ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 липня 2019 року м. Черкаси справа № 925/790/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача - представник не з`явився,

від відповідача - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу за позовом

Фізичної особи-підприємця Мельника Романа Андрійовича, смт. Буки, Маньківський район, Черкаська область

до Фізичної особи-підприємця Крилова Миколи Дмитровича, смт. Маньківка, Маньківський район, Черкаська область

про стягнення 659 грн 35 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Мельник Роман Андрійович ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Крилова Миколи Дмитровича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) 650 грн 00 коп. боргу та 9 грн 35 коп. пені у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення від 01.09.2018 № 3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов договору своєчасно та в повному обсязі не сплачує орендну плату.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 25.07.2019; відповідачу запропоновано надати суду відзив на позов та заяву з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позивачу - не пізніше 25.07.2019 надати суду відповідь на відзив на позов.

Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Представники сторін належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явилися.

Господарський суд Черкаської області надіслав сторонам рекомендованими листами з повідомленням ухвалу від 03.07.2019 про відкриття провадження у справі, які були вручені адресатам, про що свідчить відмітка пошти на рекомендованих повідомленнях "вручено".

Неявка представників сторін у судове засідання, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання суду, не перешкоджає вирішенню даного спору за наявними у справі матеріалами.

11 липня 2019 року від відповідача надійшов лист про можливість розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

19 липня 2019 року від відповідача надійшов відзив від 17 липня 2019 року, у якому просить суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем - орендарем за договором, сплачено заборгованість в повному обсязі та надано копії платіжних доручень № 40 від 01.07.2019 про сплату 650,00 грн з призначенням платежу: «сплата оренди згідно договору № 3 від 01.09.2018 за 006 . 2019 р. Крилов М.Д. », № 41 від 01.07.2019 про сплату 10,00 грн з призначенням платежу: «сплата оренди згідно договору № 3 від 01.09.2018 за 06 . 2019 р. Крилов М.Д. ».

Крім того, відповідач просить відмовити позивачу у стягненні судових витрат: судового збору у розмірі 1921,00 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України у судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини ухвали суду.

Дослідивши матеріали справи та клопотання відповідача, викладені у відзиві на позов, суд погоджується, що предмет спору у справі відсутній, що підтверджено належним чином. Суд вважає, що провадження у справі слід закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Таким чином, оскільки предмет спору у даній справі відсутній, господарський суд вважає за необхідне провадження у даній справі закрити.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір», який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі, крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону, він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, в зв`язку з чим, просить суд у позовних вимогах позивача в частині стягнення судового збору в розмірі 1921,00 грн відмовити. Проте, відповідачем не надано доказів про звільнення його від сплати судового збору.

Оскільки клопотання позивача про повернення судового збору до господарського суду не подано, то й питання повернення позивачу сплаченого ним при поданні позову судового збору при постановленні цієї ухвали господарським судом не розглядається.

Щодо заявленої позивачем вимоги про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 4000,00 грн, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У позовній заяві позивач просить судові витрати, а саме судовий збір - 1921,00 грн та 4000,00 грн - витрати на правову допомогу, у повному обсязі покласти на відповідача.

Як на підставу понесених судових витрат на правову допомогу позивач послався на договір про надання правової допомоги № Г 07/20 від 18.06.2018 укладений позивачем з адвокатом Лисенко В.С. (а.с. 19), акт про надання послуг від 25.06.2019 (а.с. 20), ордер на надання правової допомоги КС № 379680, Витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що вимога про стягнення витрат за надання правової допомоги, а саме за складання позовної заяви та направлення її до суду не входить до предмету договору від 18.06.2019, який долучено позивачем в якості додатку до позову, та в частині направлення позову до суду взагалі спростовується описом вкладення у «Цінний лист», а тому є безпідставною та необґрунтованою. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, відповідач вважає, що витрати на правову допомогу є явно завищеними.

Відповідно до частини третьої статті 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи, що позивачем відповідної заяви про підтримання своїх вимог після задоволення відповідачем позовних вимог та належних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу не надано, у суду відсутні підстави для розподілу судових витрат між сторонами.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що позивач вправі звернутись до суду із відповідною заявою щодо вирішення питань про судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 130, п. 2 ч. 1 ст. 231 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору задовольнити.

Закрити провадження справі за позовом Фізичної особи-підприємця Мельника Романа Андрійовича до Фізичної особи-підприємця Крилова Миколи Дмитровича про стягнення 659 грн 35 коп. за відсутністю предмету спору.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.07.2019.

Суддя О.В. Чевгуз