ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/635/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічне акціонерне товарисво "Страхова компанія "Країна",

вул. Електриків, буд.29-А,м. Київ,04176

до відповідача: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Галицька" вул. Василіянок, буд.22,м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення грошових коштів (в порядку регресу) у розмірі 54 498, 09 грн.

представники сторін не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товарисво "Страхова компанія "Країна" звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення грошових коштів (в порядку регресу) у розмірі 54 498, 09 грн.

Ухвалою суду від прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 16.07.2019.

Ухвалою суду від 16.07.2019 відкладено розгляд справи на 30.07.2019.

Представники сторін, в судове засідання не з"явилися.

Представником позивача надіслано заяву про розгляд справи в відсутності його повноважного представника.

За таких обставин, враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши документи і матеріали, подані позивачем, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

18.11.2017 між публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Країна" та ОСОБА_1 (Страхувальником) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 18/ТА/0048778/2.1.5., предметом страхування якого є автомобіль "Citroen C4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

30.10.2018 в м. Конотоп на простекті Миру трапилися дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля транспортним засобом "DAF XF 95", державний номерний номер НОМЕР_2 з напівпричіпом НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено застрахований в публічному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Країна" автомобіль.

Відповідно до постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.11.2018 особою винною в настанні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2

Цивільну відповідальність водія, який керував автомобілем "DAF XF 95", державний номерний номер НОМЕР_2 з напівпричіпом НОМЕР_3 , застраховано у Приватному акціонерному товаристві страхова компанія "Галицька", згідно Полісу № АМ/1806710.

Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна" здійснило виплату страхового відшкодування на користь Страхувальника в сумі 54498,09 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 16253 від 18.12.2018.

Страхове відшкодування відповідачем на користь позивача не сплачено.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З огляду на положення законодавства, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 54498,09 грн.

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 54498,09 грн. виплаченого страхового відшкодування, є обгрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного у відповідності до ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 979, 988, 993 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 74, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення грошових коштів (в порядку регресу) у розмірі 54 498, 09 грн, задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька", 76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, (ідентифікаційний код 22186790), на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна", 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А, (ідентифікаційний код 20842474), 54498 (п"ятдесят чотири тисячі чотириста дев"яносто вісім) грн. 09 к. страхового відшкодування, 1921 (тисячу дев"ятсот двадцять одну) грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.07.2019

Суддя Шкіндер П.А.