СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"02" серпня 2019 р. Справа № 922/1269/19

Суддя Сіверін В.І.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вх. 2381 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 01.07.2019 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Прохоровим С.А., повний текст якого складено 05.07.2019 року, у справі

за позовом: Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, м. Первомайський,

в інтересах держави в особі:

1) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків,

2) Кегичівської селищної ради, смт Кегичівка,

до Селянського (Фермерського) господарства "ЕЛІТА", смт Кегичівка,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.07.2019 року позов заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави, в особі - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області до Селянського (Фермерського) господарства "ЕЛІТА" задоволено повністю.

Визнано відсутнім право постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, загальною площею 45,02 га, яка розташована на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером :09:000: НОМЕР_1 (за межами населених пунктів), у селянського (фермерського) господарства ЕЛІТА (64003, Харківська область, Кегичівський район, смт. Кегичівка, вулиця Космонавтів, будинок 5, ).

Зобов`язано Селянське (фермерське) господарство ЕЛІТА (64003, Харківська область, Кегичівський район, смт. Кегичівка, вулиця Космонавтів, будинок 5, ) повернути у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна,21,8-9 поверх, ) земельну ділянку, загальною площею 45,02 га, яка розташована на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером :09:000 НОМЕР_1 (за межами населених пунктів).

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет відповідності її форми та змісту вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Так, заявником доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги не подано, а заявлено клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору із посиланням на скрутний матеріальний стан відповідача.

Розглянувши зазначене клопотання, суд відмовляє у його задоволенні з огляду на наступне.

Так, положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік умов, за яких судом може бути реалізовано його право на звільнення, відстрочення або розстрочення учаснику справи сплати судового збору. В заявленому клопотанні таких обставин апелянтом, не наведено.

З правового аналізу вказаної норми права вбачається, що для юридичних осіб, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору можливе лише за умов, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, проте у даній справі предмет позову - інший.

За викладеного, суд дійшов висновку по відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та про його відхилення, оскільки заявником обставин, які можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору не наведено.

Згідно з вимогами пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Судом враховується, що відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оскільки скаржник не подав доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а його клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору відхилено, апеляційна скарга визнається такою, що оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, що є підставою для залишення її без руху в порядку статті 174 та у відповідності з приписами частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що з урахуванням положень Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання апеляційної скарги у даному випадку становить 38563,86 грн.

За викладеного, апеляційна скарга залишається без руху, а заявникові надається час для усунення вищевказаних недоліків шляхом сплати судового збору у зазначеному розмірі та надання доказів такої сплати на адресу суду.

Керуючись статтями 74, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИЛА

1. Заяву про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу залишити без руху.

3. Апелянту - усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач В.І. Сіверін