РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2019Справа № 910/4678/19

За позовом Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (с. Словечне)

До 1. Державної казначейської служби України (м. Київ)

2. Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України (м. Ужгород)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" (м. Ужгород).

Про стягнення 2.096.168,20 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Карпенко А.В

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної казначейської служби України, Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення 2.096.168,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача-2 щодо затримки залізничних вагонів позивача, які не пройшли митного огляду та були затримані на станції Батьово. Позивач вважає, що через простій вагонів та протиправну бездіяльність відповідача-2 ним понесено матеріальних збитків на суму 2.096.168,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.19. відкрито провадження у справі № 910/4678/19, постановлено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28.05.19., залучено третю особу.

21.05.19. відповідачем-2 подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому Закарпатська митниця Державної фіскальної служби України проти позову заперечує з підстав того, що позивачем не доведено наявність та розмір шкоди, не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача-2 та збитками позивача, не вказано на наявністю преюдиційних рішень, якими б було встановлено неправомірність дій митниці. Також відповідач-2 вказує на відсутність підстав для покладення на нього судового збору.

27.05.19. третьою особою подано письмові пояснення в порядку ст. 168 ГПК України, в яких вона підтримує позовні вимоги та просить розгляд справи проводити за відсутності її повноважного представника.

27.05.19. позивачем подано відповідь на відзив відповідача-2.

28.05.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 13.06.19.

13.06.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.07.19.

В судовому засіданні 18.07.19. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Інші учасники судового процесу явку своїх повноважних представників судове засідання 18.07.19. не забезпечили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, при цьому відповідачі про причини неявки суд не повідомили.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 18.07.19. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного судового розгляду є вимога Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради про стягнення 2.096.168,20 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої протиправною бездіяльністю Закарпатською митницею Державної фіскальної служби України щодо затримки вагонів з порушенням ст. 199 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.06.17. у справі № 806/1308/17, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду та набрала законної сили, визнано протиправними дії Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України щодо затримки з виконанням митних процедур стосовно партій товару, що були експортовані дочірнім підприємством "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" відповідно до ВМД №№ 003443 від 01.12.2016 р., 003463 від 02.12.2016 р., 003466 від 02.12.2016 р., 003482 від 05.12.2016 р., 003497 від 06.12.2016 р., 003521 від 08.12.2016 р., 003523 від 08.12.2016 р., 003552 від 09.12.2016 р. 003553 від 09.12.2016 р., 003574 від 12.12.2016 р., 003588 від 13.12.2016 р. (залізничні вагони №№ 65382848, 66880550, 65701716, 67351445, 60604188, 66627563, 67573915, 66727678, 65287229, 65298473, 656200080, 66695214, 66780586, 60308244 та 65331852) та зобов`язати її здійснити митні процедури з врахуванням вимог Митного кодексу України.

Означеною постановою, зокрема, встановлено наступне:

Зі змісту позовної заяви та наданих документальних доказів судом встановлено, що Дочірнє підприємство "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради фактично оскаржує дії Закарпатської митниці по здійсненню митних процедур щодо пропуску через державний кордон України залізничних вагонів №№ 65382848, 66880550, 65701716, 67351445, 60604188, 66627563, 67573915, 66727678, 65287229, 65298473, 656200080, 66695214, 66780586, 60308244 та 65331852 з порушенням встановлених ст. 199 Митного кодексу України граничних строків перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України.

Враховуючи приписи ст. 199 Митного кодексу України суд зазначив, що Закарпатською митницею не було здійснено визначених законом дій для вчинення митних процедур щодо пропуску залізничних вагонів з деревиною №№ 65382848, 66880550, 65701716, 67351445, 60604188, 66627563, 67573915, 66727678, 65287229, 65298473, 656200080, 66695214, 66780586, 60308244 та 65331852, що були заявлені до експорту ВМД №№ 003443 від 01.12.2016 р., 003463 від 02.12.2016 р., 003466 від 02.12.2016 р., 003482 від 05.12.2016 р., 003497 від 06.12.2016 р., 003521 від 08.12.2016 р., 003523 від 08.12.2016 р., 003552 від 09.12.2016 р. 003553 від 09.12.2016 р., 003574 від 12.12.2016 р., 003588 від 13.12.2016 р., через державний кордон України у строк, встановлений ч. 1 ст. 199 Митного кодексу України.

Суд вказав, що митне оформлення товарів у залізничних вагонах №№ 65382848, 66880550, 65701716, 67351445, 60604188, 66627563, 67573915, 66727678, 65287229, 65298473, 656200080, 66695214, 66780586, 60308244 та 65331852 відповідно до ВМД №№ 003443 від 01.12.2016 р., 003463 від 02.12.2016 р., 003466 від 02.12.2016 р., 003482 від 05.12.2016 р., 003497 від 06.12.2016 р., 003521 від 08.12.2016 р., 003523 від 08.12.2016 р., 003552 від 09.12.2016 р. 003553 від 09.12.2016 р., 003574 від 12.12.2016 р., 003588 від 13.12.2016 р. внутрішньою Житомирською митницею розпочалося ще в періоді з 1 по 13 грудня 2016 р. Поміщені в них партії товару прибули у зону відповідальності (ст. Батєво Львівської залізниці, митний пост Залізничний) Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України в період з 28.12.2016 р. по 09.01.2017 р. включно.

У ході судового розгляду справи № 806/1308/17 було встановлено, що на час її розгляду партії товару перебувають у пункті пропуску через Державний кордон Чоп, однак, як станом на дату подання позову, так і на день завершення судового розгляду справи № 806/1308/17 Закарпатською митницею митні процедури стосовно таких партій товару не були завершені, що є порушенням приписів ч. 1 ст. 199 Митного кодексу України. Прострочення нормативного 30-денного терміну з проведенням митним органом необхідних митних процедур стосовно кожної окремої партії товару склало від 133 до 153 днів. Чинним законодавством не встановлено обставин при наявності яких можливе продовження чи можливе недотримання строку перебування товарів у пунктах пропуску через державний кордон, передбаченого ст. 199 Митного кодексу України.

За вказаних підстав в постанові від 20.06.17. у справі № 806/1308/17 Житомирський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що позовні вимоги дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК", щодо визнання протиправними дії Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України щодо затримки з виконанням митних процедур партій товару та про зобов`язання здійснити такі митні процедури є обґрунтованими та належать до задоволення.

Обставини, встановлені у справі № № 806/1308/17, суд під час провадження у даній справі вважає такими, що відповідно до приписів ст. 75 ГПК України не підлягають повторному доказуванню.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Даний принцип тісно пов`язаний з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Оскільки, на момент розгляду даної справи набрала законної сили та діє постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 20.06.17. у справі № 806/1308/17, то встановлені нею факти мають обов`язкову силу для вирішення даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (ст. 22 ЦК України).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК відповідальність настає незалежно від вини.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними свої повноважень.

Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (статті 1174 Цивільного кодексу України).

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Враховуючи встановлені постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.06.17. у справі № 806/1308/17 обставини, суд при розгляді даної справи вважає, що позивачу має бути відшкодована шкода, завдана неправомірними діями Закарпатської митниці ДФС.

Для необхідності достеменного дослідження питання наявності чи відсутності складу цивільного правопорушення в діях Закарпатської митниці ДФС, тобто підстави цивільно-правової відповідальності останнього, Господарський суд міста Києва суд відмічає, що в даному випадку неправомірні дії (протиправна поведінка) Закарпатської митниці ДФС полягали в тому, що відповідачем-2 не здійснено визначених законом дій для вчинення митних процедур щодо пропуску залізничних вагонів №№ 67351445, 60604188, 65287229, 66695214, 65331852 Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради через державний кордон України у строк, встановлений ст. 199 Митного кодексу України, оскільки Закарпатською митницею ДФС не надано доказів того, що вона, затримуючи вагони та допускаючи бездіяльність щодо вчинення митних формальностей у строк, що не може перевищувати 30 днів, діяла у спосіб та в межах повноважень, визначених Митним кодексом України.

Вказане спростовує доводи відповідача-2, викладені в письмовому відзиві на позовну заяву щодо відсутності протиправних дій митниці протягом конкретного періоду часу щодо означених вагонів та щодо відсутності преюдиційних рішень, якими б було встановлено неправомірність дій митниці.

Отже, наявність вини відповідача-2 у вказаних діях не спростовано під час розгляду справи № 910/4678/19, та відповідно вона за змістом ч. 2 ст. 1166 ЦК України презюмується.

При цьому судом враховано, що заперечення відповідача-1 проти задоволення позову та, зокрема, обставин неправомірної поведінки Закарпатської митниці ДФС, з посиланням на приписи ст. 321 Митного кодексу України судом до уваги не приймаються як такі, що не нівелюють преюдиціальності фактів, встановлених судом адміністративної юрисдикції.

Отже судом встановлено наявність вини відповідача-2.

Щодо наявності шкоди та її розміру судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.05.18. у справі № 906/112/18, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.09.18. у справі № 906/112/18, встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" звернулось до суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради 2.312.843,16 грн. платежів за час затримки вагонів. Позовна заява мотивована тим, що у грудні 2016 року Дочірнім підприємством "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради відправлено зі станції Овруч Південно-Західної залізниці вагони № 60604188, 67351445, 65287229, 66695214, 65331852 з вантажем "деревина паливна", відправки №№ №444265, 444257, 446039, 446047, 448407. Вказані вагони на підставі заявки митних органів були затримані для проведення митних формальностей. З моменту затримання до 10.02.2017 вагони перебували на ст. Батьово. У період 11.02.2017 по 19.10.2017 вагони перебували на ст. Чоп в очікуванні митного органу. Після завершення митних процедур 22.10.2017 вагони були випущені і здані на Угорщину. Під час здійснення працівниками митниці митного оформлення вантажу, що перевозився в цих вагонах, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" на виконання заявок митного посту здійснював їх переміщення із ст. Батьово на ст. Чоп для митного догляду, здійснював зважування вантажу у цих вагонах, зберігання вантажу, проводив маневрові роботи тощо. Таким чином, на підставі статей 22, 28, 31, 32 Угоди про міжнародне вантажне сполучення, статей 218, 338 Митного кодексу України, Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" повинні бути відшкодовані витрати, пов`язані зі зберіганням вантажу, користуванням вагонами, здійсненням розвантажувальних, навантажувальних, перевантажувальних та інших операцій, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

ДП "Словечанський лісгосп АПК "ЖОКАП "Житомироблагроліс" (відповідачем) зі станції Овруч Південно-Західної залізниці було відправлено наступні вагони:

- 03.12.16 вагон №60604188 по відправці №444265 з вантажем «древесина топливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичньїх видах», одержувач - фирма «Швишш Кроно Кфт», Вашарошнамень, ул.Ипар, 1, Венгрия;

- 04.12.16 вагон №67351445 по відправці №444257 з вантажем «древесина топливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичньїх видах», одержувач - фирма «Швишш Кроно Кфт», Вашарошнамень, ул.Ипар, 1,Венгрия;

- 08.12.16 вагон №65287229 по відправці №446039 з вантажем «древесина шливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичньїх видах», одержувач - фирма «Швишш Кроно Кфт», Вашарошнамень, ул.Ипар, 1, Венгрия;

- 10.12.16 вагон №66695214 по відправці №446047 з вантажем «древесина гопливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичньїх видах», одержувач - фирма «Швишш Кроно Кфт», Вашарошнамень, ул.Ипар, 1, Венгрия ;

- 13.12.16 вагон №65331852 по відправці №448407 з вантажем «древесина шливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичньїх ядах», одержувач - фирма «Швишш Кроно Кфт», Вашарошнамень, ул.Ипар 1, Венгрия;

Дані вагони перебували під митним контролем.

07.12.16 вагон №60604188 затримано митницею на ст.Батьово для зважування на тензометричних вагах згідно заявки Митного посту "Залізничний» від 07.12.2016 № 230/16, про що складено Акт загальної форми № 11380 від 07.12.16. На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №69 від 09.12.16 для повідомлення про це вантажовідправника.

09.12.16 вагон №67351445 затримано митницею на ст.Батьово для проведення митного огляду згідно заявки митного посту «Залізничний» від 09.12..2016 № 235/16, про що складено Акт загальної форми №11394 від 09.12.16. На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №76 від 09.12.16 для повідомлення про вказаний факт вантажовідправника.

13.12.16 вагон №65287229 затримано митницею на ст.Батьово для проведення митного огляду згідно заявки Митного посту «Залізничний» від 13.12.2016 № 247/16, про що складено Акт загальної форми №11427 від 12.16. На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №101 від 12.16 для повідомлення про це вантажовідправника.

14.12.16 вагон №66695214 затримано митницею на ст. Батьово для проведення митного огляду згідно усної вказівки інспектора митниці , про що складено Акт загальної форми №11439 від 14.12.16. Митним постом «Залізничний» 15.12.2016 надана заявка за № 249/16. На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №106 від 15.12.16 для повідомлення про це вантажовідправника.

18.12.16 вагон №65331852 затримано митницею на ст.Батьово для зважування на тензометричних вагах згідно заявки Митного посту «Залізничний» від 19.12.2016 №257/16 , про що складено Акт загальної форми №11481 від 18.12.16. На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №117 від 19.12.16 для повідомлення про це вантажовідправника.

В подальшому на виконання заяв митниці на ст.Батьово було проведено зважування вантажу у затриманих вагонах, а саме:

- 08.12.16 проведено зважування вагону №60604188 та встановлено, що фактична маса брутто вагона склала 59820 кг., тара вагона з бруса - 23800 кг, фактична маса вантажу нетто - 36020 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 46989 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 10969 кг., про що складено акт загальної форми №1261 від 08.12.16;

- 10.12.2016 проведено зважування вагону №67351445, за результатами якого встановлено наступне: фактична маса брутто вагона склала 58680 кг., тара вагона з бруса - 22200 кг, маса вантажу нетто - 36480 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 45912 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 9432 кг., про що складено акт загальної форми № 1268 від 10.12.16;

- 16.12.16 проведено зважування вагонів №65287229 та №66695214, та встановлено наступне: вагон №65287229: фактична маса брутто вагона склала 64740 кг., тара вагона з бруса - 23900 кг, нетто - 40640 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 47556 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 6916 кг; №66695214: фактична маса брутто вагона склала 58020 кг., тара вагона з бруса - 22000 кг, нетто - 36020 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 48410 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 12390 кг. За результатами зважування вагонів №65287229 та №66695214 складено акт загальної форми № 9962 від 16.12.16.

- 28.12.16 проведено зважування вагону №65331852 та встановлено, що фактична маса брутто вагона склала 61220 кг., тара вагона з бруса - 22360 кг, нетто - 38860кг. Маса вантажу за перевізними документами - 43855 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 4995 кг., про що складено акт загальної форми № 1286 від 28.12.16.

З моменту затримання і до 10.02.2017 вагони по відправках відповідача знаходились на станції Батьово в очікуванні митного огляду.

10.02.2017 Закарпатською митницею ДФС до ВСП "Ужгородська дирекція залізничних перевезень надійшов лист № 07-70-61/34/336 від 10.02.2017 щодо вивантаження вагонів.

Згідно вказаного листа залізницю проінформовано про призупинення митних формальностей щодо товару "Деревина паливна", що слідує, зокрема, у вагонах, відправлених відповідачем. З метою проведення заходів, спрямованих на виявлення та ймовірне недопущення незаконного переміщення через митний кордон України товарів з порушенням митних правил, Ужгородській дирекції залізничних перевезень доручено забезпечити вивантаження зазначених у заявці вагонів та зворотне завантаження на ділянках станції Чоп , Ужгород, Батьово.

10.02.2017 Львівською залізницею на ст. Батьово складено:

- акт загальної форми № 103 до акту № 11481 від 19.12.2016, з якого вбачається, що 19.12.2016 в 9:25 год затримано вагон № 65331852 з вантажем "деревина паливна" для митного догляду та зважування згідно заявки № 257/16 на підставі наказу ДН- 5 № 33 від 10.02.2017 вагон відправлено на ст.Чоп для проведення митного догляду. Простій склав - 1279 ваг/год. Нараховано за зберігання код 116 - 19401,20 грн.; за користування код 117- 45925,40 грн.; за телеграму код 118 - 122,00 грн.; за маневрові роботи код 115 - 2694,20 грн. ; за зважування код 118 - 173,10 грн. Всього нараховано 68315,90 грн.

- акт загальної форми № 113 до акта № 11427 від 13.12.2016 , з якого вбачається, що 13.12.2016 в 15-10 год затримано вагон № 65287229 з вантажем "деревина паливна" для митного догляду та зважування. На підставі наказу ДН-5 № 233 від 10.02.2017 в 16-00 год вагон відправлено на ст. Чоп для митного догляду . Простій склав 1417 в/год. Залізницею здійснено нарахування за користування код 117 - 51008,20 грн.; зберігання до зважування код 116 - 884,00грн.; зберігання після зважування код 116 - 21519,10 грн.; за телеграмне повідомлення код 118 - 122,00 грн.; за маневрові роботи код 115 - 2694,20 грн.; за зважування код 118 - 173,10 грн. Всього залізницею нараховано 76400,60 грн.

- акт загальної форми № 115 до акта № 11439 від 15.12.2016 , з якого вбачається, що 15.12.2016 в 9-30 год. затримано вагон № 66692214 з вантажем "деревина паливна" для митного догляду та зважування. На підставі наказу ДН-5 № 33 від 10.02.2017 в 16-00 год. вагон відправлено на ст. Чоп для митного догляду. Простій склав 1375 в/год. Залізницею здійснено нарахування за користування код 117 - 49461,20 грн.; зберігання після зважування код 116 - 18894,80 грн.; за телеграмне повідомлення код 118 - 122,00 грн.; за маневрові роботи код 115 - 2694,20 грн.; за зважування код 118- 173,10 грн. Всього залізницею нараховано 71345,30 грн.

- акт загальної форми № 116 до акта № 11380 від 07.12.2016 , з якого вбачається, що 07.12.2016 в 21-00 год. затримано вагон № 60604188 з вантажем "деревина паливна" для митного догляду та зважування. На підставі наказу ДН-5 № 33 від 10.02.2017 вагон відправлено на ст. Чоп для митного догляду. Простій склав 1555 в/год. Залізницею здійснено нарахування за користування код 117 - 56091,00 грн.; за зберігання код 116 - 21215,20 грн.; за телеграмне повідомлення код 118 - 122,00 грн.; за маневрові роботи код 115 - 2694,20 грн.; за зважування код 118 - 173,10 грн. Всього залізницею нараховано 80295,50 грн.

- акт загальної форми № 119 до акта № 11394 від 09.12.2016, з якого вбачається, що 09.12.2016 в 17-05 год. затримано вагон № 67351445 з вантажем "деревина паливна" для митного догляду та зважування. На підставі наказу ДН-5 № 33 від 10.02.2017 в 16-00 год. вагон відправлено на ст. Чоп для митного догляду. Простій склав 1511 в/год. Залізницею здійснено нарахування за користування код 117 - 54470,40 грн.; за зберігання після зважування код 116 - 20592,30 грн.; за телеграмне повідомлення код 118 - 122,00 грн.; за маневрові роботи код 115- 2694,20 грн.; за зважування код 118- 173,10 грн. Всього залізницею нараховано 78012,00 грн.

11.02.2017 вагони прибули на ст. Чоп для проведення митного догляду згідно заявки № 07-70-61/34/336 від 10.02.2017 , про що складено Акт загальної форми № 4545. В акті зазначено, що затримка розпочата 11.02.2017 о 2-50 год.

На підставі листа Закарпатської митниці ДФС від 19.10.2017 № 07-70-61/34/2313 від 20.10.2017 вагони, з відправленнями відповідача були направлені на ст. Батьово для завершення здійснення митних процедур, про що складено акт загальної форми № 4817.

Відповідно до даного акту, останній є доповненням до акта № 4545 від 11.02.2017.

Зазначено, що затримка вагонів № 60604188, 66659214, 67351445, 65287229, 65331852 закінчена 20.10.2017 на підставі листа Закарпатської митниці ДФС від 19.10.2017 № 07-70-61/34/2313 вагони направлено на ст. Батьово. Затримка складає 6032 год.05 хв.

За час затримки вагонів було здійснено нарахування за користування вагонами в сумі 1104939,50 грн., збір за зберігання вагонів в загальній сумі 436238,30грн., за маневрові роботи 1347,20 грн.

Таким чином, позивачем за час затримки вагонів було здійснено нарахування за ставками Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги із застосуванням коригувального коефіцієнта, які в загальному розмірі склали 2312843,16 грн.

Також вказаним рішенням встановлено, що у відповідності до розрахунку Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" нарахування здійснено наступним чином:

- по вагону № 65331852 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово здійснено згідно акту з/ф № 103 від 10.02.2017, за яким час затримки вагону № 65331852 склав 1279 год. За час затримки вагону позивачем нараховано 45925,40 грн. За зберігання вантажу у вагоні до зважування позивачем нараховано плату за зберігання 44 тонн, яка склала 3241,20 грн. За зберігання вантажу у вагоні після зважування зважування позивачем нараховано плату за зберігання 39 тонн, яка склала 16160,00грн.За зважування вагону нараховано 173,10 грн. За повідомлення власника вантажу нараховано 122,00 грн. За маневрову роботу нараховано 2694,20 грн.

По ст. Чоп нарахування по даному вагону здійснено на підставі акта з/ф № 4817 від 20.10.2017, за яким час затримки вагону склав 6032 год. За користування вагоном позивачем нараховано 220987,90 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 39 тонн, яка склала 90496,20 грн.

Провізна плата за перевезення вантажу по тарифу Батьово-Чоп, Чоп- Батьово склала 2520,00 грн.

Таким чином, загальна сума нарахувань по вагону № 65331852 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово та ст. Чоп склала з урахуванням ПДВ 458280,00 грн.

- по вагону № 65287229 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово здійснено згідно акту з/ф № 113 від 10.02.2017, за яким час затримки вагону склав 1417 год. За користування вагоном позивачем нараховано 51008,20 грн. За зберігання вантажу у вагоні о зважування позивачем нараховано плату за зберігання 48 тонн, яка склала 884,00 грн. За зберігання вантажу у вагоні після зважування зважування позивачем нараховано плату за зберігання 41 тонн, яка склала 21519,10 грн. За зважування вагону нараховано 173,10 грн. За повідомлення власника вантажу нараховано 122,00 грн. За маневрову роботу нараховано 2694,20 грн.

По ст. Чоп нарахування по даному вагону здійснено на підставі акта з/ф № 4817 від 20.10.2017, за яким час затримки вагону склав 6032 год. За користування вагоном позивачем нараховано 220987,90 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 41 тонни, яка склала 95137,10 грн.

Провізна плата за перевезення вантажу по тарифу Батьово-Чоп, Чоп- Батьово склала 2520,00 грн.

Таким чином, загальна сума нарахувань по вагону № 65287229 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово та ст. Чоп склала 473550,72 грн.

- по вагону № 66695214 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово здійснено згідно акту з/ф № 115 від 10.02.2017, за яким час затримки вагону склав 1375 год. За користування вагоном позивачем нараховано 49461,20 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 18894,80 грн. За зважування вагону нараховано 173,10 грн. За повідомлення власника вантажу нараховано 122,00 грн. За маневрову роботу нараховано 2694,20 грн.

По ст. Чоп нарахування по даному вагону здійснено на підставі акта з/ф № 4817 від 20.10.2017, за яким час затримки вагону склав 6032 год. За користування вагоном позивачем нараховано 220987,90 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 83535,00грн.

Провізна плата за перевезення вантажу по тарифу Батьово-Чоп, Чоп- Батьово склала 2510,00 грн.

Таким чином, загальна сума нарахувань по вагону № 66695214 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово та ст. Чоп склала 453551,84 грн.

- по вагону № 60604188 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово здійснено згідно акту з/ф № 116 від 10.02.2017, за яким час затримки вагону склав 1555 год. За користування вагоном позивачем нараховано 56091,00 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 21215,20 грн. За зважування вагону нараховано 173,10 грн. За повідомлення власника вантажу нараховано 122,00 грн. За маневрову роботу нараховано 2694,20 грн.

По ст. Чоп нарахування по даному вагону здійснено на підставі акта з/ф № 4817 від 20.10.2017, за яким час затримки вагону склав 6032 год. За користування вагоном позивачем нараховано 220987,90 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 83535,00грн.за маневрову роботу нараховано 1347,20 грн.

Провізна плата за перевезення вантажу по тарифу Батьово-Чоп, Чоп- Батьово склала 2510,00 грн.

Таким чином, загальна сума нарахувань по вагону №60604188 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово та ст. Чоп склала 465908,72 грн.

- по вагону № 67351445 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово здійснено згідно акту з/ф № 119 від 10.02.2017, за яким час затримки вагону склав 1511 год. За користування вагоном позивачем нараховано 54470,40 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 20552,30 грн. За зважування вагону нараховано 173,10 грн. За повідомлення власника вантажу нараховано 122,00 грн. За маневрову роботу нараховано 2694,20 грн.

По ст. Чоп нарахування по даному вагону здійснено на підставі акта з/ф № 4817 від 20.10.2017, за яким час затримки вагону склав 6032 год. За користування вагоном позивачем нараховано 220987,90 грн. За зберігання вантажу у вагоні нараховано плату за зберігання 36 тонн, яка склала 83535,00грн.

Провізна плата за перевезення вантажу по тарифу Батьово-Чоп, Чоп- Батьово склала 2510,00 грн.

Таким чином, загальна сума нарахувань по вагону №67351445 з вантажем "Деревина паливна" по ст. Батьово та ст. Чоп склала 461551,88 грн.

Плату за користування вагонами застосовано Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" відповідно до п.1 розділу 5, табл.1 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послугами" ставка за користування вагоном за 45 годин - 206,20 грн., понад 45 годин - 16,00 грн. за кожну годину за один вагон із урахуванням коефіцієнта, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послугами, в розмірі 2,302 (коефіцієнт коригування).

Плату за зберігання вантажу нараховано відповідно до пункту 2 розділу 3 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послугами", а саме: після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу у розмірі: 4,00 грн за одну тону - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тонн, та збір за кожну добу 1,60 грн. за одну тону - при зберіганні вантажу на землі.

Телефонограмний збір нарахований відповідно до п. 19 Наказу міністерства транспорт у України від 26.03.2009 № 317 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послугами" ставка за повідомлення телеграфом 53,00 грн*2,302 (коефіцієнт коригування) .

Плату за зважування вантажу нарахована відповідно до п.4.1 р.3 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послугами" за ставкою за 1 вагон 75,20 грн*2,302 (коефіцієнт коригування).

Плату за маневрові роботи нараховано у відповідності до п.1.8 р.3 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послугами" за ставкою у розмірі 292,60 грн за кожні півгодини роботи локомотива залізниці, що виконується не одночасно з подачею вагонів.

Плату за перевезення вантажу розраховано згідно п.1 Наказу Міністерства транспорту України від 26.03.2009 року № 317 у відповідно ст. до п. 1.1.5 Збірника тарифів, схема № 1- 787 та 190 із застосуванням коєфіціента 1,290.

Перевіривши розрахунки, суд в рішенні від 25.05.18. у справі № 906/112/18 встановив, що заявлена до стягнення сума 2312843,16 грн. розрахована Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 15.04.2009 за № 340/16356.

Під час нарахування платежів Залізницею застосовувались коефіцієнти, які затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 "Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги" (із змінами та доповненнями). На момент затримки вагонів та нарахування платежів діяли коефіцієнти, розмір яких встановлено наказом Міністерства інфраструктури України від 26.04.2016 № 161 "Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги" .

Водночас суд, перевіривши розрахунки встановив, що при розрахунку за зберігання вантажу у вагонах № 653331852 та № 65287229 до зважування по ст. Батьово Залізницею неправомірно здійснено нарахування за зберігання товару, виходячи з маси вантажу 44 тонн (у вагоні № 65331852), в той час як маса вантажу становила 39 тонн, що не заперечується й самим позивачем та виходячи з маси вантажу 48 тонн (у вагоні № 62587229), в той час як маса вантажу становила 41 тонну.

Таким чином, в цій частині розрахунку суд здійснив власний розрахунок за зберігання вантажу у вагонах № 653331852 та № 65287229, що становить 2872,90 грн. без ПДВ та 775,06 грн. відповідно.

Разом з тим, в решті сум розрахунку, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно здійснено відповідні нарахування.

Отже, загальна сума додаткових витрат, понесених позивачем внаслідок затримки вагону, пов`язаних з проведенням митних формальностей становить 2312345,92 грн.

З огляду на викладене, рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.05.18. у справі № 906/112/18 стягнуто з Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" РФ "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" 2.312.345,92 грн. нарахованих платежів та 34685,19 грн. судового збору.

26.09.18. Господарським судом Житомирської області було видано наказ № 906/112/18, на підставі якого постановою від 19.10.18. державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження № 57471423.

Дочірнє підприємство "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради грошові кошти на виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 29.05.18. у справі № 906/112/18 в листопаді 2018 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученням (арк. справи 90-96).

Визначаючи правові підстави та періоди нарахування сум, які були стягнуті з позивача а користь АТ «Українська залізниця», та з яких складається розмір заявленої до стягнення шкоди, судом враховано та встановлено:

Відповідно до частини 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з частиною 2 ст. 218 МК України розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Частинами 1, 2 ст. 325 МК України визначено, що за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови. У встановлених цим Кодексом випадках органи доходів і зборів з власної ініціативи або з ініціативи правоохоронних органів мають право у письмовій формі вимагати від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, проведення операцій, передбачених частиною першою цієї статті. У такому разі витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються органом, з ініціативи якого вони проводилися. Якщо в результаті проведення таких операцій виявлено порушення законодавства України, витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженими ними особами.

Діяльність залізниці регулює Статут залізниць України, затверджений постановою КМУ № 457 від 06.04.1998.

Згідно зі статтею 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням.

Згідно з пунктом 3 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999., облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Пунктом 4 (абз. 20) Правил користування вагонами та контейнерами визначено, що плата за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу нараховується за Відомостями плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу (додаток 10), які оформляються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів. Відомості плати за користування вагонами, контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів.

При цьому за змістом п. 1.8 розділу ІІІ "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги", затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009 (далі - "Збірник тарифів") за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці не одночасно з подачею або забиранням вагонів на вимогу власника під`їзної колії, вантажовласника або порту, яка оформлена пам`яткою про подавання/забирання вагонів (форми ГУ-45), із зазначенням у ній часу, протягом якого виконувалась маневрова робота, нараховується збір за кожні півгодини роботи локомотива, рахуючи неповні півгодини за повні.

Пунктом 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00. № 644, визначено, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Виходячи з наведеного, власники товару або уповноважені ними особи мають обов`язок щодо оплати операцій, здійснених під час проведення митного контролю на залізничному транспорті, незалежно від факту виявлення або не виявлення незаконного переміщення товару під час здійснення такого контролю.

Адміністративними судами у справі № 806/1308/17 встановлено, що відповідачем-2 не здійснено визначених законом дій для вчинення митних процедур щодо пропуску обумовлених залізничних вагонів через державний кордон України у строк, встановлений ст. 199 МК України.

Відповідно до частини 1 199 МК України граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

При здійсненні перерахунку судом взято до уваги тридцятиденний строк, протягом якого перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України є правомірним, і враховано, що ряд операцій, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Врахувавши наведені вище норми, суд встановив, що плата за користування вагоном, плата за зберігання вантажу, плата за маневрову роботу, плата за перевезення вантажу, з першого по тридцятий день затримки кожного вагону є витратами, що повинні бути понесені саме позивачем відповідно до вказаних положень законодавства, плата за користування вагоном, плата за зберігання вантажу, плата за маневрову роботу, плата за перевезення вантажу з тридцять першого по останній день затримки кожного вагону є шкодою.

Наявний у матеріалах справи розрахунок (арк. справи 97-106) містить детальний опис витрат за кожною операцією, виконаною залізницею, таких як плата за користування вагоном, плата за зберігання вантажу, плата за маневрову роботу, плата за перевезення вантажу, по кожному вагону окремо, окремо по ст. Батьово та окремо по ст. Чоп, з періодом затримки вагонів з врахуванням вимог ч. 1 ст. 199 Митного кодексу України.

Отже, на підставі наявних в матеріалах справи документів, суд встановив, що розмір завданої позивачу шкоди з тридцять першого по останній день затримки вагонів № 60604188, 67351445, 65287229, 66695214, 65331852 склав 2.096.168,20 грн., а саме:

- по вагону № 60604188 за період з 06.01.17. по 20.10.17. 421.998,68 грн.;

- по вагону № 67351445 за період з 08.01.17. по 20.10.17. 419.258,37 грн.;

- по вагону № 65287229 за період з 12.01.17. по 20.10.17. 429.500,33 грн.;

- по вагону № 66695214 за період з 14.01.17. по 20.10.17. 411.258,46 грн.;

- по вагону № 65331852 за період з 18.01.17. по 20.10.17. 414.152,36 грн.;

Наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою Закарпатської митниці ДФС та понесеними позивачем збитками судом встановлено з огляду на те, що фактично витрати з плати за користування вагоном, плата за зберігання вантажу, плата за маневрову роботу, плата за перевезення вантажу за вказані періоди по означеним вагонам було понесено саме внаслідок протиправного нездійснення відповідачем-2 визначених законом дій для вчинення митних процедур щодо пропуску залізничних вагонів №№ 67351445, 60604188, 65287229, 66695214, 65331852 Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради через державний кордон України у строк, встановлений ст. 199 Митного кодексу України.

Вказане спростовує доводи відповідача-2, викладені в письмовому відзиві на позовну заяву, що відсутності причинно-наслідкового зв`язку та недоведеністю розмірів шкоди та її завдання з винних дій відповідача-2.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією із засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

У п. 26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Частиною 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ч.ч.1-3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з розглядуваним позовом позивачем повинно бути доведено, зокрема, протиправність поведінки відповідача-2; наявність заподіяної діями вказаного учасника судового процесу шкоди; причинний зв`язок між ними.

За висновками суду, з огляду на все викладене вище в сукупності, матеріали справи містять достатні докази наявності протиправної поведінки відповідача-2 як складової відшкодування шкоди, наявність заподіяної діями вказаного учасника судового процесу шкоди; причинний зв`язок між ними.

Відшкодування шкоди в даній справі може здійснюватись лише за рахунок державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Приписами п. 2 ч. 9 прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.11. (далі - Порядок), Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень (п.п. 2 п. 35 Порядку).

У відповідності до Положення про Державну казначейську службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15.04.15., (п. 1) Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Таким чином управління наявними коштами Державного бюджету України, у тому числі в іноземній валюті, коштами державних позабюджетних фондів і позабюджетними коштами установ та організацій, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, фінансування його видатків входить до компетенції Державної казначейської служби України.

Враховуючи положення вищенаведених норм чинного законодавства України, позивачу надане право звернутися до суду з вимогою про відшкодування з Державного бюджету України державою в особі органів, які виконують функції управління коштами Державного бюджету, а не за рахунок коштів, виділених державою на утримання органів, що завдали шкоду.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд дійшов висновку щодо задоволення в повному обсязі позовних вимог.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 31.442,52 грн. покладаються на відповідача-2, оскільки шкода заподіяна в зв`язку з неправомірними діями останнього.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (01601, місто Київ, вулиця Бастіонна, 6, ідентифікаційний код 37567646) на користь Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (11122, Житомирська обл., Овруцький район, с. Словечне, вул. Поліська,22; ідентифікаційний код 05437629) грошові кошти в розмірі 2.096.168 (два мільйони дев`яносто шість тисяч сто шістдесят вісім) грн. 20 коп. в рахунок відшкодування шкоди, завданої протиправною бездіяльністю Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20; ідентифікаційний код 39515893).

3. Стягнути з Закарпатської митниці ДФС (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20; ідентифікаційний код 39515893) в доход спеціального фонду Державного бюджету України 31.442 (тридцять одну тисячу чотириста сорок дві) грн. 52 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 01.08.19.

Суддя Т.М. Ващенко