Р І Ш Е Н Н Я

01 серпня 2019 року Справа № 913/274/19

Провадження №1/913/274/19

За позовом ОСОБА_1 , м. Старобільськ Луганської області

до відповідача ОСОБА_2 , м. Луганськ

за участю третіх осіб, які не заявляють без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Босфора Агро", м. Сєвєродонецьк Луганської області,

ОСОБА_3 , м. Щастя Новоайдарського району Луганської області

про витребування з незаконного володіння відповідача частки у статутному капіталі товариства

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Пата А.С.

В присутності представників:

від позивача - Жученко М.М., Холодов Л.Ю., адвокат (свідоцтво № 1188 від 17.05.2004, ордер № 1827, серія ХВ № 000090);

від відповідача - Попов О.І., адвокат (свідоцтво № 2075 від 27.03.2017, серія ХВ № 000367), довіреність від 23.05.2019 № 995;

Суть спору: про витребування від відповідача на користь позивача 100% частки у статутному капіталі ТОВ "Босфора Агро", вартість якої становить 174930 грн. 00 коп.

Ухвалою від 16.05.2019 суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - ТОВ "Босфора Агро" (пр.Гвардійський, буд. 28, м. Сєвєродонецьк Луганської області, ідент. код 30332770).

Також 16.05.2019 суд вжив заходів забезпечення позову у вигляді заборони загальним зборам учасників ТОВ "Босфора Агро" (попередня назва СТОВ "Агрофірма Лугань") приймати певні визначені ухвалою рішення та заборонив державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені цим законом щодо ТОВ "Босфора Агро".

Ухвалою від 24.06.2019 суд залучив третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - ОСОБА_3 , м. Щастя Новоайдарського району Луганської області ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

11.07.2019 суд зупиняв провадження у справі на підставі ч. 3 ст. 39 ГПК України, оскільки дійшов висновку про необґрунтованість відводу, заявленого третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , судді Зюбановій Н.М. Після цього вирішення питання про відвід здійснювалося суддею, визначеним у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

15.07.2019 господарський суд Луганської області (суддя Масловський С.В.) відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Зюбанової Н.М., про що постановив відповідну ухвалу.

Ухвалою від 31.07.2019 суд повернув апеляційну скаргу третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 на підставі п. 17.11 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, суд встановив, що спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, в обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно протоколу установчих зборів учасників СТОВ "Агрофірма Лугань" № 1 від 24.03.1999 (Луганська область, Старобільський р-н, с. Чмирівка) є директором та єдиним засновником сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Лугань" (). Розмір частки ОСОБА_1 у статутному капіталі складає 174930 грн. 00 коп., що становить 100% статутного капіталу.

Вказані факти підтверджуються Статутом товариства (зі змінами, в редакції станом на 2015 рік) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 05.02.2019.

Як стверджує позивач, в період його відсутності за місцем реєстрації та знаходженні у м. Берегове Закарпатської області жодних рішень щодо зміни керівника, засновника, назви, юридичної адреси товариства загальними зборами учасників СТОВ "Агрофірма Лугань" не приймалось, будь-які довіреності представляти інтереси СТОВ "Агрофірма Лугань" (ідент. код 30332770) нікому не надавались.

Таким чином, через незаконне переоформлення частки у статутному капіталі товариства та призначення незаконного керівника, позивач втратив свою частку.

16.04.2019 Старобільським ВП ГУ НП в Луганській області до Єдиного державного реєстру кримінальних розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 0000236 з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 190 КК України - шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 18.04.2019 по справі № 431/2440/19 (провадження № 1-кс/431/572/19) слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого Старобільского ВП ГУ НП в Луганській області у кримінальному провадженні № 0000236 від 16.04.2019 за ч. 3 ст.190 КК України та наклав арешт на рухоме та нерухоме майно СТОВ "Агрофірма Лугань", нова назва - ТОВ "Босфора Агро".

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 13.05.2019 за період з 28.03.2019 по 03.05.2019 відносно СТОВ "Агрофірма Лугань" (на цей час ТОВ "Босфора Агро") внесені численні зміни, у тому числі 10.04.2019 за № 9000393; реєстратор Якут Н.С., Сєвєродонецька міська рада; зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, зміна місцезнаходження, замість СТОВ "Агрофірма Лугань" () з адресою реєстрації: с. Чмирівка Старобільського району Луганської області, 92740, назву змінено на ТОВ "Босфора Агро" (); адресу реєстрації змінено на: проспект Гвардійський, буд. 28, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93406, засновником якого є ОСОБА_2 (відповідач), АДРЕСА_4 , розмір внеску до статутного фонду - 174930 грн. 00 коп.

У відзиві від 17.06.2019 відповідач заперечує проти позову з посланням на факт укладання 02.05.2019 договору купівлі-продажу між ОСОБА_3 , м. Щастя Луганської області та ОСОБА_2 про передачу 100% частки в статутному капіталі ТОВ "Босфора Агро" та відсутність відомостей про будь-які спори щодо права власності на предмет укладеного договору. Таким чином, відповідач вважає себе добросовісним набувачем частки у статутному капіталі ТОВ "Босфора Агро". Додані до позову та надані позивачем письмові докази у справі відповідач вважає недопустимими, оскільки вони здобуті органами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236.

У відповіді на відзив від 24.06.2019 позивач доводи відповідача відхиляє та посилається на те, що у разі відчуження майна два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України. Щодо доказів, позивач наголошує на їх відповідності ст. 91 ГПК України, оскільки містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, у т.ч. висновки експерта № 19/113/6-4/68е від 11.05.2019 та № 19/113/7-7/4103 від 21.05.2019.

Як свідчать вказані обставини спору, спірні правовідносини мають ознаки корпоративного спору, а згідно ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться, зокрема, справи у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Таким чином, при вирішенні питання про те, чи є цей спір господарсько-правовим, суд виходить з того, що за його суб`єктним складом позивач та відповідач є учасниками юридичної особи, а саме: позивач ОСОБА_1 є таким, що вибув з учасників СТОВ "Агрофірма Лугань" (), а відповідач - ОСОБА_2 є учасником ТОВ "Босфора Агро" ().

Щодо предмету спору, який обумовлений відповідним способом захисту, обраним позивачем, то суд також погоджується з тим, що спір є корпоративним, оскільки він пов`язаний з управлінням діяльністю юридичної особи з огляду на володіння спірною часткою у статутному капіталі товариства.

Також суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 23.05.2018 у справі № 911/3494/16, де зазначено:

- правильне визначення підвідомчості цієї справи залежить від установлення наявності або відсутності корпоративних відносин між сторонами оспорюваного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі приватного підприємства;

- корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

- таким чином, спір у цій справі, який виник з корпоративних відносин між учасниками приватного підприємства щодо розірвання укладеного між ними договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі цього підприємства, є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 14.09.2016 № 522/27392/13 зазначено, оскільки спір виник між учасниками ТОВ "Б.С. Термінал" щодо купівлі-продажу часток у статутному фонді цього товариства, що пов`язано з розпорядженням корпоративними правами, то спір є корпоративним, а отже, справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Як корпоративні розглядались також подібні справи №№ 911/3773/17, 910/19473/17, 920/1144/17 про відновлення корпоративних прав позивача, у т.ч. Верховним Судом.

Оцінивши обставини справи та доводи сторін у сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Так, правове регулювання спірних правовідносин здійснюється Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законами України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" № 2275-VIII від 06.02.2018, "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003 в редакції Закону № 835-VIII від 26.11.2015.

Згідно зі статтями 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до приписів ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Як передбачено ст. 21 Закону № 2275-VIII від 06.02.2018 учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.

Згідно зі ст. 37 Закону № 2275-VIII від 06.02.2018 у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

У той же час, підпунктом "ґ" п. 3 ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачає, що для внесення змін до відомостей про склад учасників товариства необхідно надати державному реєстратору акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства, справжність підписів на якому має бути нотаріально засвідчена. Таким чином, для здійснення державної реєстрації саме акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства є підтвердженням того, що частка у статутному капіталі переходить до іншого власника і саме на цій підставі вносяться відповідні зміни до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказана норма закону не вимагає посилання в акті приймання-передачі на інші документи, на підставі яких він міг бути складений, тобто ані протоколу загальних зборів учасників товариства стосовно прийняття рішення щодо відчуження частки, ані будь-якого договору, на підставі якого складено акт приймання-передачі частки для проведення державної реєстрації змін, не вимагається.

За вказаних умов саме акт приймання-передачі підтверджує волевиявлення сторін, а також юридичні наслідки - факт набуття прав і обов`язків новим учасником юридичної особи.

Так, в доданому до справи акті приймання-передачі частки у статутному капіталі сільськогосподарського ТОВ " Агрофірма Лугань " від 22.03.2019 (арк. справи 81, т. 1) зазначено, що ОСОБА_1 , який володіє 100% (сто відсотків) статутного капіталу СТОВ " Агрофірма Лугань ", з однієї сторони, та ОСОБА_4 , з другої сторони, у зв`язку з продажем частки у статутному капіталі СТОВ " Агрофірма Лугань ", , склали цей Акт приймання-передачі про те, що ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_4 прийняв частку у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю " Агрофірма Лугань ", , у розмірі 100 % (сто відсотків) статутного капіталу, вартість частки становить 174930 (сто сімдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять ) гривень 00 копійок. Акт складено у трьох примірниках, один примірник для проведення державної реєстрації змін до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Місце складання - смт Новопсков, Луганської області.

В судовому засіданні 01.08.2019 позивач наголосив, що вказаний акт приймання-передачі частки у статутному капіталі СТОВ " Агрофірма Лугань " від 22.03.2019 він не підписував та особу ОСОБА_4 не знає.

Як свідчать матеріали справи, більшість письмових доказів у ній складають засвідчені копії матеріалів кримінального провадження № 0000236 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, засвідчені слідчим Настаченком Д.В. та адвокатом.

Господарський суд, розглядаючи господарську справу, усвідомлює, що матеріали вказаного кримінального провадження, у т.ч. численні ухвали слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області не можуть оцінюватись, як такі, що звільняють від доказування у відповідності до ст. 75 ГПК України, яка передбачає такою підставою тільки вирок суду у кримінальному провадженні.

Проте, згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Письмовими доказами згідно ст. 91 ГПК України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Щодо оцінки доказів, то згідно ст. 86 ГПК України виключно суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд наголошує, що при розгляді цієї справи у сукупності наявних письмових доказів, він робить наступні висновки.

По-перше, посадочними документами № 89ВС-1DОА-0001 (маршрут: Харків-Мукачеве) та № ГВ 395349 (маршрут: Мукачеве-Харків) на ім`я ОСОБА_5 підтверджуються пояснення позивача щодо його відсутності за місцем реєстрації в період з 17.03.2019 по 31.03.2019.

По-друге, твердження позивача про незаконне переоформлення частки у статутному капіталі товариства підтверджуються відсутністю відповідних рішень, прийнятих одноособово учасником, оформлення яких передбачено ст. 37 Закону № 2275- VIII від 06.02.2018.

По-третє, у судовому засіданні 08.07.2019 суд оглянув матеріали реєстраційної справи СТОВ "Агрофірма Лугань" (на цей час ТОВ "Босфора Агро"), дозвіл на вилучення якої надавався ухвалою слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 19.04.2019 у провадженні № 1-кс/431/583/19 (ЄУН № 431/2440/19), копії яких суд засвідчив та долучив до господарської справи (арк. 3-48, т. 2).

Матеріали реєстраційної справи свідчать, що за період з 28.03.2019 по 03.05.2019 відносно СТОВ "Агрофірма Лугань" (), на цей час ТОВ "Босфора Агро", внесені наступні зміни:

- 28.03.2019, № 6000393, реєстратор Шевченко О.І., Сєвєродонецька міська рада; зміна складу або інформації про засновників на підставі акту приймання передачі від 22.03.2019 замість ОСОБА_1 єдиним засновником став ОСОБА_4 (код НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_5 );

- 05.04.2019, № 7000393; реєстратор Якут Н.С., Сєвєродонецька міська рада; зміна складу або інформації про засновників, а саме замість ОСОБА_4 , єдиним засновником став ОСОБА_6 (ідент. номер НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_6 );

- 10.04.2019, № 8000393; реєстратор Якут Н.С., Сєвєродонецька міська рада; зміна керівника юридичної особи - керівником зазначений ОСОБА_6 ;

- 10.04.2019, № 9000393; реєстратор Якут Н.С., Сєвєродонецька міська рада; зміна повного та скороченого найменування, зміна місцезнаходження, замість СТОВ "Агрофірма Лугань" () з адресою реєстрації: с. Чмирівка, Старобільського району, Луганської області, 92740, назву змінено на ТОВ "Босфора Агро" (); адресу реєстрації змінено на: проспект Гвардійський, буд. 28, м. Сєвєродонецьк, Луганської області, 93406;

- 15.04.2019, № 2000393; реєстратор Москаленко І.О., Лисичанська міська рада; зміна складу або інформації про засновників, а саме замість, ОСОБА_6 , єдиним засновником стала ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_7 ;

- 03.05.2019, № 3005450; реєстратор Шевченко О.І., Сєвєродонецька міська рада; зміна складу або інформації про засновників, а саме замість ОСОБА_3 , єдиним засновником стала ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_8 ;

- 03.05.2019, № 5005450; реєстратор Шевченко О.І., Сєвєродонецька міська рада; зміна керівника юридичної особи замість ОСОБА_6 керівником став ОСОБА_7 .

За інформацією з відповідного Реєстру МВС (арк. справи 96-97, т. 1) ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були неодноразово засуджені за вчинення кримінальних злочинів. ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_8 , раніше судимого за вчинення кримінальних злочинів.

Державний нотаріус Новопсковської державної нотаріальної контори в Луганській області Ковальов Анатолій Олексійович надав пояснення, що він не засвідчував акт приймання-передачі від 22.03.2019 та договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (реєстр. №№ 137, 138). В реєстрі вчинення нотаріальних дій Новопсковської ДНК станом на 09.04.2019 міститься останній номер запису про вчинення нотаріальних дій - 122. Зазначених осіб нотаріус не знає.

Крім цього, важливе значення для встановлення факту вибуття з власності ОСОБА_1 частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Лугань" поза його волею є наступні висновки судових експертиз, проведених в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000236.

Відповідно до ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Згідно Висновку експерта Луганського НДЕКЦ № 19/113/6-4/68е від 11.05.2019 зазначається, що відбиток круглої гербової печатки «*Міністерство юстиції України* Україна Луганська обл. смт. Новопсков* Новопсковська Державна нотаріальна контора *» розташований на зворотному боці акту приймання-передачі частки у статутному капіталі сільськогосподарського ТОВ "Агрофірма Лугань" від 22.03.2019 нанесено за допомогою кліше печатки та виконаний не круглою гербовою печаткою «*Міністерство юстиції України* Україна Луганська обл. смт. Новопсков* Новопсковська Державна нотаріальна контора *», наданою на експертизу у якості порівняльного матеріалу.

Згідно Висновку експерта Луганського НДЕКЦ № 19/113/7-7/73е від 21.05.2019 зазначається, що підпис від імені ОСОБА_1 , розташований у графі "частку передав" в акті приймання-передачі частки у статутному капіталі сільськогосподарського ТОВ "Агрофірма Лугань", від 22.03.2019 виконано, ймовірно, не ОСОБА_1 .

Також Донецьким НДІСЕ було проведено судово-почеркознавчу експертизу, за висновком якої № 3564/3565 від 24.06.2019 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_10 в акті приймання-передачі частки у статутному капіталі сільськогосподарського ТОВ "Агрофірма Лугань" від 22.03.2019 в рядку "Державний нотаріус А.О.Ковальов" виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів, іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_10 .

У встановленому порядку у вказаних висновках зроблені записи про те, що судові експерти В.Г.Толкачов, К .А .Радченко та ОСОБА_12 відповідно попереджені про відповідальність за завідомо неправдиві висновки відповідності до ст. ст. 384, 385 КК України.

Статтею 190 ЦК України, встановлено, що майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Корпоративні права є різновидом майнових прав.

Згідно з вимогами ст.ст. 330, 388, 658 ЦК України право власності на майно, яке було передане за угодами про його відчуження поза волею власника, не набувається, у тому числі добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, здійснюється шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 11.09.2018 у справі № 910/9555/16, у разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України.

У такому випадку чинне законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.

При цьому, п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України чітко визначає, що власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

На підставі вказаних вище доказів суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що він був власником 100 % частки у статутному капіталі ТОВ "Босфора Агро" (СТОВ "Агрофірма Лугань") і вказана частка на підставі сфальшованого акту вибула поза його волею та переоформлена на ОСОБА_4 .

Станом на 28.03.2019 (дата вчинення реєстраційного запису №6000393 про зміну складу засновників), не продавав та не передавав за актом своєї частки ОСОБА_4

Право власності ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі СТОВ "Агрофірма Лугань" (), змінена назва - ТОВ "Босфора Агро" не припинялося, а відповідно ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 його не набували, у зв`язку з чим спірна частка у статутному капіталі підлягає витребуванню у відповідача на підставі ст. 388 ЦК України на користь позивача.

Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

За принципом диспозитивності господарського судочинства, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Як обґрунтовано зазначає позивач, він не може відновити свої корпоративні права у тому стані, який існував до незаконного переоформлення зазначених корпоративних прав від ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , оскільки він не має правового статусу учасника товариства, позбавлений можливості провести загальні збори його учасників, а також не має права спонукати Товариство провести такі збори та прийняти рішення про внесення змін до статуту щодо зміни учасників, не може в даному випадку провести реєстрацію змін до статуту.

Як свідчить зміст позовної заяви, при обранні способу захисту позивач керувався п.п. "е" п. 3 ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003 (в редакції Закону № 835-VIII від 26.11.2015), згідно з яким для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю серед іншого подається судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Таким чином, в разі витребування на користь ОСОБА_1 100 % частки у статутному капіталі СТОВ "Агрофірма Лугань" (, змінена назва - ТОВ "Босфора Агро") на підставі вказаної норми може бути поновлене право власності на вказану частку.

Повернення корпоративних прав позивачу можливе шляхом державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю на підставі судового рішення, про витребування з володіння) відповідача частки у статутному капіталі товариства. Після цього, позивач буде поновлений у цих корпоративних правах, виходячи з приписів чинного законодавства, яким врегульовані правовідносини набуття, припинення корпоративних прав та їх реєстрації.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2018 у справі № 923/1106/16 та від 06.06.2018 у справі № 922/2810/17.

Згідно з частинами 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечення відповідача з посиланням на неналежність доказів у справі, як і усні клопотання представника про витребування оригіналів на підставі ч. 6 ст. 91 ГПК України судом відхиляються з підстав, вказаних вище у мотивувальній частині рішення, які стосуються оцінки судом доказів.

В частині доводів, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем частки у статутному капіталі ТОВ "Босфора Агро", вони відхиляються , оскільки п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачає право власника витребувати майно від набувача у разі, якщо воно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Крім вказаного вище, при прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Так, з огляду на приписи ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" та ст. 4 ГПК України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

У відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У зв`язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України вказаного Закону від 23.02.2006 № 3477-IV господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

За Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин позов задовольняється повністю та від ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) слід витребувати на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 100 % частки у статутному капіталі ТОВ "Босфора Агро" (), попередня назва СТОВ "Агрофірма Лугань", вартість якої становить 174930 грн 00 коп.

Витрати по судовому збору у сумі 3584 грн. 45 коп. (2623,95 грн за позов та 960,50 грн за заяву про забезпечення позову) покладаються на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

У решті заявлені позивачем витрати на проїзд у сумі 1500 грн. 00 коп. не відшкодовуються, оскільки не надані документи на підтвердження їх розміру.

На виконання п. 6 ч. 1 ст. 237 ГПК України суд зазначає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 16.05.2019, на цей час немає. Після набрання рішенням законної сили та для його виконання позивач має звернутися до суду із відповідним клопотанням, що врегульовано ст. 145 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 73, 86, 129, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов ОСОБА_1 , м. Старобільськ Луганської області до відповідача ОСОБА_2 , м. Луганськ, за участю третіх осіб, які не заявляють без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ "Босфора Агро", м. Сєвєродонецьк Луганської області, ОСОБА_3 , м. Щастя Новоайдарського району Луганської області про витребування з незаконного володіння відповідача частки у статутному капіталі товариства задовольнити повністю.

2. Витребувати від ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), місце проживання: АДРЕСА_8 , ідент. номер НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) місце проживання: АДРЕСА_9 , ідент. номер НОМЕР_5 - 100 % (сто процентів) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Босфора Агро", м. Сєвєродонецьк, Луганської області, проспект Гвардійський, буд. 28, , (попередня назва СТОВ "Агрофірма Лугань" з адресою реєстрації: с. Чмирівка, Старобільського району, Луганської області, 92740), вартість якої становить 174930,00 грн. (сто сімдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять гривень 00 копійок).

3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), місце проживання: АДРЕСА_8 , ідент. номер НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), місце проживання: АДРЕСА_9 , ідент. номер НОМЕР_5 - 3584 грн. 45 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення - 02.08.2019.

Суддя Н.М.Зюбанова