СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2019 р. Справа № 905/523/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Склярук О.І. , суддя Хачатрян В.С.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь Донецької області (вх. № 1910 Д/1)

на рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2019р., повний текст складено 20.05.2019р. (суддя Демідова П.В.)

у справі № 905/523/19,

за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м.Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь Донецької області

про стягнення грошових коштів у сумі 640 458, 20 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" про стягнення грошових коштів у сумі 640 458,20 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №012/18-15 від 10.08.2018 року щодо постачання товару, внаслідок чого у позивача виникло право на нарахування та стягнення неустойки в розмірі 640 458, 20 грн. за недопоставку товару.

Поясненнями вих.№18-25/1 від 24.04.2019р. позивач просив долучити до матеріалів справи уточнений розрахунок суми позову №18-25 від 01.03.2019р., де виправлено помилку, а саме: поставка продукції 17.12.2018р. у кількості 112,380 т сухої ваги на суму 1 107 430,73грн. була здійснена по специфікації №9, а не по специфікації №10, додавши вказаний розрахунок суми позову в якості додатку.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.05.2019р. у справі №905/523/19 позовні вимоги Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" про стягнення грошових коштів у сумі 640 458,20 грн. задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Лепорського, будинок 1, ) на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 11, ) суму грошових коштів у розмірі 486 748,24 грн., судовий збір у розмірі 9 126,54 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що правомірність недопоставки товару на 5% погоджена сторонами у п.2.6 договору, отже від`ємне значення толерансу 5% повинно бути враховане при розрахунку розміру штрафу. Здійснивши розрахунок, з застосуванням умов п.2.6 договору, судом встановлено, що вартість недопоставленого товару складає 12 168 796грн., у зв`язку з чим розмір неустойки становить 608 435,29грн. Крім того, судом частково задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу на 80%, зменшивши розмір штрафу на 20%.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2019 р. у справі № 905/523/19 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ "Запорізький завод феросплавів" відмовити у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування всіх обставин справи.

Зазначає, що сторонами у спірному договорі та специфікаціях була погоджена можливість недопоставки 5% об`ємів продукції, погоджених в специфікаціях, відповідно кількість товару, яка обов`язково мала бути поставлена позивачу за специфікацією №9 складала 2 375 тон (2500 т за відрахуванням 5%го відхилення), за специфікацією №10 складала 665 тон (700 т за відрахуванням 5%го відхилення), а загалом з урахуванням 5% відхилення кількість товару, яка обов`язково мала бути поставлена позивачу за спірними специфікаціями складала 3 040 тон коксової продукції. Однак, на думку скаржника, суд першої інстанції, здійснивши належну правову кваліфікацію спірних правовідносин, умов спірного договору та визнавши, що недопоставка на 5% продукції погоджена сторонами та має враховуватися при здійсненні розрахунку розміру штрафу, помилково відрахував відхилення(толеранс) у розмірі 5% не від загального об`єму продукції, який мав бути поставлений відповідачем, що передбачено умовами договору, а від недопоставленого об`єму продукції.

Крім того, судом першої інстанції, в порушення вимог ст.86 Господарського процесуального кодексу України, не надано належної правової оцінки доводам відповідача, та не зменшено розмір штрафу (неустойки) на 80%. Апелянтом зазначено, що місто Маріуполь (місце знаходження та реєстрації відповідача) є населеним пунктом, в якому проводиться антитерористична операція та операція об`єднаних сил, внаслідок якої ускладнено залізничне сполучення, доставка сировини, втрачено контакти із постачальниками, які розташовані на непідконтрольній території, що тягне за собою додаткові трати відповідача та зниження обсягів виробництва. Посилається на збитковість підприємства, введення з 16.11.2015р. в дію наказу «Про заходи в період зниження об`ємів виробництва та погіршення фінансово-економічного стану комбінату», яким на період з 16.11.2015 р. по 31.12.2015 р., а в подальшому й у 2016 році адміністративний і денний персонал виробничих підрозділів переведений на 32 годинний тиждень. Одночасно, відповідач несе витрати на оплату заробітної плати та обов`язкових внесків робітникам, що призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації та інше.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2019 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Склярук О.І., Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 р. поновлено Приватному акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь" пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2019 р. у справі №905/523/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2019 р. у справі №905/523/19, та встановлено строк для подання Акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" відзиву на апеляційну скаргу. Зупинено дію рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2019 р. у справі №905/523/19.

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" проти вимог апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві. Просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2019 р. у справі № 905/523/19 залишити без змін.

Вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції обґрунтованим, законним та таким, що повністю відповідає матеріалам справи та положенням чинного законодавства. Щодо заперечень відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, зазначає, що норми законодавства надають господарському суду право (а не встановлюють обов`язок) зменшити розмір неустойки, що стягується.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.07.2019р. у справі №905/523/19 призначено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2019 р. у справі №905/523/19 на 30.07.2019 р. об 11:30 год.

Позивач та відповідач не скористалися правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Явка представників сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Східним апеляційним господарським судом встановлено наступне.

10.08.2018 року між Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" (далі - постачальник) та Акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (далі - покупець) укладено договір поставки №012/18-15, відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця продукцію коксохімічного виробництва (далі - товар) у відповідності до сортаменту, якості, строків, в об`ємі, за цінами та на умовах, передбачених у специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити на умовах цього договору.

Постачальник зобов`язався здійснити поточні поставки товару, обумовленого в специфікаціях до договору на умовах СРТ залізнична станція Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці (згідно з правилами ІНКОТЕРМС 2010 року), якщо інші умови поставки не обумовлені Специфікаціями до даного Договору(п. 2.1. договору).

Під час виконання цього договору під поточними поставками розуміється поставка запланованого об`єму товару у відповідності до підписаної специфікації (п.2.3. договору).

Погодженим об`ємом товару вважається об`єм поставки, вказаний у діючій Специфікації до цього договору, з моменту підписання цієї специфікації (п.2.5. договору).

Положеннями п.2.6.договору сторони дійшли згоди, що допускається щомісячна поставка товару з відхиленням по кількості на +/-5% від об`ємів, обумовлених у специфікаціях.

Ціна товару за одиницю і по позиціям зазначається у специфікаціях до цього договору(п. 3.1. договору).

За умовами п. 3.6. договору покупець здійснює оплату товару, що поставляється, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати прибуття товару на станцію покупця, але не раніше п`яти банківських днів з дати отримання оригіналів первинних документів, вказаних у п. 2.1. договору і оригіналу рахунку, виписаного на різницю між базовою ціною продукції на дату відвантаження і ціною такої продукції, враховуючи застосування знижок на підставі п. 5.2.3.

У випадку порушення строків поставки або порушення об`єму поставки, який обумовлено у погодженій сторонами специфікації, постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 5,0% від вартості недопоставленого у строк об`єму товару, обумовленого у специфікації(п.8.4 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2019 року, і відповідно, за грошовими розрахунками - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань ( п. 9.5. договору).

Договір підписано сторонами без зауважень та скріплено печатками підприємств.

Специфікацією №9 від 01.12.2018р. до договору поставки №012/18-15 від 10.08.2018р. сторонами узгоджено найменування товару, його кількість, ціну, строки поставки, загальну суму по специфікації, тощо.

Так, за специфікацією №9 постачальник прийняв на себе зобов`язання здійснити поставку коксового горіху(10-25 мм, марка ОК 1, ОК 2, ОК 3 ТУ У 19.1-0:2012 Код УКТ ЗЕД ) у кількості 2500 тн(+/- 5%) сухої ваги на суму 25 125 960, 00грн. (у тому числі ПДВ 4 187 660, 00 грн.) покупцю, який, у свою чергу, зобов`язався оплатити товар шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати прибуття товару на ст.Запоріжжя-Ліве(п.4 специфікації №9). Строк поставки - грудень 2018 року(п.5 специфікації №9).

За Специфікацією №10 від 01.12.2018р. до договору поставки №012/18-15 від 10.08.2018р., постачальник прийняв на себе зобов`язання здійснити поставку коксового горіху(10-25 мм, марка ОК 1, ОК 2, ОК 3 ТУ У 19.1-0:2012 Код УКТ ЗЕД ) у кількості 700 т(+/-5%) сухої ваги на суму 7 035 268, 80грн. (у тому числі ПДВ 1 172 544, 80 грн.) покупцю, який, у свою чергу, зобов`язався оплатити товар шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати прибуття товару на ст. Запоріжжя-Ліве(п.4 специфікації №10). Строк поставки - грудень 2018 року(п.5 специфікації №10).

Специфікації №9, №10 складено та підписано сторонами без зауважень, скріплено печатками підприємств.

Як свідчать акти прийому-передачі, підписані сторонами без зауважень, та залізничні накладні, відповідачем було відвантажено позивачу 1324, 94 тон товару за специфікацією № 9 від 01.12.2018 року, та 345, 666 тон товару - за специфікацією №10 від 01.12.2018 року.

Оскільки відповідачем, прийняті на себе зобов`язання за договором щодо постачання товару (горішку коксового) виконані не в повному обсязі, позивачем на підставі п.8.4 договору нараховано неустойку (штраф) у сумі 640 458,20грн., що обумовило звернення АТ "Запорізький завод феросплавів" до господарського суду з відповідним позовом.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного Кодексу України, за якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами(ст. 629 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою договір №012/18-15 від 10.08.2018р. є договором поставки, згідно з яким, за приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором, та у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями, в розумінні ст.230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) ( ст.231 Господарського кодексу України).

Укладаючи договір №012/18-15 від 10.08.2018р., сторони дійшли згоди, що у випадку порушення строків поставки або порушення об`єму поставки, який обумовлено у погодженій сторонами специфікації, постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 5,0% від вартості недопоставленого у строк об`єму товару, обумовленого у специфікації(п.8.4 договору).

Проаналізувавши обставини, які склалися між учасниками справи, докази та обґрунтування, наведені в ході розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем неналежним чином виконувалися прийняті на себе зобов`язання за договором, не здійснено в повному обсязі постачання товару за специфікаціями до договору, у зв`язку з чим позивачем правомірно вимагається стягнення з відповідача неустойки за недопоставлений об`єм товару.

Умовами п.2.6.договору сторони погодили допустимість щомісячної поставки товару з відхиленнями по кількості +/- 5% від об`ємів, обумовлених у специфікаціях.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, врегулювавши таким чином відносини, сторони фактично запровадили допустимість недопоставки/надпоставки із погодженням для відповідача права здійснити поставку з толерансом +/-5% на його розсуд або по його можливостям.

Перевіривши розрахунок позовних вимог, врахувавши уточнений розрахунок суми позову та позицію відповідача щодо розміру штрафних санкцій, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, пославшись на те, що при розрахунку штрафних санкцій позивачем не взято до уваги толеранс 5% за договором, від`ємне значення якого має бути враховано при розрахунку розміру штрафу.

Судом, виходячи з матеріалів справи, правомірно зазначено, що кількість недопоставленого товару за специфікаціями становить 1 529, 4 тн; вартість однієї тони вугілля складає 8 375,32 грн. Застосовуючи умови п. 2.6 договору, об`єм товару, недопоставленого відповідачем дорівнює 1452,93 тонн.

Таким чином, вартість недопоставленого товару складає 12 168 706 грн., у зв`язку з чим розмір неустойки становить 608 435, 29 грн.

Відповідачем при розгляді справи заявлено клопотання про зменшення заявленої позивачем до стягнення суми штрафу(неустойки) на 80%.

Необхідність зменшення штрафу Відповідач обґрунтовував ускладненням ведення господарської діяльності внаслідок проведення на території Донецької області Антитерористичної Операції (Операції Об`єднаних Сил), внаслідок якої ускладнено залізничне сполучення, доставка сировини, втрачено контакти із постачальниками, які розташовані на непідконтрольній території, що тягне за собою додаткові трати відповідача та зниження обсягів виробництва. Також, до справи додано звіти про фінансовий стан підприємства за 2017 та 2018 рік, з яких вбачається його збиткова діяльність; копії наказів № 523 від 12.11.2015 року та № 605 від 25.12.2015 року, згідно яких на підприємстві встановлений режим роботи із застосуванням процедур простою, 32 часової робочої неділі; у 2018 році продовжує застосовуватися практика простою та оптимізації витрат на оплату праці через зниження об`ємів виробництва.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За положенням частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Якщо порушення не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, зменшення суми неустойки є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, тощо.

Визнавши вимоги позивача обґрунтованими, судом першої інстанції враховані надані відповідачем докази фінансового становища підприємства та те, що запровадження антитерористичної операції (операції Об`єднаних Сил) в Україні є загальновідомим фактом, а обставини, які стали причиною її запровадження, негативно вплинули на розвиток економіки, промисловості, виробничі відносини суб`єктів, розташованих в зоні проведення операції та на непідконтрольній території.

Врахувавши приписи ст.233 Господарського кодексу України, ст.551 Цивільного кодексу України, а також встановлені обставини справи, які базуються на доказах, наявних в матеріалах справи, з урахуванням інтересів сторін, приймаючи до уваги відсутність підтверджень наявності у позивача збитків та їх розміру по відношенню до розміру штрафу, який стягується в межах цієї справи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, про надмірність зменшення штрафу (неустойки) на 80%, та наявність підстав для часткового задоволення клопотання відповідача та розумність зменшення розміру штрафу (неустойки) на 20 відсотків, а саме до 486 748,24грн.

Отже, правомірним є висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача неустойки в розмірі 486 748,24 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2019р. у справі №905/523/19.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2019р. покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2019р. у справі №905/523/19 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2019р.( повний текст складено 20.05.2019р.) у справі №905/523/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 30.07.2019 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 05.08.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя О.І. Склярук

Суддя В.С. Хачатрян