ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2019м. ДніпроСправа № 904/1959/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108; ідентифікційний код 40081237)

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Орджонікідзе, 1; ідентифікаційний код 24432974)

про стягнення 7 590 грн. 00 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№2016/19 від 14.05.2019р.), в якій просить стягнути з відповідача - Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" 7 590 грн. 00 коп., що складає 1 416 грн. 40 коп. - плати за користування вагонами, 1 549 грн. 00 коп. - збору за маневрову роботу, 199 грн. 10 коп. - збору за завантажування вантажу, 2 879 грн. 90 коп. - збору за зберігання та 280 грн. 60 коп. збору за телеграфне повідомлення.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2019р. позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - 7 днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2019р. було отримано позивачем 22.05.2019р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивачем подано заяву (вх.№23169/19 від 27.05.2019р.) про усунення недоліків, та виконання вимог ухвали суду від 20.05.2019р. у справі № 904/1959/19.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві (вх.№28044/19 від 25.06.2019р.) на позовну заяву просить суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити посилаючись на те, що: - в результаті затримки вагону, яка була спричинена комерційною несправністю, а саме невідповідне навантажання, позивачем складено накопичувальну картку №06129003, яку відповідач не погодившись, підписав з зауваженнями; - в накладній №В0572217, яка супроводжує спірні вагони зазначено, що відправником товару/вантажу (концентрат вугільний) є Акціонерне товариство "АрселорМіттал Теміртау" (Республіка Казахстан), а отримувачем Акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (Україна); - з наданих позивачем документів та з урахуванням викладеної правової позиції, можливо встановити, що відповідач не є вантажовідправником за спірним перевезенням (накладна №В0572217, вагон №60418134), в зв`язку з чим не може відповідати за допущені іншою юридичною особою порушення.

Позивач у відповіді (вх.№30988/19 від 15.07.2019р.) зазначає, що: - позивач навів беззаперечні доводи, надав всі необхідні належні докази в обґрунтування своєї правової позиції, які свідчать про достатність фактичних та правових підстав для нарахування плати за користування вагоном, збору за маневрову роботу, збору за зберігання, збору за телеграфне повідомлення; - позиція незгоди відповідача спростовується фактичними обставинами справи та відповідними документальними доказами.

В обґрунтування відповіді на відзив позивач посилається на те, що: - в накладній №В0572217, яка супроводжує спірні вагони зазначено, що одержувачем товару/вантажу (концентрат вугільний) є ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", тому сплата належних залізничних платежів є обов`язком ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"; - в графі 23 "уплата провозных платежей" спірної накладної №В0572217 вказано, що розрахунок через ЦФТО УЗ проводить ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"; - нарахування залізницею суми плати за користування вагоном, збору за маневрову роботу, збору за зважування вантажу, збору за зберігання, збору за телеграфне повідомлення за накопичувальною карткою №06129003 - є правомірним.

Відповідач у запереченнях (вх.№32128/19 від 19.07.2019р.) просить суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити, посилаючись на те, що: - в накладній №В0572217, яка супроводжує спірні вагони вагони зазначено, що відправником товару/вантажу (концентрат вугільний) є Акціонерне товариство "АрселорМіттал Теміртау" (Республіка Казахстан), а отримувачем Акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (Україна); - відповідач не є вантажовідправником за спірним перевезенням (накладна №В0572217, вагон №60418134), в зв`язку з чим не може відповідати за допущені іншою юридичною особою порушення.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше; за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2018р. зі станції Караганда-Угольная КЗХ Акціонерним товариством "АрселорМіттал Теміртау" (Казахстан) на станцію призначення Кривий Ріг - Головний УЗ ЖД було здійснено відправлення вагону №60418134 відповідно до залізничної накладної №В0572217 (а.с.34).

По прибуттю вантажу на станцію Запоріжжя-Ліве при візуальному огляді вагона №60418134 з оглядової вишки приймальником поїздів Бриштен виявлено: навантаження на рівні бортів, шапкоподібне з природними скосами до бортів вагона. Вантаж в вагоні не маркований, маркування в документі не значаться, виїмок, заглиблень немає, що підтверджується актом загальної форми від 19.11.2018р. №26322 (а.с.19).

В подальшому 20.11.2019р. на справних статичних тензометричних вагонних вагах станції №87, проведено статистичне зважування вагону №60418134, в результаті зважування виявлено, що різниця завантаження візків 6 750 кг. (Візок 2 - 42 150 кг., візок 1 - 48 300 кг.), що більше половини вантажопідйомності 2 250кг. Даний вагон було затримано по станції Запоріжжя - Ліве для усунення комерційної несправності, про що свідчить акт загальної форми від 20.11.2018р. №42419 (а.с.15).

В результаті затримки вагону на станції Запоріжжя-Ліве було нараховано належні до сплати платежі, пов`язані із відшкодуванням витрат на усунення виявлених порушень, а саме відповідно до Акту загальної станції Запоріжжя-Ліве від 24.11.2018р. ГУ-23 №18998 та накопичувальної картки №06129003 було нараховано без ПДВ 1 416 грн. 40 коп. - плату за користування вагонами, 1 549 грн. 00 коп. - збору за маневрову роботу, 199 грн. 10 коп. - збору за зважування вантажу, 2 879 грн. 90 коп. - збору за зберігання у сумі, 280 грн. 60 коп. збору за телеграфне повідомлення (а.с. 14, 16).

05.12.2018р. вагон прибув на станцію Кривий Ріг-Головний з актом загальної форми станції Запоріжжя-Ліве від 24.11.2018р. ГУ-23 №18998.

Як вбачається з накопичувальної картки №06129003 відповідач відмовився від сплати належних платежів у сумі 6 325 грн. 00 коп., оскільки відповідно до статтей 24, 32 Статуту залізниць України відправник несе повну відповідальність за підготування вантажу з урахуванням його схоронності під час транспортування та за забезпечення правильності завантаження відповідно до технічних умов.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України, господарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов`язання у статтях 11, 629 Цивільного кодексу України.

Господарські зобов`язання, відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною першою статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу залізниця зобов`язана доставити довірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою виникнення зобов`язань між позивачем і відповідачем є договір на перевезення вантажу, оформлений залізничною накладною.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань (частина 5 статті 307 Господарського кодексу України, частина 2 статті 908 та стаття 920 Цивільного кодексу України).

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (частина 5 статті 306 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт", законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України та інших актів законодавства України. Крім того, такі правовідносини регулюються Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення (01.11.1951р.) (СМГС).

Статут залізниць України (надалі - Статут залізниць), який є спеціальним законом, що регулює правовідносини у залізничному перевезенні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457. Статут залізниць України чинний із змінами і доповненнями (надалі Статут залізниць).

Пунктом 4 Статуту залізниць встановлено, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Відповідно до частини 2 статті 3 Господарського процесуального кодексу України якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Ця Угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу у прямому міжнародному залізничному сполученні та в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні (§ 1 статті 3 СМГС).

За відсутності відповідних положень в цій Угоді застосовується національне законодавство тієї Сторони, в якій уповноважена особа реалізує свої права (стаття 5 СМГС).

Порядок застосування умов цієї Угоди, а також спеціальні умови перевезень окремих видів вантажів встановлюються Правилами перевезень вантажів (додаток 1 до цієї Угоди) (§ 1 статті 8 СМГС).

Відповідно до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти звірений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, узгодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу (§ 1 статті 14 СМГС).

Укладення договору перевезення підтверджується накладною (§ 3 статті 14 СМГС).

Вагон для перевезення вантажу надає перевізник або відправник; для перевезення надаються вагони, допущені до обігу в міжнародному сполученні (§ 6 статті 14 СМГС).

Навантаження вантажу повинно проводитися в технічно справні, придатні для перевезення даного вантажу і очищені вагони (§ 1 статті 19 СМГС).

Особа, яка провадить навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог щодо розміщення та кріплення вантажів у вагонах, ИТЕ і АТС, а також за всі наслідки незадовільного навантаження (§ 3 статті 19 СМГС).

Якщо в накладній відсутні відомості про те, ким завантажено вантаж, то вважається, що він занурений відправником (§ 4 статті 19 СМГС).

Визначення маси вантажу здійснюється у відповідності з Правилами перевезення вантажів (§ 5 статті 19 СМГС).

Перевізник має право перевірити, чи дотримані відправником умови перевезення і чи відповідає відправка відомостям, зазначеним відправником в накладній; перевірка проводиться в порядку, встановленому національним законодавством (§ 1 стаття 23 СМГС).

Якщо відправником не дотримано умови перевезення або відправка не відповідає відомостям, зазначеним відправником в накладній, то в порядку, передбаченому статтею 31 "Сплата провізних платежів і неустойок" і статтею 32 "Додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу" цієї Угоди, перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, викликані перевіркою і підтверджені документально (§ 2 статті 23 СМГС).

За положеннями статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми.

Провізні платежі обчислюються за тарифами, що застосовуються перевізниками, що здійснюють перевезення (§ 1 статті 30 СМГС).

Якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, сплата провізних платежів є обов`язком: 1)відправника - перевізникам, що беруть участь у перевезенні вантажу, за винятком перевізника, що видає вантаж за здійснюване ними перевезення; 2)одержувача - перевізнику, який видає вантаж за здійснюване ним перевезення.

Відносно неустойки діє такий же порядок (§ 1 статті 31 СМГС).

Провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата (§ 5 статті 31 СМГС).

Перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосовуваними тарифами і викликані причинами, не залежними від перевізника; дані витрати встановлюються на дату їх виникнення окремо для кожної відправки і підтверджуються відповідними документами (§ 1 статті 32 СМГС).

Відшкодування додаткових витрат здійснюється в порядку, передбаченому статтею 31 "Сплата провізних платежів і неустойок" (§ 2 статті 32 СМГС).

В графі 23 «уплата провозных платежей» спірної накладної №В0572217 вказано, що розрахунок через ЦФТО УЗ проводить ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Таким чином залізницею правомірно було нараховано плату за користування вагонами у сумі 1 416 грн. 40 коп. без ПДВ, що складає з ПДВ 1 699 грн. 68 коп., збору за маневрову роботу у сумі 1 549 грн. 00 коп. без ПДВ, що складає з ПДВ 1 858 грн. 80 коп., збору за зважування вантажу у сумі 199 грн. 10 коп. без ПДВ, що складає з ПДВ 238 грн. 92 коп., збору за зберігання у сумі 2 879 грн. 90 коп. без ПДВ, що складає з ПДВ 3 455 грн. 88 коп. та збору за телеграфне повідомлення у сумі 280 грн. 60 коп. без ПДВ, що складає з ПДВ 336 грн. 72 коп., що разом з ПДВ становить 7 590 грн. 00 коп.

Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень не встановлено.

Згідно частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у розмірі 1 921 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108; ідентифікційний код 40081237) до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Орджонікідзе, 1; ідентифікаційний код 24432974) про стягнення 7 590 грн. 00 коп. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Орджонікідзе, 1; ідентифікаційний код 24432974) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108; ідентифікційний код 40081237) 1 699 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 68 коп. - плати за користування вагонами, 1 858 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 80 коп. - збору за маневрову роботу, 238 (двісті тридцять вісім) грн. 92 коп. - збору за зважування вантажу, 3 455 (три тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 88 коп. - збору за зберігання, 336 (триста тридцять шість) грн. 72 коп. - збору за телеграфне повідомлення та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України,

02.08.2019р.