ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
01.08.2019 р. Справа № 917/1882/17

Суддя Солодюк О.В., розглянувши матеріали скарги Селянського фермерського господарства "Регіон", пров. Шкільний, 9, с. Василівка, Чутівський район, Полтавська область на дії старшого державного виконавця Чутівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лазірської Ю.С. по справі № 917/1882/17
про визнання недійсним договору оренди та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Полтавської області від 14.05.2018р. у справі № 917/1882/17 позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 01.01.2017р., що укладений між Василівською ЗОШ І-ІІІ ступенів Чутівського району Полтавської області та Селянським фермерським господарством «Регіон». Зобов`язано Селянське фермерське господарство «Регіон» звільнити земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля) загальною площею 5 га, загальною вартістю 186 136,77 грн., що розташована в межах території Василівської сільської ради Полтавської області, повернувши її у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та стягнуто з відповідачів судові витрати.
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.08.18р. у справі № 917/1882/17 рішення господарського суду Полтавської області від 14 травня 2018 у справі №917/1882/17 залишено без змін.
Господарським судом Полтавської області на виконання вищезазначеного рішення 04.09.2018р. у справі № 917/1882/17 видані відповідні накази.
04.06.2019р. Селянське фермерське господарство «Регіон» (скаржник) звернулось до господарського суду Полтавської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Чутівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лазірської Ю.С., оскільки скаржник вважає, що дії державного виконавця є неправомірними, а постанова про накладення штрафу від 21.05.2019р. ВП № 57279850 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення є незаконною та підлягає скасуванню.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
05.10.2016 р. набрав чинності Закон України від 02.06.2016р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження".
Згідно п. 5 ст. 3 Закону України від 02.06.2016р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (зі змінами та доповненнями) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Частиною 2 ст. 74 вказаного Закону встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже, з 05.10.2016р. Законом України від 02.06.2016р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" чітко встановлено юрисдикцію судів щодо розгляду скарг на дії органу державної виконавчої служби в частині виконання постанов державного виконавця про накладення штрафу. Розгляд таких скарг віднесено до підвідомчості відповідного адміністративного суду.
Відповідно до ч.1, ч.2 п.6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року N 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" (зі змінами і доповненнями) судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.
Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.
Відповідно до ч.4 п.6 вказаної Постанови юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
З наведених вище норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо накладення штрафу за невиконання рішення суду, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Отже, дана скарга не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Згідно ч.1 п.1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
З огляду на викладене, господарський суд відмовляє у відкритті провадження за даною скаргою.
При цьому суд роз`яснює, що оскарження постанови державного виконавця про накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, належить до юрисдикції адміністративного суду.
Керуючись ст.ст. 175, 234, 339, 340 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у прийнятті до розгляду скарги Селянського фермерського господарства «Регіон» (пров. Шкільний, 9, с. Василівка, Чутівський район, Полтавська область) на дії старшого державного виконавця Чутівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лазірської Ю.С. щодо постанови про накладення штрафу від 21.05.2019р. ВП № 57279850.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Солодюк О.В.