ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.07.2019 Справа № 908/1834/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Мірошниченко М.В., розглянувши заяву № 34 від 17.07.2019 (вх. № 1982/08-07/19 від 23.07.2019

Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради (69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29 - а, )

до боржника підприємства «Інвастар» Запорізької обласної громадської організації «Спілка екстремальних видів спорту» (69061, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Шевченка, 65; 69118, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Ново кузнецька, 15 -а, )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з підприємства «Інвастар» Запорізької обласної громадської організації «Спілка екстремальних видів спорту» 2 534, 99 грн. заборгованості за період з лютого 2017 по жовтень 2017, яка виникла у зв`язку із невиконанням договору № 3904/2016/01/нж від 30.12.2016

ВСТАНОВИВ:

23.07.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради № 34 від 17.07.2019 (вх. № 1982/08-07/19 від 23.07.2019) про видачу судового наказу про стягнення з підприємства «Інвастар» Запорізької обласної громадської організації «Спілка екстремальних видів спорту» 2 534, 99 грн. заборгованості за період з лютого 2017 по жовтень 2017, яка виникла у зв`язку із невиконанням договору № 3904/2016/01/нж від 30.12.2016.

В обґрунтування вказаних вимог, заявник зазначає, що між сторонами укладений Договір №3904/2016/01/нж від 30.12.2016 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на виконання умов якого заявник надав боржнику послуги у період з лютого 2017 по жовтень 2017 на загальну суму 2 534, 99 грн. Водночас, за твердженням заявника, боржником, в порушення умов вказаного договору не здійснено оплату вчасно.

Розглянувши вказану заяву Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне:

Згідно ч. 1 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 91 ГПК України визначено, що письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації,

Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 від 01.09.2003, затвердженої наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Додані до заяви копії документів не засвідчені належним чином, як це передбачено ст. 91 ГПК України та п. 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003, зокрема, відсутні дата засвідчення копії та ініціали та прізвище особи, яка засвідчує копію.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.155 ГПК). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності порушення його права.

Так, із доданих до заяви документів слідує, що 30.12.2016 між Комунальним підприємством «Наше місто» Запорізької міської ради (далі - виконавець) та підприємством «Інвастар» Запорізької обласної громадської організації «Спілка екстремальних видів спорту» (далі - споживач) укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3904/2016/01/нж (далі - Договір).

Предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) у житловому будинку № 15-а по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі , в якому знаходиться приміщення споживача, а саме: нежитлове приміщення № ХІХ першого поверху (А-9) загальною площею 86,3 кв.м, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором (п. 1 договору).

Розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладання цього договору становить 253,89 грн. (п. 3 договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться споживачем самостійно, не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 5 договору).

Виконавець надає акт здачі-прийняття робіт (надання послуг). Отриманий акт здачі - прийняття робіт споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути в адресу виконавця на протязі 7-ми робочих днів з дати отримання. У разі неотримання виконавцем акту здачі - прийняття робіт або обґрунтованих заперечень в його підписанні у встановлений термін, акт підписується з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період (п. 6 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє безстроково. Сторони домовились, що відповідно до п. 3 ст. 651 ЦК України умови цього договору розповсюджуються на взаємовідносини між сторонами, які виникли з 01.09.2016 (п. 20 договору).

Заявник просить видати судовий наказ про стягнення з підприємства «Інвастар» Запорізької обласної громадської організації «Спілка екстремальних видів спорту» 2 534, 99 грн. заборгованості за період з лютого 2017 по жовтень 2017, яка виникла у зв`язку із невиконанням договору № 3904/2016/01/нж від 30.12.2016 про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій.

До заяви про видачу судового наказу додано копію договору від 30.12.2016 № 3904/2016/01/нж про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, розрахунок суми основного боргу станом на 01.06.2019, який містить початкове сальдо, коригування.

Інших доказів на підтвердження вимог щодо видачі судового наказу, а саме щодо підтвердження договірних взаємовідносин сторін та виникнення заявленої до стягнення суми заборгованості у заяві не вказано та до неї не додано (виставлені акти здачі - приймання робіт (наданих послуг), докази їх направлення, докази, що підтверджують часткові оплати, виписки по рахунку тощо).

Сам по собі наданий розрахунок основного боргу, без доказів на його обґрунтування не є належним доказом на підтвердження виникнення заявленої до стягнення заборгованості.

Тобто, із вищенаведеного вбачається, що вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами.

Із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п.п.1, 8 частини першої статті 152 ГПК України.

За змістом ч. 1 ст. 153 цього Кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради №34 від 17.07.2019 (вх. № 1982/08-07/19 від 23.07.2019) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з підприємства «Інвастар» Запорізької обласної громадської організації «Спілка екстремальних видів спорту» 2 534, 99 грн. заборгованості за період з лютого 2017 по жовтень 2017, яка виникла у зв`язку із невиконанням договору № 3904/2016/01/нж від 30.12.2016.

Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади:http://court.gov.ua/fair/sud5009/.

Ухвала підписана 29.07.2019.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (ст..ст.235,255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.В. Мірошниченко