УХВАЛА

м. Київ

30.07.2019Справа № 910/3225/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши матеріали справи

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь»

про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3225/18

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь»

про стягнення 297211,07 грн.,

Представники сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Бордуніс О.В. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3225/18, позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» 120349,38 грн. - основного боргу, 55619,77 грн. - інфляційних втрат, 11741,93 грн. - 3% річних, 2815,67 грн. - судового збору.

Також вказаним рішенням суду частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про розстрочку виконання рішення суду. Розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3225/18 строком на 6 (шість) місяців.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 апеляційну скаргу апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3225/18 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3225/18 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 109500,00 грн. та задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про розстрочку виконання рішення суду, з прийняттям нового рішення в цій частині - про задоволення позову та відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 109500 грн. основного боргу.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про розстрочку виконання рішення суду - відмовлено. У решті рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3225/18 залишено без змін. Судові витрати за розгляд справи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 4285,50 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

27.03.2019 Господарським судом міста Києва, на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3225/18, яке було залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 та на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 було видано відповідні накази.

Постановою Верховного суду від 13.06.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі №910/3225/18 залишено без змін.

19.07.2018 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3225/18.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що наявна перед позивачем заборгованість виникла у відповідача внаслідок збігу вкрай тяжких обставин, які продовжують існувати і на теперішній час. Зокрема, заявник вказує на те, що єдиним видом господарської діяльності останнього є надання в оренду належного товариству приміщення, жодної іншої господарської діяльності підприємство не здійснює та не має інших активів, окрім зазначеного приміщення. Так заявник вказує на те, що товариство може здійснювати розрахунки за всіма своїми зобов`язаннями лиже за рахунок надходження коштів від оренди зазначеного приміщення. Наразі рівень доходу та розмір наявних коштів відповідача не дає змоги останньому здійснити повну сплату заборгованості за рішенням суду у даній справі на рахунок позивача. Окрім того, заявник звертає увагу на те, що товариством було здійснено часткову оплату заборгованості на рахунок позивача в розмірі 34100,90 грн. На підставі викладеного заявник зазначає, що примусове виконання рішення суду у даній справі призведе до повного припинення господарської діяльності товариства, а будь-який арешт чи заборона щодо належного заявнику приміщення призведе до унеможливлення пошуку орендарів, що в свою чергу залишить підприємство без жодного джерела доходу.

У зв`язку з викладеним Товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь» просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3225/18 рівними частинами терміном на один рік.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 30.077.2019.

Представник заявника в судовому засідання підтримав обставини викладені в заяві та просив її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду заяви був повідомлений у встановленому законом порядку.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3225/18 суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України судове рішення у справі №910/3225/18, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Відповідно до п.7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом з матеріалів заяви, наявна перед позивачем заборгованість виникла у відповідача внаслідок збігу вкрай тяжких обставин, які продовжують існувати і на теперішній час. Заявник вказує на те, що єдиним видом господарської діяльності останнього є надання в оренду належного товариству приміщення. Також вказує на те, що товариство може здійснювати розрахунки за всіма своїми зобов`язаннями лиже за рахунок надходження коштів від оренди зазначеного приміщення проте наразі рівень доходу та розмір наявних коштів відповідача не дає змоги останньому здійснити повну сплату заборгованості за рішенням суду у даній справі на рахунок позивача.

Проте, суд зазначає, що заявником не додано до матеріалів заяви жодних доказів на підтвердження можливості виконання рішення суду у даній справі в майбутньому, у разі задоволення заяви про розстрочення виконання рішення. Заявник посилається виключно на тяжке фінансове становище товариства, утім не надає жодних документальних підтверджень того, що таке фінансове становище поліпшиться найближчим часом, що дасть змогу боржнику виконати рішення суду у даній справі. Розглядувана заява місить лише доводи та припущення заявника, які жодним належним доказом не підтверджуються.

З огляду на викладені обставини, зокрема на недоведеність та необґрунтованість викладених в заяві обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.7 ст.331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ч.2 ст.232, 233, 234, 331, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3225/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в передбаченому законом порядку.

Дата підписання: 30.07.2019.

Суддя Я.В. Маринченко