УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви та призначення судового засідання

23.07.2019Справа № 910/8611/19

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В. розглянувши без повідомлення учасників справи матеріали справи

за позовом Міністерства оборони України

(03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код: 00034022)

до Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

(03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 9 А; ідентифікаційний код: 21570492)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Класс" (02002, м. Київ, вул. Степана Сагайдака, буд. 101; ідентифікаційний код: 36068718)

про стягнення 108 537,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (далі - відповідач) про стягнення суми заборгованості у розмірі 108 537,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Гарантією № 4108-0718/ERL3v від 23.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Крім того, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Класс".

18.07.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Заява відповідача мотивована необхідністю, на думку заявника, у розгляді цієї справи у загальному позовному провадженні, так як через її складність, в силу положень п. 4 ч. 3 ст. 247 та ст. 250 ГПК України, справу недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні, оскільки, як вказує відповідач, існує необхідність у витребуванні доказів, наданні пояснень з відповідними запитаннями щодо предмета спору, проведенні експертизи, всебічному і всесторонньому дослідженні обсягу та характеру доказів у справі, тоді як у спрощеному позовному провадженні здійснення судом всього обсягу процесуальних дій є неможливим, відтак відповідач просить суд розглянути справу у загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого судового засідання.

Суд розглянув заяву відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та дійшов висновку про наступне.

Як про те зазначав суд в ухвалі про відкриття провадження у справі від 08.07.2019, відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що при відкритті провадження у справі судом враховано положення ч. 3 ст. 247 ГПК України та у відповідності до ч. 1 ст. 250 чинного процесуального закону, оскільки у справі № 910/8611/19 ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і справа є не складною з огляду на наявні в ній матеріали, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

У ч. 7 ст. 250 ГПК України передбачено, що частина друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Посилання відповідача на необхідність у розгляді справи в загальному позовному провадженні у зв`язку, на думку заявника, складністю спору, суд не може прийняти в якості достатньої підстави для постановлення ухвали про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, оскільки всебічне дослідження доказів та встановлення всіх обставин справи, за висновком суду, може бути досягнуто без призначення підготовчого засідання.

Відповідач у своїй заяві не навів суду будь-яких обґрунтувань та не надав будь-яких доказів в чому саме полягає складність спору та в чому полягають особливості предмету доказування у спорі.

Стосовно доводів відповідача про необхідність у витребуванні доказів, наданні пояснень з відповідними запитаннями щодо предмета спору, проведенні експертизи у цій справі, суд зазначає про те, що відповідних клопотань, пояснень від відповідача до суду не надходило.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України будь-яких обмежень щодо витребування доказів при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не містить та в ухвалі про відкриття провадження у справі суд звертав увагу учасників справи, зокрема, на порядок витребування доказів.

У частині 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Наразі, суд відзначає про відсутність потреби у наданні учасниками справи, в тому числі й відповідачем, додаткових пояснень щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи.

Водночас, суд звертає увагу відповідача на те, що відповідач не позбавлений свого права доводити свої заперечення проти позову у відповідних заявах по суті справи у встановлені судом строки.

Щодо проведення у справі судової експертизи, суд відзначає, що відповідного клопотання відповідачем з переліком питань, які входять до предмету доказування у цій справі та які необхідно поставити на вирішення відповідної експертизи не надано та останнім не наведено які саме спеціальні знання необхідні для правильного вирішення спору.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Таким чином, за необхідності відповідач не позбавлений права надати суду висновок експерта на його замовлення, якому судом буде надана відповідна правова оцінка у сукупності із іншими зібраними у справі доказами.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом враховано посилання відповідача у своїй заяві про розгляд справи в порядку загального позовного провадження на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, на рішення від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін проти України», в яких йде мова про ігнорування національними судами аргументів учасників судового процесу, що є свідченням невиконання зобов`язань щодо пункту 1 статті 6 Конвенції, необхідність належного обґрунтування судових рішень, в тому числі й для того, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на положення статті 6 Конвенції, названу вище практику Європейського суду з прав людини, задля виконання завдання господарського судочинства, забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд з власної ініціативи, на підставі ч. 5 ст. 252 ГПК України, дійшов висновку розглядати справу в судовому засіданні з викликом учасників справи.

Керуючись ст. ст. 12, 234, 235, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовити.

2. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

3. Судове засідання з розгляду справи по суті призначити на 15.08.19 о 14:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького 44-Б, зал судових засідань № 6. Явку повноважних представників учасників справи визнати обов`язковою.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.В. Нечай