СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р. Справа № 913/633/18

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Барбашова С.В. , суддя Зубченко І.В.
при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:
позивача Смірнова О.В., довіреність №16 від 10.07.19 р.,

відповідача - Клубань Д.А., посвідчення №094453 від 17.09.18 р.,

треті особи не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№1576) на рішення господарського суду Луганської області від "22" квітня 2019 р. (повний текст складено і підписано 02.05.2019) у справі №913/633/18

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м.Сєвєродонецьк, Луганської області

до Військової частини НОМЕР_1 , м.Старобільськ, Луганської області

1) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Станично-Луганський районний центр зайнятості Луганської області, смт.Станиця Луганська, Станично-Луганського району, Луганської області

2) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальна установа "Станично-Луганський територіальний центр соціального обслуговування", смт.Станиця Луганська, Станично-Луганського району, Луганської області

про зобов`язання звільнити та повернути державне майно,

ВСТАНОВИЛА:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області звернулося до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання Прикордонної служби України Східного регіонального управління ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) звільнити державне окреме індивідуально визначене майно адміністративну будівлю-будинок, площею 263,4 м2 (інв.№10310001), що знаходиться за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна (колишня Карла Маркса), 35 та повернути його балансоутримувачу - Станично-Луганському районному центру зайнятості Луганської області.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що строк дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №004338/09 від 10.12.2015 закінчився 01.03.2018. Проте, відповідач, в порушення ч.2 ст.795 Цивільного кодексу України, ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п.10.9 договору, орендоване майно не звільнив та не повернув балансоутримувачу.

Рішенням господарського суду Луганської області від 22.04.2019 у справі №913/633/18 позов задоволено повністю.

В наведеному рішенні суд першої інстанції встановив, що позивач, відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», письмово повідомив відповідача у встановлені законом строки про намір використовувати орендоване майно для власних потреб після закінчення строку дії договору. Оскільки відповідач не звільнив та не повернув державне майно, що є предметом договору оренди, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що адміністративна будівля за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна, 35 має декілька балансоутримувачів, це, позивач та КП «Станично-Луганський територіальний центр соціального обслуговування», з яким відповідач також уклав договір оренди нерухомого майна №7-18 від 03.01.2018. Як зазначає відповідач, позивачем не визначено, які саме приміщення, площею 263,4 кв.м. було надано в оренду військовій частині НОМЕР_1 . Також відповідач зазначає, що ним вчинялись дії для повернення орендованого майна, а саме, направлено до Регіонального відділення Фонду державного майна по Луганській області договір «Про розірвання договору оренди нерухомого майна» №004338/09 від 10.12.2015 та акти приймання-передачі майна. Крім того, відповідач вказує на те, що наказом Адміністрації Державної прикордонної служби №119 від 22.12.2017 майно та підрозділ охорони державного кордону «Станично-Луганськ» було передано Лисичанському прикордонному загону; на теперішній час відповідач не розміщується у будівлі за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна, 35.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та зазначає, зокрема, про те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження факту повернення орендованого майна балансоутримувачу. Позивач вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Станично-Луганський районний центр зайнятості (перша третя особа) надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач, в порушення вимог чинного законодавства, до теперішнього часу орендоване майно не звільнив та не повернув балансоутримувачу. Просить рішення господарського суду Луганської області від 22.04.2019 у цій справі залишити без змін.

Станично-Луганський районний центр зайнятості надіслав суду клопотання (вх.№6776 від 22.07.2019) про розгляд справи без участі його представника.

Комунальна установа "Станично-Луганський територіальний центр соціального обслуговування" (друга третя особа) відзив на апеляційну скаргу суду не надала.

Друга третя особа надіслала суду клопотання №196 від 16.07.2019 про розгляд справи без участі її представника. В клопотанні третя особа підтримує позовні вимоги, просить оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки треті особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності їх представників.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

10.12.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області (орендодавець) та Прикордонною службою України Східне регіональне управління Луганський прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №004338/09 від 10.12.2015 (далі - договір, а.с.11 т.1).

Відповідно до п.1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно адміністративну будівлю-будинок, площею 263,4 м2 (інв.№10310001), що знаходиться за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул. Карла Маркса, 35 та обліковується на балансі «Станично-Луганського районного центру зайнятості Луганської області.

Рішенням Станично-Луганської селищної ради від 26.06.2016 №43/3 вулиця Карла Маркса перейменована на вулицю Дубравна (а.с.164-165 т.1).

Згідно п.1.2 договору, майно передається в оренду з метою розміщення персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний в договорі, з 01.01.2015 до 31.07.2016, згідно зі ст.631 Цивільного кодексу України та акту приймання-передачі майна (п.2.1 договору)

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди (п.2.2 договору).

Пунктом 5.8 договору передбачено обов`язок орендаря у разі припинення договору повернути балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Відповідно до п.10.9 договору, у разі припинення цього договору майно протягом 3 робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі повернення майна покладається на орендаря (п.10.10 договору).

Договір укладено строком на 1 рік 7 місяців з 01.01.2015 по 31.07.2016 (п.10.1 договору).

10.12.2015 сторони підписали акт приймання - передачі нерухомого майна, яке перебуває на балансі «Станично-Луганського районного центру зайнятості Луганської області» (а.с.14 т.1).

Відповідно до вказаного акту, орендодавець передав, а орендар прийняв державне окреме індивідуально визначене майно адміністративну будівлю- будинок, площею 263,4 кв.м. (інв.№10310001), що знаходиться за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна (колишня Карла Маркса),35 та обліковується на балансі «Станично-Луганського районного центру зайнятості Луганської області.

27.02.2017 позивач та відповідач підписали додаткову угоду №1 до договору, якою внесли зміни до п.10.1 договору та виклали його в наступній редакції: «Договір укладено строком на 1 рік 7 місяців - з 01.08.2016 по 28.02.2018» (а.с.16 т.1).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 30.08.2010 серія САВ №338126 (а.с.18 т.1) та технічного паспорту на громадський будинок від 29.07.2010 (а.с.19 т.1) державна частка адміністративної будівлі за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул. Дубравна (колишня Карла Маркса), 35, становить 28/100.

Власником вказаної частки будівлі є держава в особі Міністерства праці та соціальної політики України.

Станично - Луганський районний центр зайнятості в довідці №27/01-1121 від 30.09.2015 підтвердив, що є балансоутримувачем адміністративної будівлі (1 поверху), загальною площею 263,4 кв.м. за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул. Дубравна (колишня Карла Маркса), 35 (а.с.17 т.1).

Перебування адміністративної будівлі (1 поверху), загальною площею 263,4 кв.м. за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Дубравна (колишня Карла Маркса), 35 на балансі Станично - Луганський районний центр зайнятості підтверджується також актом оцінки нерухомого майна, затвердженим заступником начальника Регіонального відділення Фонду державного майна по Луганській області (а.с.15 т.1).

Міністерство соціальної політики України звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна по Луганській області, Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України з листом №22576/0/2-17/15 від 21.11.2017, в якому надало заперечення проти продовження дії договору оренди державного нерухомого майна №004338/09 від 10.12.2015 у зв`язку із наміром балансоутримувача (Станично Луганського районного центру зайнятості) використовувати його для власних потреб (а.с.22 т.1).

Регіональне відділення Фонду державного майна по Луганській області направило відповідачу лист №06-06-02858 від 27.11.2017, в якому керуючись ч.3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» повідомило про те, що договір №004338/09 від 10.12.2015 буде припинено після закінчення строку його дії, а саме, з 01.03.2018 (а.с.23 т.1).

Вказаний лист відповідач отримав 01.12.2017, про що свідчить його штамп на листі (а.с.77).

Позивач направив відповідачу претензію №06-05-01192 від 08.05.2018 з вимогою звільнити та повернути балансоутримувачу державне окреме індивідуально визначене майно адміністративну будівлю будинок, площею 263,4 кв.м. (інв.№10310001), що знаходиться за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна (колишня Карла Маркса), 35 (а.с.25-26 т.1).

Станично Луганський районний центр зайнятості в листі №27/01-995 від 22.11.2018 повідомив Регіональне відділення Фонду державного майна по Луганській області про те, що станом на 22.11.2018 Луганський прикордонний загін продовжує займати орендовані приміщення, державне майно не повернуто балансоутримувачу, акти приймання-передачі не підписані (а.с.24 т.1).

Відповідач орендовані приміщення не звільнив та не повернув, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України).

Особливості регулювання відносин, пов`язаних з орендою державного і комунального майна визначені, зокрема Законом України "Про оренду державного і комунального майна" , яким визначені умови укладення, особливості зміни, припинення і поновлення договору оренди державного і комунального майна.

Частиною першою статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що істотними умовами договору оренди є, зокрема, термін, на який укладається договір оренди.

Згідно частини 1 статті 17 вказаного Закону, термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічне положення містить частина 2 статті 291 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.
Як свідчать матеріали справи, строк дії договору оренди №004338/09 від 10.12.2015 встановлено сторонами до 28.02.2018 (пункт 10.1. договору з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 1 від 27.02.2017).

В п.10.6 договору встановлено, що чинність цього договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Власник майна (Міністерство соціальної політики України) направив орендодавцю (Регіональному відділенню Фонду державного майна по Луганській області) та орендарю (Луганському прикордонному загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України) лист №22576/0/2-17/15 від 21.11.2017, в якому надав заперечення проти продовження дії договору оренди державного нерухомого майна №004338/09 від 10.12.2015 у зв`язку із наміром балансоутримувача (Станично-Луганського районного центру зайнятості) використовувати майно для власних потреб (а.с.22 т.1).

Позивач направив відповідачу лист №06-06-02858 від 17.11.2017, в якому, посилаючись на ч.3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» повідомив про те, що договір №004338/09 від 10.12.2015 буде припинено після закінчення строку його дії, а саме, з 01.03.2018 (а.с.77 т.1).

01.12.2017 відповідач отримав вказаний лист, що підтверджується штампом на ньому (а.с.77 т.1).

Таким чином, власник майна держава в особі Міністерства соціальної політики України та орендодавець (позивач) у встановлені ч.3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» строки, тобто, за три місяці до закінчення терміну договору, повідомили відповідача про те, що договір оренди продовжено не буде, оскільки балансоутримувач має намір використовувати майно для власних потреб.

Отже, договір оренди №004338/09 від 10.12.2015 припинив свою дію 01.03.2018 року, у зв`язку із закінчення строку на який його було укладено.

Відповідач в апеляційній скарзі вказує на те, що наказом Адміністрації Державної прикордонної служби №119 від 22.12.2017 майно та підрозділ охорони державного кордону «Станично-Луганськ» було передано Лисичанському прикордонному загону.

Відповідач посилається на те, що відповідно до п.7.3 договору, у випадку реорганізації орендаря до припинення чинності цього договору орендодавець зобов`язаний переукласти цей договір на таких самих умовах з одним із правонаступників, якщо останній згодний стати орендарем.

Судова колегія враховує, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, 06.12.2017 зареєстровано юридичну особу ІНФОРМАЦІЯ_3 , військова частина НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ). Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа - відсутні.

Відповідач у цій справі Війська частина 9938 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) за даними Єдиного державного реєстру є юридичною особою з ідентифікаційним кодом - 14321736, не перебуває в процесі припинення, відомості про юридичних осіб-правонаступників відсутні.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_3 , війська частина НОМЕР_2 не є правонаступником відповідача.

Вказану обставину представник відповідача підтвердив в судовому засіданні 23.07.2019, надавши відповідь на запитання суду.

За наведених обставин, у позивача відсутній обов`язок переукласти договір з Лисичанським прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, військова частина НОМЕР_2 , оскільки матеріалами справи не підтверджено факт реорганізації відповідача з правонаступництвом.

Отже, доводи відповідача є необгрунтованими.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються Цивільним кодексом України, а також ст.27 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Згідно ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму, наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Статтею 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що у разі … закінчення строку дії договору … орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору (ст.795 Цивільного кодексу України).

Пунктами 5.8 та 10.9 договору передбачено обов`язок відповідача у разі припинення договору повернути орендоване майно балансоутримувачу протягом 3 робочих днів.

Відповідно до п.10.10 договору, майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі повернення майна покладається на орендаря.

Відповідач об`єкт оренди не повернув, акт про повернення орендованого майна не склав та фактичну передачу нежитлового приміщення протягом 3 робочих днів не здійснив, чим порушив умови договору оренди та вказані вище норми Закону.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що ним вчинялись дії для повернення орендованого майна, а саме, направлено до Регіонального відділення Фонду державного майна по Луганській області договір «Про розірвання договору оренди нерухомого майна» №004338/09 від 10.12.2015 та акти приймання-передачі майна.

Судова колегія зазначає, що відповідач зобов`язаний повернути орендоване майно балансоутримувачу шляхом підписання акту приймання-передачі протягом 3 робочих днів з дня припинення договору (п.5.8, п.10.9 договору).

Таким чином, акти приймання-передачі майна відповідач повинен був направити для підписання Станично-Луганському районному центру зайнятості.

Відповідач вказаний обов`язок не виконав, акт повернення майна з балансоутримувачем не підписав.

Відповідно до листа Станично Луганського районного центру зайнятості №27/01-995 від 22.11.2018, майно, що є предметом договору оренди станом на 22.11.2018 відповідачем не звільнено та не повернуто балансоутримувачу.

За наведених обставин, посилання відповідача на вчинення ним дій з повернення об`єкту оренди не спростовують факт невиконання ним п.п.5.8,10.9 договору та ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що адміністративна будівля за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна, 35 має декілька балансоутримувачів, зокрема, КП «Станично-Луганський територіальний центр соціального обслуговування», з яким відповідач також уклав договір оренди нерухомого майна №7-18 від 03.01.2018.

Як зазначає відповідач, позивачем не доведено, які саме приміщення, площею 263,4 кв.м. було надано в оренду військовій частині НОМЕР_1 , оскільки наданий КП «Станично - Луганський територіальний центр соціального обслуговування» технічний паспорт на цю ж будівлю відрізняється від документів, наданих позивачем.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Як зазначено в п.1.1 договору оренди №004338/09 від 10.12.2015 та вбачається з акту приймання-передачі майна від 10.12.2015, відповідач отримав в оренду державне окреме індивідуально визначене майно адміністративну будівлю, площею 263,4 кв.м. (інв.№10310001), що знаходиться за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна (колишня Карла Маркса), 35 та обліковується на балансі «Станично-Луганського районного центру зайнятості Луганської області.

До матеріалів справи надано свідоцтво про право власності від 30.08.2010 серія НОМЕР_4 (а.с.18 т.1), з якого вбачається, що державна частка адміністративної будівлі за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Дубравна (колишня Карла Маркса), 35, становить 28/100. Власником вказаної частки будівлі є держава в особі Міністерства праці та соціальної політики України.

Також в матеріалах справи міститься технічний паспорт на громадський будинок від 29.07.2010 (а.с.19 т.1), відповідно до якого, в державній власності перебуває 28/100 частки будівлі за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Дубравна (колишня Карла Маркса), 35 (а.с.19-21 т.1).

Відповідно до експлікації приміщень до плану поверхів громадського будинку, загальна площа приміщень складає 263,40 кв.м. (а.с.20 зворот т.1).

Таким чином, площа переданої відповідачу в оренду будівлі відповідає даним свідоцтва про право власності та технічного паспорту на будівлю.

Отже, наявними у справі доказами підтверджується, що в оренду відповідачу були передано частину адміністративної будівлі, площею 263,40 грн., що належить до державної форми власності.

Слід звернути увагу, що наданий позивачем технічний паспорт стосується тієї частини адміністративної будівлі, яка знаходиться у державній власності.

Разом із тим, як зазначає позивач, інша частина адміністративної будівлі, що знаходиться за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна (колишня Карла Маркса), 35 є комунальним майном та перебуває на балансі КП «Станично - Луганський територіальний центр соціального обслуговування».

Вказане підтверджується технічним паспортом на громадський будинок, що знаходиться за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна (колишня Карла Маркса), 35, який виготовлено на замовлення територіальної громади Станично-Луганського району Луганської області в особі Станично Луганської районної ради (а.с.21-31 т.2).

Експлікація приміщень у вказаному технічному паспорті відрізняється від документів, що були надані позивачем, оскільки містять відомості щодо тієї частини адміністративної будівлі за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна (колишня Карла Маркса), 35, яка перебуває у комунальній власності.

При цьому, факт укладення відповідачем договору оренди №7-18 від 03.01.2018 з КП «Станично - Луганський територіальний центр соціального обслуговування» (а.с.66 т.1) не стосується цього спору, оскільки предметом зазначеного договору є частина адміністративної будівлі за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна (колишня Карла Маркса), 35, площею 960,44 кв.м., яка перебуває у комунальній власності та на балансі КП «Станично - Луганський територіальний центр соціального обслуговування».
Тобто, предмети договорів №7-18 від 03.01.2018 та №004338/09 від 10.12.2015, та правовідносини сторін за ними є різними.

Враховуючи наведене, доводи відповідача не спростовують факт порушення ним умов договору №004338/09 від 10.12.2015 в частині обов`язку звільнення та повернення орендованого майна.

Таким чином, враховуючи, що договір оренди припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено; власник нерухомого майна та орендодавець у строк, визначений ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", повідомили відповідача про намір використовувати орендоване нерухоме майно для власних потреб, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідача повернути об`єкт оренди балансоутримувачу.

Як вбачається з листа Станично Луганського районного центру зайнятості №27/01-995 від 22.11.2018 на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна по Луганській області, станом на 22.11.2018 Луганський прикордонний загін продовжує займати приміщення, що є предметом договору оренди.

Позивач та Станично - Луганський районний центр зайнятості (балансоутримувач) наполягають на тому, що на час подання позову та до теперішнього часу майно, що орендувалось відповідачем, не звільнено.

Доводи відповідача про те, що на теперішній час підрозділи ІНФОРМАЦІЯ_1 не розміщуються у спірній частині будівлі не підтверджені будь-якими доказами.

Посилання відповідача на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , військова частина НОМЕР_2 уклав з КП "Станично-Луганський територіальний центр соціального обслуговування" договори оренди №84-18 від 22.06.2018 (а.с.95 т.1), №14-19 від 23.01.2019 (а.с.234 т.1) (як на доказ звільнення ним спірних приміщень) є безпідставними, оскільки предметами зазначених договорів є частина адміністративної будівлі за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна (колишня Карла Маркса), 35, площею 960,44 кв.м., яка перебуває у комунальній власності та на балансі КП «Станично - Луганський територіальний центр соціального обслуговування».
Отже, розміщення Лисичанського прикордонного загону на підставі договорів оренди у частині будівлі, яка належить до комунальної власності та балансоутримувачем якої є КП «Станично - Луганський територіальний центр соціального обслуговування» не свідчить про звільнення відповідачем частини будівлі державної форми власності, яка є предметом договору оренди №004338/09 від 10.12.2015, укладеного з позивачем.

З огляду на наведене та враховуючи, що договір оренди припинив свою дію та не був продовжений, судова колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача звільнити та повернути державі державне окреме індивідуально визначене майно адміністративну будівлю-будинок, площею 263,4 м2 (інв.№10310001), що знаходиться за адресою: Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.Дубравна (колишня Карла Маркса), 35 правомірно задоволено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків господарського суду Луганської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 22.04.2019 року у справі №913/633/18 без змін.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення

Рішення господарського суду Луганської області від 22.04.2019 року у справі №913/633/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.07.2019р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя С.В. Барбашова

Суддя І.В. Зубченко