номер провадження справи 32/67/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2019 Справа № 908/948/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі Колєсніковій Н.О., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ХЬЮСТРЕЙД, (73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Ладичука, буд. 150; адреса для листування 49000, м. Дніпро, вул. Глинки, 2 Апартамент центр, оф. 13)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Український рітейл, (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кім. 207, адреса для листування: 49022, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 114)

про стягнення 144519 грн. 39 коп.

За участю представників

Від позивача: Бірсан Є.М., довіреність б/н від 14.08.2018.

Від відповідача: не з`явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/948/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР ФРУТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" про стягнення 144519 грн. 39 коп.

Ухвалою суду від 02.05.2019 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 16.05.2019. У судовому засіданні 16.05.2019 судом оголошувалась перерва до 05.06.2019. Ухвалою суду від 05.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 31.07.2019, підготовче засідання відкладалось до 16.07.2019, до 18.07.2019.

Ухвалою суду від 18.07.2019 змінено назву позивача у справі № 908/948/18 з Товариства з обмеженою відповідальністю СТАР ФРУТ на Товариство з обмеженою відповідальністю ХЬЮСТРЕЙД. Закрито підготовче провадження у справі № 908/948/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.07.2019.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на договір поставки № 12/01,-2015 від 12.01.2015, ст.ст. 193, 265 ГК України, ст.ст. 526. 610. 613, 625. 692. 712 ЦК України.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

13 червня 2019 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином завірених копії товаро - транспортних накладних № 295 від 21.09.2018, № 288 від 07.09.2018, № 296 від 21.09.2018, № 293 від 20.09.2018 та специфікацію до договору поставки від 12.01.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 25.07.2019 підтримав позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю представника відповідача.

В судовому засіданні 25.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФРУТ» (далі за текстом - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (далі за текстом - відповідач, покупець) був укладений договір поставки № 12/01-2015 від 12 січня 2015 року, (далі - договір)

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору позивач прийняв на себе зобов`язання поставити, а відповідач прийняти та оплатити товар, що є предметом вказаного договору.

Згідно пункту 2.2 договору товар поставляється постачальником окремими партіями згідно з замовленням па поставку. Постачальник зобов`язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресою, у розмірі та на дату, вказану в замовленні, своїми транспортними засобами та за свій рахунок.

Згідно з пунктом 6.6 вказаного договору оплата товару відбувається шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 14 календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання коштів з рахунку покупця.

Позивач вказує на те. що між ТОВ «СТАР ФРУТ» та ТОВ «Український Рітейл» існують трипала господарські взаємовідносини, що тривають з січня 2015р. до цього часу.

За договором поставки з січня 2015 року відбувалися поставки товару, які були частково оплачені покупцем. Останні чотири поставки товару постачальник здійснив на суму:

26 715.04 грн. згідно видаткової накладної № РН-0000288 від 07,09.2018 року з урахуванням акту розбіжностей № від 07.09.2018 року.

45 068.78 грн. згідно видаткової накладної № РН-0000293 від 20.09.2018 року з урахуванням акту розбіжностей № від 20.09.2018 року.

51 288.56 грн. згідно видаткової накладної № РН-0000295 від 21.09.2018 року з урахуванням акту розбіжностей № від 21.09.2018 року.

28 801.01 грн. згідно видаткової накладної № РН-0000296 від 21.09.2018 року з урахуванням акту розбіжностей № РН-0000296 від 21.09.2018 року. На загальну суму: 157 873,39 грн.

Станом на 31 жовтня 2018 року між сторонами підписаний акт звірки з відображення суми заборгованості в розмірі 137 984.73 грн.

Позивачем 18 грудня 2018 року було направлено претензію-вимогу до відповідача. На день звернення до суду претензія залишена без відповіді.

Відповідач частково виконав взяті на себе зобов`язання за договором поставки, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в розмірі 137 984,73 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 265 Господарського кодексу України договір поставки укладається на розсуд сторін.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України; якщо у зобов`язанні встановлений строк/термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору, сума основного боргу за договором складає 137 984,73 грн.

Претензія, що була направлена на адресу відповідача, залишена без задоволення, внаслідок чого позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

На момент розгляду спору по суті сума основного боргу підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає задоволенню в повному об`ємі.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України)

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору позивачем пред`явлені вимоги по стягненню суми витрат від інфляції в розмірі 5173 грн. 71коп. та 3 % річних в розмірі 1360 грн. 95коп. Враховуючи те, що відповідачем при здійсненні часткового погашення поставленого договору не зазначалось по якій поставці проводить погашення заборгованості період нарахування суми індексу інфляції та 3% річних позивачем визначені з 01.11.2018, тобто після підписання сторонами акту звірки взаєморозрахунків сторін.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодекс України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимог кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Надані позивачем розрахунки судом перевірені та встановлено, що сума індексу інфляції та 3% річних розраховані вірно, вимоги щодо їх стягнення позивачем доведені та підлягають задоволенню.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у

спірних правовідносинах, судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 46, 74, 86, 129, 240, 241, 254-256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ХЬЮСТРЕЙД до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» про стягнення заборгованості 144519 грн. 39 коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (69006. Запорізька обл. м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25. кв. 207, ). на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЬЮСТРЕЙД» (49130. м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 43, кв. 117, ) суму основного боргу в розмірі 137 984 (сто тридцять сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривні ) 73 копійки, суму індексу інфляції в розмірі 5 173 (п`ять тисяч сто сімдесят три) гривні 71 копійка, суму 3 % річних в розмірі 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 95 копійок, суму судового збору в розмірі 2167 (дві тисячі сто шістдесят сім) грн. 79 коп.

Видати наказ.

Повний текст рішення оформлено і підписано « 30» липня 2019.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГИК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій