УХВАЛА

29 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/4050/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

(суддя - Якименко М.М.)

від 18.01.2019,

на постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Скрипка І.М., судді - Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.)

від 06.06.2019,

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авісто"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна"

про стягнення 48 343 976,24 грн,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 товариство з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" звернулося з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі №910/4050/17 до суду касаційної інстанції.

Касаційний господарський суд, розглянувши подану товариством з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" касаційну скаргу вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Тобто, вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який не передбачає процесуального права на звернення із касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення (про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову), і такі процесуальні обмеження є чіткими та передбачуваними.

За приписами частини першої статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

ТОВ "Санофі-Авентіс Україна" подано касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2019 про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

Ухвала суду першої інстанції про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову (п. 4 ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України) після її перегляду в апеляційному порядку не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Крім того, в касаційній скарзі ТОВ "Санофі-Авентіс Україна" зазначає, що вказана справа становить значний суспільний інтерес, що раніше визнавалось Верховним Судом, розгляд справи висвітлюється у ЗМІ, в матеріалах справи є докази початку процедур в межах міжнародного інвестиційного арбітражу, предметом яких, в тому числі, є судові рішення у цій справі. Також заявник зазначає, що оскарження вказаних судових рішень має виняткове значення для ТОВ "Санофі-Авентіс Україна", оскільки, незважаючи на направлення справи на новий розгляд та скасування попереднього рішення, до відповідача залишаються застосованими заходи забезпечення позову. У зв`язку з викладеним, скаржник просить Верховний суд прийняти касаційну скаргу до розгляду.

Проте, відповідно до підпункту в) пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Вказана норма стосується касаційних скарг, які подані на судові рішення у малозначній справі. Оскільки ТОВ "Санофі-Авентіс Україна" звернулося з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі №910/4050/17, які не підлягають касаційному оскарженню в силу пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а не у зв`язку з малозначністю справи, то клопотання необхідно відхилити.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Санофі-Авентіс Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі №910/4050/17.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 287, 293, 304 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі №910/4050/17.

2. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі №910/4050/17 надіслати скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді Н. Губенко

І. Кондратова