Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/535/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

про стягнення страхового відшкодування в розмірі 15 073 грн 26 к.

представники сторін не з`явилися

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 15073 грн 26 к.

28.05.2019 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив розгляд справи по суті на 18.06.2019 (ухвала від 28.05.2019).

14.06.2019 на виконання вимог ухвали від 28.05.2019 від Моторно-транспортного страхового бюро надійшло клопотання (вх.№10426/19) з інформацією по справі, яке суд оглянув та приєднав до матеріалів справи.

18.06.2019 суд ухвалив відкласти розгляд справи в судовому засіданні на 25.07.2019 (ухвала від 18.06.2019).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (від 14.06.2019 вх.№10423/19), в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які приєднані до матеріалів справи.

Відповідно до ч.2 ст.42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об"єктивному встановленню всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 202 ГПК України.

У судовому засіданні 25.07.2019 суд ухвалив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору PKS №1800426 добровільного страхування наземного транспорту від 20.03.2018 та страхового акта від 11.01.2019 №133978, який складений внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 22.12.2018 за участю застрахованого транспортного засобу "Skoda Fabia" (державний номер НОМЕР_1 ) здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику та, як наслідок, відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримав право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, а саме до водія транспортного засобу "Citroen BERLINGO" (державний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/2985612).

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Обставини справи, дослідження доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

20.03.2018 ОСОБА_2 , як страхувальник та Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО -страхування" уклали договір PKS №1800426 добровільного страхування наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника з володіння, користування, розпорядження транспортними засобом "Skoda Fabia" (державний номер НОМЕР_1 ) рік випуску 2010. Строк дії договору з 21.03.2018 до 20.03.2019.

22.12.2018 об 11:30 год в м. Києві на вул.Ольжича відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Skoda Fabia" (державний номер НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_2 та автомобіля "Citroen BERLINGO" (державний номер НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2019, зазначена вище дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля "Citroen BERLINGO" (державний номер НОМЕР_2 ) - ОСОБА_1 .

Згідно з приписами ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведену норму закону, суд приймає постанову Шевченківського районного суду м. Києва як доказ, що саме внаслідок порушення ПДР України, водієм ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Citroen BERLINGO" (державний номер НОМЕР_2 ) пошкоджено автомобіль "Skoda Fabia" (державний номер НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_2 .

На виконання умов договору добровільного страхування, Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО -страхування", відповідно до розрахунку страхового відшкодування, на підставі страхового акта від 11.01.2019 №133978, Звіту №133978 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, виплатило страхове відшкодування в розмірі 15073 грн 26 к., що підтверджується платіжним дорученням від 14 січня 2019 року №786, копія якого приєднана до матеріалів справи.

24.01.2019 позивач направив на адресу відповідача заяву вих.№04-/217 про страхове відшкодування на суму 15073 грн 26 к.

Проте, станом на 27.05.2019 страхове відшкодування від відповідача на рахунок позивача не надійшло, у зв"язку із чим позивач змушений звернутися за захистом порушеного права до суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ГК України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування) (ч. 2 ст. 352 ГК України).

За договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 354 ГК України). Вказане положення кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України.

Частиною 1 ст. 355 ГК України передбачено, що об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

В силу положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено у ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Враховуючи те, що Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО -страхування" виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 15073 грн 26 к., а цивільно-правова відповідальність особи, яка визнана винною у заподіянні шкоди, застрахована у ПрАТ СК "Галицька", то в силу наведених положень закону до позивача перейшло право вимоги до відповідача. В межах ліміту відповідальності страховика за полісом обов`язкового страхування АМ №2985612 до стягнення належить 15073 грн 26 к.

Висновок суду.

Оцінивши надане суду обґрунтування позовних вимог, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 15073 грн 26 к.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921 грн. Враховуючи задоволення позову, судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача.

До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв"язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв"язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

03.01.2019 між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро "Синюк та партнери" укладений договір про надання правової допомоги № 23 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з п. 2.4 договору безпосередньо представництво інтересів клієнта від імені бюро за цим договором здійснює адвокат Синюк Станіслав Леонідович.

Наявним в матеріалах свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 6423/10 від 15.02.2018 підтверджується, що ОСОБА_3 є адвокатом.

Відповідно до додатку від 19.03.2019 до договору, що є реєстром передачі страхових справ, клієнт передав, а адвокат прийняв 28 справ, в тому числі за страховим випадком у цій справі. Згідно з актом виконаних робіт від 29.03.2019 витрати на правову допомогу за якими (гонорар) визначено в загальній сумі 111000 грн (по 4000 грн за кожну справу).

Згідно детального опису робіт (наданих послуг) від 29.03.2019 на підставі договору адвокат витратив на надання правової допомоги за страховим випадком у цій справі 5 годин, вартість яких становить 4000 грн (800 грн за годину).

Позивач на виконання умов договору перерахував Адвокатському бюро "Синюк та партнери" кошти в сумі 111000 грн, що підтверджується приєднаним до матеріалів справи платіжними дорученнями №4297 та №4298 від 07 березня 2019 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов"язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зважаючи на належну підготовку адвокатом документів для подання до суду, виклад правової позиції, підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката платіжними документами та на відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру цих витрат, суд дійшов висновку про те, що розмір таких витрат є обґрунтованим та співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому належить до задоволення в повному обсязі.

Таким чином, судові витрати які поніс позивач у зв"язку із оплатою професійної правничої допомоги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, ст. 2, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 15073 грн 26 к. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018 (код 22186790) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування", вул. Герцена, 10, м. Київ, 04050 (код 24745673) - 15073 (п`ятнадцять тисяч сімдесят три гривні) 26 к. страхового відшкодування, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) судового збору та 4000 (чотири тисячі гривень) витрат пов"язаних із оплатою професійної правової допомоги.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки, визначених розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.07.2019

Суддя Т.В. Максимів