ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" липня 2019 р. Справа № 914/2420/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Суддя-доповідач Дубник О.П.

суддів Бойко С.М.

Желік М.Б.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (далі ТОВ «ФК «Поліс») б/н від 09.07.2019 року (вх. № 01-05/2682/19 від 16.07.2019 року)

на рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2017р. (суддя Іванчук С.В., повний текст складено 14.12.2017 року)

у справі № 914/2420/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Домофони України», м. Київ

до відповідача: Іноземного підприємства «Інвестиційна компанія «Гарант-Капітал», м. Львів

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.12.2017р. у справі №914/2420/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Іноземного підприємства «Інвестиційна компанія «Гарант-Капітал» на користь ТОВ «Домофони України» 148500,00 грн. основного боргу, 107127,90 грн. інфляційних втрат, 12742,52 грн. 3% річних та 4025,56 грн. судового збору. В решті позовних вимог щодо стягнення 3% річних відмовлено.

10.07.2019р. ТОВ «ФК «Поліс» подало апеляційну скаргу на судове рішення, тобто після спливу більше року від дати його прийняття судом. При цьому, ТОВ «ФК «Поліс» не було учасником даної справи та не брало участі у її розгляді Господарським судом Львівської області.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ТОВ «ФК «Поліс» стверджує, що не могло знати про існування оскаржуваного рішення суду від 12.12.2017р. та його оскаржити у передбачені законом порядку і строки до набуття статусу кредитора відповідача у справі №914/1186/18 про банкрутство Іноземного підприємства «Інвестиційна компанія «Гарант-Капітал», згідно ухвали Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 року про заміну кредитора: Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" на правонаступника: ТОВ "Фінансова компанія "Поліс".

Скаржник вказує, що судом першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, порушено права та інтереси скаржника, оскільки апелянт, який є кредитором відповідача у справі про банкрутство №914/1186/18, позбавлений права звернути стягнення на заставлене майно Іноземного підприємства «Інвестиційна компанія «Гарант-Капітал» у справі №910/5755/16 Господарського суду м. Києва у зв`язку з відкриттям провадження 18.07.2018 року у справі №914/1186/18 про банкрутство Іноземного підприємства «Інвестиційна компанія «Гарант-Капітал», а оскаржуване рішення стало однією з підстав для порушення справи про банкрутство за заявою позивача ТОВ «Домофони України». Так, постановою Господарського суду Львівської області від 16.01.2019 року у справі №914/1186/18 Іноземне підприємство «Інвестиційна компанія «Гарант-Капітал» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до п.13 ч.1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України (у редакції від 03.10.2017 року №2147-VIII, чинній з 15.12.2017 року.) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскарженні в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, згідно з ч.1 ст.91 ГПК України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Виходячи з аналізу наведених норм, відповідно до вимог статті 91 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) особи, яких не було залучено до участі у справі, вправі оскаржити не будь-яке рішення суду, а лише те, яке безпосередньо стосується прав та обов`язків цієї особи (якщо в рішенні суду безпосередньо розглядається й вирішується спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах). При цьому, рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 1/30-28/19 та від 15.01.2019 року у справі №921/310/16-г/3.

Згідно ч. 2 ст. 261 ГПК України (в редакції, чинній на час звернення скаржника до суду з апеляційною скаргою) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже, при зверненні до апеляційного суду особи, яка не брала участі у справі, з апеляційною скаргою після спливу одного року з дня складення повного тексту рішення, суду апеляційної інстанції необхідно встановити чи оскаржуваним рішенням вирішено питання щодо прав, інтересів та/чи обов`язків такої особи.

Слід зазначити, що предметом позову у справі №914/2420/17 є стягнення з Іноземного підприємства «Інвестиційна компанія «Гарант-Капітал» на користь ТОВ «Домофони України» 148500,00 грн. основного боргу, 107127,90 грн. інфляційних втрат та 12743,00 грн. 3% річних на підставі укладеного між 23 вересня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Інвестгруп (позикодавець) та Іноземним підприємством Інвестиційна компанія Гарант-Капітал (позичальник) договору№ФД-29/0914 про поворотну безвідсоткову фінансову допомогу з урахуванням укладеного договору №1 про відступлення права вимоги (цесії) від 16.11.2017р., згідно якого замінено кредитора у зобов`язаннях Товариство з обмеженою відповідальністю ВКФ Інвестгруп (первісний кредитор, або цедент) на ТОВ Домофони України (новий кредитор або цесіонарій), що виникли на підставі договору №ФД-29/0914 від 23.09.2014р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.12.2017р. у справі №914/2420/17 позов задоволено частково та стягнуто з Іноземного підприємства «Інвестиційна компанія «Гарант-Капітал» на користь ТОВ «Домофони України» 148500,00 грн. основного боргу, 107127,90 грн. інфляційних втрат, 12742,52 грн. 3% річних та 4025,56 грн. судового збору. В решті позовних вимог щодо стягнення 3% річних відмовлено.

У апеляційній скарзі вказано, що грошові вимоги ТОВ «ФК «Поліс» (правонаступник у зобов`язаннях Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк") до відповідача виникли на підставі кредитного договору №0601/02 та договору застави майнових прав №0601/02/8-1, укладених 01.06.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" та Підприємством «GMB-Україна, назва якого у подальшому змінена на Іноземне підприємство «Інвестиційна компанія «Гарант-Капітал».

Судом встановлено, що ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2017р. у справі №914/2420/17 не містять жодних суджень чи висновків суду саме про права та обов`язки Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк", правонаступником у зобов`язаннях якого є апелянт, згідно ухвали Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 року у справі №914/1186/18 про заміну кредитора: Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" на правонаступника: ТОВ "Фінансова компанія "Поліс", а також суджень щодо прав та обов`язків скаржника: ТОВ «ФК «Поліс».

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному контексті також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно якої правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У справі "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

Позивач ТОВ «Домофони України» скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 262 ГПК України та подав заперечення проти відкриття апеляційного провадження б/н і б/д (вх. №01-04/4575/19 від 18.07.2019 року), у яких просить відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Поліс» б/н від 09.07.2019 року (вх. № 01-05/2682/19 від 16.07.2019 року) на рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2017р. у даній справі на підставі ч. 2 ст. 261 ГПК України. Зазначає, що приймаючи рішення у даній справі, суд жодним чином не вирішував питання про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «ФК «Поліс», а апелянтом не наведено обставин та не надано відповідних доказів, щодо перешкоджання Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Актив-Банк" подати апеляційну скаргу ще в жовтні 2018 року, коли вони дізнались про існування зазначеного рішення.

Таким чином, встановивши, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не стосується прав, інтересів або обов`язків ТОВ «ФК «Поліс», суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржник не наділений правом подавати апеляційну скаргу на таке рішення після спливу одного року з дня його прийняття, відтак, наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 1/30-28/19 та від 15.01.2019 року у справі №921/310/16-г/3.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у випадку незгоди з кредиторськими вимогами ТОВ «Домофони України» до Іноземного підприємства «Інвестиційна компанія «Гарант-Капітал» скаржник - ТОВ «ФК «Поліс» не був позбавлений можливості захистити свої права як кредитора боржника в межах справи про банкрутство Іноземного підприємства «Інвестиційна компанія «Гарант-Капітал».

Відповідно до ч. 4 ст. 261 ГПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 234, ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Поліс» б/н від 09.07.2019 року (вх. № 01-05/2682/19 від 16.07.2019 року) на рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2017р. у справі №914/2420/17.

2. Апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Поліс» б/н від 09.07.2019 року (вх. № 01-05/2682/19 від 16.07.2019 року) на рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2017р. у справі №914/2420/17 з доданими до неї матеріалами, в т.ч. пл. доручення № 1863 від 08.07.2019 про сплату судового збору в сумі 6038,36 грн., всього на 33 арк. повернути скаржнику.

3. Копію апеляційної скарги приєднати до справи.

4. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач Дубник О.П.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Желік М.Б.