ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. Справа №914/536/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

Суддів Бонк Т.Б.

Желік М.Б.

за участю секретаря судового засідання Кіри М.С.

розглянувши апеляційні скарги Львівської місцевої прокуратури № 3, вих № 04-16/1279-вих-19 від 26.04.2019 (вх. № 01-05/1664/19 від 06.05.2019) та Львівської місцевої прокуратури № 3, вих. № 04-16/1132вих-19 від 12.04.2019 (вх. № 01-05/1389/19 від 15.04.2019)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.04.2019 (суддя Ділай У.І.) про повернення позовної заяви

та

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.04.2019 (суддя Ділай У.І.) про виправлення описки в ухвалі від 02.04.2019

у справі № 914/536/19

за позовом: Львівської місцевої прокуратури № 3 в інтересах Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства Армод Плюс, м. Львів

про стягнення заборгованості.

Представники:

Від прокуратури: Макогон Ю.І. - прокурор Прокуратури Львівської області;

Від позивача: не з`явився (належно повідомлений);

Від відповідача: не з`явився (належно повідомлений).

1.Розгляд справи.

Підстави заміни членів колегії суддів відображено у відповідних розпорядженнях керівника апарату суду, в.о. керівника апарату суду та протоколах повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с. 79-80, 97-100, 125-126). Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось. Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно з ст. 222 ГПК України.

Хід розгляду апеляційної скарги викладено у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.07.2019 розгляд апеляційних скарг на ухвали місцевого господарського суду від 02. та 18.04.2019 об`єднано в одне провадження (а.с.121-123).

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Позивач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення (а.с.83, 91) та витягом з виконання пошукових операцій про вручення рекомендованого відправлення 178 з офіційного сайту «Укрпошта».

Відповідач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак ухвали Західного апеляційного господарського суду, направлені на його юридичну адресу відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.112-118), повертались на адресу суду поштовим відділенням зв`язку із поміткою по закінченню терміну зберігання, про що свідчать витяги з виконання пошукових операцій з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» про вручення рекомендованих відправлень та повідомленням про вручення зазначеного поштового рекомендованого відправлення (а.с.93-96, 108, 127-138).

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, вбачається, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до частини 5 статті 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Водночас, суд зазначає, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (названу правову позицію висловлено в численних постановах Верховного Суду, у тому числі від 28.01.2019 у справі № 915/1015/16 та від 12 березня 2019 року у справі № 923/1432/15).

Учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Таким чином, відповідач є належним чином повідомленим про розгляд апеляційних скарг.

Причини відкладення розгляду апеляційних скарг викладено в ухвалах суду.

3. Короткий зміст позовних вимог.

Заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Приватного підприємства Армод Плюс про стягнення 34 960,33 грн заборгованості по орендній платі за 2018 станом на 28.02.2019 по договору оренди землі № Ф-2280 від 17.02.2014 згідно розрахунку поданого до позову (а.с.7-16).

Обгрунтовуючи підстави представництва інтересів держави у даному позові, заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 3, зокрема, зазначає, що протягом тривалого часу Львівською міською радою не вживаються заходи по захисту майнових прав та інтересів територіальної громади м. Львова щодо наповнення місцевого бюджету за рахунок коштів від орендної плати за землю. Саме її бездіяльність зі звернення до суду з позовом про стягнення заборгованності з орендної плати свідчить про нездійснення цим органом захисту інтересів громади в сфері залучення коштів від орендної плати за землю до бюджету. Зазначає, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 1902.2019 задоволено апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області, скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 30.05.2018 у справі № 914/269/18 та прийнято нове рішення про задоволення позову, стягнено з відповідача заборгованість з орендної плати за період 2016-2017 в розмірі 71,173,06 грн та розірвано договір оренди землі.

У спірних правовідносинах, зазначає далі заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 3, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції, є Львівська міська рада. Згідно листа юридичного департаменту Львівської міської ради від 07.02.2019 № 4-2901-146 вбачається, що у відповідь на лист про надання інформації щодо претензійно-позовної роботи у разі виникнення заборгованості з орендної плати, департамент позивача обмежився лише констатацією факту розгляду місцевим господарським судом справи № 914/269/18, що свідчить про самоусунення позивача від виконання покладених на нього територіальною громадою міста обов язків, не дивлячись на наявність у Львівської міської ради правомочностей для звернення з позовом до суду про стягнення орендної плати за наступний період. Також ГУ ДФС У Львівській області у своєму листі від 21.02.2019 № 2059/9/12.4-13 повідомляє, що відповідач не проводив нарахування орендної плати за землю за 2018 рік.

Вказані обставини, на думку заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3, свідчать про нездійснення позивачем захисту інтересів держави, що має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень та підтверджує наявність підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави шляхом звернення з даним позовом до суду. У даному випадку прокурор не виступає у якості альтернативного суб`єкта звернення до суду, оскільки згадані суб`єкти владних повноважень хоч і можуть захистити інтереси держави, однак відповідного позову до суду не подали.

4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.04.2019 (а.с. 2-6, суддя Ділай У.І.) у справі № 914/536/19 за позовною заявою: Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області до відповідача: Фізичної особи підприємця Сидяк ГОСОБА_1 Петрівни, Львівська область, Яворівський район АДРЕСА_1 с. Старичі про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на підставі п.1 ч. 5 ст.174, ст.ст.234, 235 ГПК України повернуто Городоцькій місцевій прокуратурі Львівської області позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.04.2019 (а.с. 17-22, суддя Ділай У.І.) у справі № 914/536/19 за позовною заявою: Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Львівської міської ради, м. Львів до відповідача: Приватного підприємства Армод плюс, м. Львів про стягнення 34 960,33 грн заборгованості по орендній платі за договором оренди землі Ф-2280 від 17.02.2014 на підставі ст.ст.234, 235, 243 ГПК України виправлено допущену описку в ухвалі від 02.04.2019 у справі № 914/536/19, не зачіпаючи суті судового рішення, та викладено її в редакції наведеній нижче в ухвалі від 18.04.2019.

5. Короткий зміст вимог апеляційних скарг та аргументи сторін справи.

5.1. Керівник Львівської місцевої прокуратури № 3 оскаржує ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.04.2019 у справі № 914/536/19, оскільки автоматизованою системою документообігу суду сформовано та надано справі єдиний унікальний номер 914/536/19, у якій 25.03.2019 Львівською місцевою прокуратурою № 3 пред`явлено позов в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ПП Армод плюс про стягнення орендної плати по договору оренди землі № Ф-2280 від 17.02.2014, що також підтверджується інформацією щодо стадій розгляду судових справ на сайті Судової влади України (https://court.gov.ua/fair/). Оскаржуваною ж ухвалою суд вирішив повернути позовну заяву Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, з якою Львівська місцева прокуратура № 3 не зверталась. Зміст оскаржуваної ухвали не відповідає позовній заяві, фактичним обставинам справи, так як відрізняються особи, які звернулись до суду з позовом, сторони, предмет та підстава господарського спору.

Також у цій апеляційній скарзі Керівник Львівської місцевої прокуратури № 3 не погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для представництва інтересів держави.

Просить її скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та матеріального права.

5.2. Заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 оскаржує також ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.04.2019 у справі № 914/536/19, вважаючи її також прийнятою з порушенням норм процесуального права та невідповідною нормам матеріального права, оскільки, на його думку, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, проте судом вирішено виправити описку в ухвалі суду від 02.04.2019 шляхом викладення останньої в новій редакції, яка не усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, а повністю змінює її зміст, а саме: фактичні обставини справи, так як відрізняються особи. які звернулись до суду, сторони, предмет і підстава господарського спору.

Також прокурор вважає, що достатньо у позовній заяві аргументував підстави для здійснення представництва інтересів держави у даному позові, наполягаючи на тому, що пред явлення саме цього позову не порушує справедливого балансу відповідно до усталеної практики ЄСПЛ.

Сторони не скористались своїм правом надати відзиви на апеляційні скарги.

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

25.03.2019 заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Приватного підприємства Армод Плюс про стягнення 34 960,33 грн заборгованості по орендній платі зап 2018 станом на 28.02.2019 по договору оренди землі № Ф-2280 від 17.02.2014 згідно розрахунку поданого до позову (а.с.7-16).

Ця позовна заява повернена місцевим господарським судом заступнику керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 разом з ухвалою від 02.04.2019.

У вступній частині ухвали від 02.04.2019 зазначено найменування учасників справи: Городоцька місцева прокуратура Львівської області в інтересах держави в особі Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області до відповідача: Фізичної особи підприємця Сидяк Галини Петрівни, Львівська область АДРЕСА_1 Яворівський район АДРЕСА_1 с. Старичі про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. В її описовій частині зазначено обставини, які не відповідають змісту господарського спору, викладеного у позовній заяві від 25.03.2019. Мотивами для прийняття такої ухвали стали висновки суду про відсутність у даному випадку законних підстав для представництва інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності. Згідно її резолютивної частини позовну заяву повернено Городоцькій місцевій прокуратурі Львівської області.

Зміст ухвали від 02.04.2019 в подальшому місцевим господарським судом викладено в новій редакції, про що свідчить оскаржувана ухвала від 18.04.2019. Відповідно до її резолютивної частини на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 234, 235 ГПК України заступнику керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 повернено позовну заяву, подану в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Приватного підприємства Армод Плюс про стягнення 34 960,33 грн заборгованості по орендній платі за оренду землі. Мотивами для прийняття ухвали від 108.04.2019 стали висновки суду про відсутність у даному випадку законних підстав для представництва інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності.

7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

Статтею 234 ГПК України визначено зміст ухвали суду. Так, ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження. Ухвала, постановлена відповідно до статей 351 та 356 цього Кодексу, повинна відповідати вимогам, що містяться у зазначених статтях.

За приписами ст. 232 названого процесуального закону ухвала суду є видом судового рішення, а тому у відповідності до вимог ст.236 цього ж закону повинна бути законною та обгрунтованою.

Однією з підстав для повернення позовної заяви відповідно ч.5 п. 1 ст. 174 ГПК України є подання позовної заяви особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Таким законом є Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (надалі Закон № 1697-VII).

Згідно з абз. 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абз.1-3 ч.4 ст. 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 № 3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) з урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Наведені міркування Конституційний Суд зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону № 1697-VII.

Таким чином, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Таким чином, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

За змістом ч. 3 ст. 23 Закону № 1697-VII прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, а здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Наведені у позовній заяві від 25.03.2019 заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 підстави для заявлення позову в інтересах місцевого органу самоврядування суд апеляційної інстанції вважає достатньо аргументованими і такими, що відповідають змісту наведеним вище нормам права.

Згідно з ст.243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Ухвалою суду від 18.04.2019 повністю змінено вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини ухвали від 02.04.2019, з викладенням її в новій редакції, що не може свідчити про виправлення описок.

Оскільки оскаржувані ухвали від 02.04.2019 та від 18.04.2019 не відповідають ви могам процесуального закону та прийняті всупереч нормам матеріального права, то апеляційні скарги підлягають до задоволення, а оскаржувані ухвали скасуванню з передачею справи на розгляд місцевому господарському суду.

8. Судові витрати.

Витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд ухвали повинні бути розподілені після вирішення справи по суті.

Керуючись ст.ст. 86, 233, 236, 253, 269-271, 280, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги задоволити.

2. Ухвали Господарського суду Львівської області від 02.04.2019 та від 18.04.2019 у даній справі скасувати, а справу передати на розгляд Господарському суду Львівської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.07.2019

Головуючий суддя Дубник О.П.

Судді Бонк Т.Б.

Желік М.Б.