ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1481/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Сулімі Г.В.

розглянувши справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Лузанівка (65012, м. Одеса, пляж Лузанівка, кафе Лузанівка, )

до відповідача: Виробничо комерційної фірми АВІУС у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65058, м. Одеса, пр. Шевченко, 27, кв. 44, )

про стягнення штрафних санкцій за Договором суборенди устаткування від 20.12.2013 № 222 в розмірі 13 819,25 грн.

Представники:

Від позивача Трусов А.С. (довіреність від 18.12.2018);

Від відповідача не з`явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лузанівка» (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Виробничо комерційної фірми «АВІУС» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (далі Відповідач) про стягнення суми штрафних санкції в розмірі заставної вартості устаткування на суму 13 819,25 грн.

Ухвалою суду від 30.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час, і місце проведення судового засідання. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26.06.2019.

Протокольною ухвалою суду від 26.06.2019 відповідно до частини першої статті 216 та пункту 1 частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України відкладено розгляд справи на 10.07.2019.

Протокольною ухвалою від 10.07.2019 відповідно до частини першої статті 216 та пункту 1 частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України відкладено судове засідання на 26.07.2019.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 11, 14, частину першу статті 202, статті 509, 526, 530, частину першу статті 626, частину першу статті 759 Цивільного кодексу України, частину першу статті 173, частину першу статті 174, частину першу статті 175, частину першу статті 193 Господарського кодексу України, обґрунтовані порушенням Відповідачем умов Договору суборенди устаткування від 20.12.2013 № 222 щодо терміну повернення орендованого майна, у зв`язку із чим у Позивача виникло право на стягнення штрафу у розмірі 100 % заставної вартості устаткування.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. На адресу суд повернулась поштова кореспонденція разом з ухвалою суду від 10.07.2019 про повідомлення Виробничо комерційної фірми «АВІУС» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про судове засідання 26.07.2019 з поміткою оператора поштового зв`язку про повернення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с. 52-54). Правильність адреси Відповідача підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.05.2019 № , згідно із яким місцезнаходженням Виробничо комерційної фірми «АВІУС» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю є: 65058, проспект Шевченка, буд. 27, кв. 44, м. Одеса, Одеська область. /а.с. 21-24/

Справу відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу вирішено за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд

в с т а н о в и в :

20.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лузанівка» та Виробничо комерційною фірмою «АВІУС» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю укладено Договір суборенди устаткування № 222. /а.с. 10/

Відповідно до пунктів 1.1, 1.5, 1.6 Договору суборенди устаткування від 20.12.2013 № 222 орендар (Позивач) взяв на себе зобов`язання передати у суборенду, а суборендар (Відповідач) прийняти устаткування, рекламну продукцію, згідно акту прийому-передачі (Додаток № 1). Перелік устаткування, яке може бути передано у суборенду, його комплектність та заставна вартість зазначаються у акті прийому-передачі, який є невід`ємною частиною договору. Право власності на устаткування залишається у орендодавця. При розірванні договору, суборендар зобов`язаний повернути орендарю устаткування у справному стані.

Орендоване майно передано Відповідачу за Актом прийому-передачі від 20.12.2013, у якому зазначено його вартість у розмірі 13 819,25 грн. Також, у цьому акті вказано місце розташування орендованого майна: АДРЕСА_1 . /а.с. 11/

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.3 Договору суборенди устаткування від 20.12.2013 № 222 встановлений термін його дії в один рік з моменту підписання, з можливістю пролонгації на кожен подальшій рік, якщо жодна із сторін не виявила бажання розірвати договір шляхом письмового повідомлення іншої сторони за 30 днів до закінчення терміну договору.

У матеріалах справи відсутні докази направлення будь-якою із сторін Договору суборенди устаткування від 20.12.2013 № 222 повідомлень про його розірвання. А відтак, на підставі пункту 5.3 вказаний договір був автоматично пролонгований.

Підпунктом 2.2.13 пункту 2.2 Договору суборенди устаткування від 20.12.2013 № 222 передбачено, що суборендар (Відповідач) зобов`язаний на першу вимогу орендаря повернути устаткування відповідно до термінів і умов, встановлених у договорі. В разі нецільового використання устаткування, несанкціонованого та не узгодженого з орендарем переміщення устаткування, експлуатації з порушенням технічних норм, перешкоди по допуску орендаря до устаткування, порушення термінів оформлення інвентаризаційних документів даний договір автоматично вважається розірваним. У такому разі суборендар зобов`язаний повернути устаткування орендарю на протязі трьох робочих днів, попередньо узгодивши умови та час повернення устаткування.

20.05.2019 ревізором ТОВ «Лузанівка» ОСОБА_1 складено Акт перевірки, згідно із яким, за наслідками проведеної перевірки торгівельної точки Виробничо комерційної фірми «АВІУС» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 20, бар «Алла», де відповідно Договору суборенди устаткування від 20.12.2013 № 222 поставлено обладнання, перераховане в акті приймання-передачі від 20.12.2013, на час огляду обладнання по вищезазначеній адресі не виявлено. /а.с. 14/. У матеріалах справи відсутні докази на спростування обставин, зазначених у Акті перевірки від 20.05.2019.

Відповідно до підпункту 3.1.3 пункту 3.1 Договору суборенди устаткування від 20.12.2013 № 222, суборендар (Відповідач) несе перед орендарем (Позивачем) відповідальність, а саме, в разі неповернення або порушень термінів та умов повернення, а також повернення устаткування і рекламної продукції в несправному (пошкодженому) стані, орендар має право стягнути з суборендаря штраф у розмірі 100 % заставної вартості устаткування.

Аналіз змісту підпункту 2.2.13 пункту 2.2 Договору суборенди устаткування від 20.12.2013 № 222 дозволяє дійти висновку, що він містить дві окремі непов`язані між собою умови виникнення обов`язку із повернення устаткування. Перша, це наявність відповідної вимоги орендаря. Друга, в разі автоматичного розірвання договору, зокрема, у випадку несанкціонованого та не узгодженого з орендарем переміщення устаткування. При цьому, у другому випадку, пред`явлення вимоги про повернення устаткування умовами договорів не передбачено.

Отже, з огляду на обставину несанкціонованого та не узгодженого з орендарем переміщення устаткування, що підтверджується Актом перевірки від 20.05.2019, Договір суборенди устаткування від 20.12.2013 № 222 відповідно до підпункту 2.2.13 пункту 2.2 вважається автоматично розірваним. А відтак, суборендар зобов`язаний був повернути устаткування орендарю на протязі трьох робочих днів, попередньо узгодивши умови та час повернення устаткування. Цей строк повинен обчислюватись з моменту коли було зафіксовано відповідне порушення договорів, а саме, з дати складання Акту перевірки від 20.05.2019.

Оскільки Відповідачем не був виконаний обов`язок із повернення устаткування протягом трьох робочих днів, строку, визначеного підпунктом 2.2.13 пункту 2.2 Договору суборенди устаткування від 20.12.2013 № 222, у Позивача виникло право на стягнення штрафу у розмірі 100 % заставної вартості устаткування відповідно до підпункту 3.1.3 пункту 3.1 вказаного договору.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги до Відповідача про стягнення штрафу у розмірі 100 % заставної вартості устаткування в сумі 13 819 грн. 25 коп.

Відповідно до частин першої, другої статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві викладено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Вказаний розрахунок складається лише із суми судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 1 921,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись, частиною першою статті 11, частиною першою статті 253, частиною першою статті 256, пунктом 1 частини другої статті 258, частиною першою статті 261, частиною першою статті 509, статями 525, 526, 629, частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Виробничо комерційної фірми АВІУС у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65058, м. Одеса, пр. Шевченко, 27, кв. 44, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лузанівка (65012, м. Одеса, пляж Лузанівка, кафе Лузанівка, ) 13 819,25 грн. (тринадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 25 коп.) штрафних санкцій та витрати на сплату судового збору в розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 липня 2019 р.

Суддя Ю.А. Шаратов