом їх самостійного продажу третім особам, за ціною не нижчою, ніж визначена у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", складеним ТОВ "Приват-Консалтинг" станом на 14.05.2014 р.

01.07.2014 р. листом № 55-013/34115 позивач повернув на доопрацювання пакет документів щодо погодження порядку продажу активів банку, наданий листом від 06.06.2014 р., та зазначив, що продаж активів банку, зокрема майнових прав за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб, здійснюється у порядку, визначеному Положенням № 369, тому відповідно до вимог п. 10.7 цього Положення для погодження слід надати необхідні документи.

18.07.2014 р. відповідач-1 направив позивачу листа № 18/07-2014, в якому зазначив, що визначений п. 10.7 Положення № 369 порядок продажу активів встановлює відповідні вимоги до їх продажу ліквідатором, а не управителем, у зв`язку з чим повторно просив надати попереднє погодження на відчуження активів.

Листом від 22.08.2014 р. № 55-012/46775 позивач вдруге повернув на доопрацювання пакет документів щодо погодження відчуження майна та повідомив, що для погодження комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем відчуження майна активів Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" управителю необхідно подати до Національного банку України документи відповідно до вимог Положення № 369.

Також листом від 27.08.2014 р. № 40-113/46595 "Про продаж активів банку" Національний банк України повідомив відповідача-1 про необхідність керуватись Положенням № 369 та договором про передавання в управління непроданих активів, а також зазначив, що відповідно до п. 4.1 договору управитель здійснює продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, лише за попереднім погодженням із Національним банком України.

Для погодження умов продажу відповідач-1 звертався до позивача з листами від 13.11.2014 р. № 10/825-Д, від 27.01.2015 р., 19.03.2015 р. та від 28.04.2015 р.

Рішенням комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України від 25.05.2015 р. № 255 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" вирішено:

погодити управителю відчуження майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності станом на 31.03.2015 р. на загальну суму 1639013,00 грн (без урахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 76 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 27.01.2015 р., шляхом проведення аукціону. У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону;

відмовити у погоджені відчуження майнових прав за кредитними договорами: ОСОБА_2 договір від 05.12.2006 р. № 27/10-7211, ОСОБА_3 договір від 15.12.2003 р. № 27/10-7101, ОСОБА_4 договір від 01.11.2007 р. № 27/10-912П та договір від 25.12.2007 р. № 27/10-930А, ОСОБА_1 договір від 29.12.2006 р. № 27/10-746А, ОСОБА_5 договір від 31.07.2008 р. № 27/10-997П, ОСОБА_6 договір від 20.12.2005 р. № 11/02-814-КІ, ОСОБА_7 договір від 22.06.2007 р. № 11/03-28, ОСОБА_8 договір від 12.03.2007 р. № 20/Б, ОСОБА_9 договір від 14.12.2006 р. № 14/10-191.

10.06.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (далі - замовник) та Українською універсальною товарною біржею (далі - виконавець) було укладено договір-доручення № 100 на проведення аукціону.

За умовами вказаного договору сторони зобов`язалися здійснити ділове співробітництво з використанням організаційно-правових механізмів аукціонних торгів з метою створення умов для забезпечення ефективності аукціонних торгів по продажу майна, що належить Акціонерному банку "Банк регіонального розвитку", а саме: лот № 1 - майнові права на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 76 одиниць, з початковою ціною продажу у розмірі 1639013,00 грн (без урахування ПДВ).

У газеті "Голос України" за 13.06.2015 р. № 104 (6108), та в газеті "Експрес об`ява" за 12.06.2015 р. № 22 (5079), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" було опубліковано оголошення про продаж на аукціоні активів банку, який відбудеться 30.06.2015 р. лот № 1, за стартовою ціною лоту 1639013,00 грн.

30.06.2015 р. Українською універсальною товарною біржею складено протокол № 1, відповідно до якого торги по лоту № 1 не відбулися у зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

У газеті "Голос України" за 03.07.2015 р. № 117 (6121) та в газеті "Експрес об`ява" за 03.07.2015 р. № 25 (5082) відповідачем-1 було опубліковано оголошення про проведення 20.07.2015 р. повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1147309,10 грн.

20.07.2015 р. Українською універсальною товарною біржею було складено протокол № 1, відповідно до якого торги по лоту № 1 не відбулися у зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

Рішенням Національного банку України від 05.08.2015 р. № 414 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" погоджено умови реалізації активів, що перебували в управлінні відповідача-1, а саме:

погоджено управителю відчуження майна (активів) банку, за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності станом на 31.03.2015 р. на загальну суму 322463,00 грн (без врахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 10 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 13.11.2014 р., шляхом проведення аукціону;

у разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) банку на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) банку фізичній чи юридичній особі за ціною останнього аукціону.

30.09.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (далі - управитель) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (далі - новий кредитор) було укладено договір № 019 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором від 29.12.2006 р. № 27/10-746А (далі - договір відступлення права вимоги).

Згідно з п. 1.1 договору відступлення права вимоги управитель передає права кредитора шляхом відступлення права вимоги, а новий кредитор приймає всі права вимоги і стає новим кредитором за кредитним договором від 29.12.2006 р. № 27/10-746А, що був укладений між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та ОСОБА_1 , згідно з яким банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом у 22870,00 доларів США.

Відповідно до п. 1.2.1 договору відступлення права вимоги на день укладення цього договору розмір зобов`язань позичальника за кредитним договором складає 26554,94 доларів США, що є еквівалентом 571662,54 грн за офіційним курсом Національного банку України.

Пунктом 1.3 договору відступлення права вимоги передбачено, що за цим договором новий кредитор одержує право замість банку (управителя) вимагати від позичальника виконання всіх зобов`язань за кредитним договором, в тому числі, але не виключно: з повернення суми кредиту в повному обсязі; із сплати процентів в розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати комісії у розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати неустойки (штрафів, пені) у випадках, розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором, а також виконання позичальником будь-яких інших зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з п. 1.6 договору відступлення права вимоги за кредитним договором здійснюється на платній основі за ціною 4300,00 грн. Після підписання цього договору новий кредитор протягом одного місяця перераховує управителю грошові кошти в сумі 4300,00 грн на накопичувальний рахунок № НОМЕР_1 в Головному управління Національного банку України, з посиланням в призначенні платежу на реквізити цього договору. Право вимоги до позичальника за кредитним договором виникає у нового кредитора одразу після укладення даного договору.

30.09.2015 р. на виконання умов договору відступлення права вимоги сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі до договору відступлення, відповідно до якого відповідачем-1 передано, а відповідачем-2 було прийнято документи по кредитному договору від 29.12.2006 р. № 27/10-746А, укладеному між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та ОСОБА_1 , а саме: оригінал кредитного договору від 29.12.2006 р. № 27/10-746А, з усіма додатковими договорами, змінами та доповненнями; договори забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів; усі інші документи, які складають кредитну справу позичальника, отримані банком від позичальника (управителем від банку на підставі договору про передання в управління непроданих активів від 20.11.2013 р.) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника; документи, що пов`язані із виконанням кредитного договору.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що дії відповідачів, на думку позивача, щодо укладення останніми оспорюваного договору відступлення права вимоги порушують права та інтереси Національного банку України, як вигодонабувача та органу, наділеного розпорядчими та контролюючими повноваженнями.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є також правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 1037 ЦК України управитель управляє майном відповідно до умов договору. Управитель може відчужувати майно, передане в управління, укладати щодо нього договір застави лише за згодою установника управління.

Як передбачено п. 13.11 Положення № 369, управитель відповідно до укладеного тристороннього договору: відкриває в Національному банку України накопичувальний рахунок у порядку, установленому нормативно-правовими актами Національного банку України; набуває прав сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку; управляє активами та може відчужувати майно за погодженням з комісією Національного банку України; задовольняє вимоги кредиторів банку.

Згідно з п. 4.1 договору управління продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із Національним банком України.

Ціна продажу активу є істотною умовою для погодження його відчуження, в зв`язку з чим відповідач-1 неодноразово звертався до позивача із листами щодо надання погодження на продаж активів за певною ціною та у визначених об`ємах.

Отже відчуження таких прав могло бути здійснено виключно на умовах, визначених рішеннями Національного банку України № 255 та № 414, а саме, при укладанні договору цесії , з урахуванням можливої уцінки, визначеної Положенням, ціна реалізації, не могла бути нижчою, ніж гранична вартість ціни продажу активів, визначена в рішеннях Національного банку України.

Відповідно до звіту від 31.03.2015 р. ТОВ "Приват-Консалтинг" про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", вартість майнових прав за кредитним договором № 27/10-746А, становила 6037,00 грн (погоджена Національним банком України), тоді як за оспорюваним договором відступлені активи за вартістю 4300,00 грн.

Однак, у рішенні Національного банку України № 255, № 414 відсутнє погодження уцінки спірних активів на 30% від ринкової ціни, визначеної ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті, та здійснення продажу активів окремо по кожному кредитному договору.

Таким чином, укладення Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" договору щодо відчуження прав за кредитним договором від 29.12.2006 р. № 27/10-746А окремо та за нижчою ціною, ніж визначено у звіті від 31.03.2015 р., здійснено з перевищенням своїх повноважень у порушення положень ст. 1037 ЦК України, п. 4.1 договору управління та всупереч рішенням Національного банку України № 255 та № 414, що свідчить про недотримання при укладенні договору відступлення встановлених ст. 203 ЦК України вимог, а тому є підставою для визнання його недійсним у силу приписів ст. 215 ЦК України.

Доводи скаржника про можливість прийняття за приписами глави 10 Положення № 369 рішення про повторний продаж активу на аукціоні, якщо актив не було продано на попередніх торгах, зі зменшенням його початкової ціни не більше ніж на 30 відсотків, без повторного погодження з Національним банком України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідні повноваження належать ліквідатору банку та не були передані за договором управління, при цьому рішеннями Національного банку України № 255 та № 414 було встановлено певні обмеження щодо реалізації активів банку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) № 019 від 30.09.2015 р., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 (п. 1) ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Таким чином передані відповідачу-2 оригінали документів за актом до договору підлягають поверненню відповідачу-1, оскільки у відповідача-2 відсутні правові підстави утримувати у володінні вказані документи.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно з актом приймання-передачі до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 019 від 30.09.2015 р. також підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 05.03.2019 р. у справі № 910/13303/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" задоволенню не підлягає.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією з мотивів їх необґрунтованості.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 05.03.2019 р. у справі № 910/13303/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 25.07.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

М.А. Дідиченко