СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2019 р. Справа № 922/1133/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І. , суддя Сіверін В.І.

за участю секретаря судового засідання Пархоменко О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - Коваленко А.О.

розглянувши апеляційну скаргу ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" (вх.№2058Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 30.05.2019 у справі № 922/1133/19 (повний текст якого складено та підписано 03.06.2019 суддею Сальніковою Г.І. у приміщенні зазначеного суду)

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А)
до товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, 99 А-3)
про стягнення 65 582,38 грн.
ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2019 року ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" звернулась до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з до ТОВ "Міжнародна страхова компанія" про стягнення 65582,38 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.05.2019 у справі № 922/1133/19 в задоволенні позову відмовлено.

ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позову у повному обсязі. Здійснити перерозподіл судових витрат.

Одночасно, апелянт звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, з посиланням на те, що передбачений ГПК України строк на апеляційне оскарження був пропущений у зв`язку повний текст оскаржуваного рішення апелянтом було отримано лише 07.06.2019.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що дане рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою у справі № 922/1133/19. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Призначено справу до розгляду 24.07.2019.

19.07.2019 за вх. № 6753 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги позивача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

В судове засідання, призначене на 24.07.2019 представник позивача не з`явився, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу позивача за відсутності його представника, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що визначений вимогами статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк на прийняття рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за наслідками настання дорожньо- транспортної пригоди, зумовленої порушенням водієм забезпеченого за вказаним полісом транспортного засобу, а саме: автомобілем Acura реєстраційний номер НОМЕР_1 , Правил дорожнього руху України, як і строк здійснення відповідної виплати, не настав.

З цим висновком колегія суддів апеляційної інстанції погодитись не може.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2018 між позивачем - Приватним акціонерним товариством "СК "Уніка" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування №030229/4630/0000018 (далі - договір) (а.с. 18),

Згідно зазначеного вище договору, позивачем було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме: автомобілем марки КІА Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_2 на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (надалі - "ДТП").

Строк дії Договору: з 30.09.2018 по 29.09.2019 (п. 1.2.7. договору).

17.11.2018 о 12:45 год. в м. Ірпінь по вул. Джерельна ОСОБА_2 керуючи автомобілем Acura д.н.з. НОМЕР_1 , заїжджаючи на територію парковки не переконався, що не буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем КІА Sportage д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, старшим інспектором з дорожнього нагляду Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області Національної поліції України Лісовським С.І. було складено довідку №766738 про дорожньо-транспортну пригоду, яка підтверджує факт скоєння ДТП (а.с.16).

Постановою Ірпінського міського суду Київської області у справі 367/8291/18 від 03.12.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 37).

Відповідно до акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 28.11.2018 (а.с. 29) та ремонтної калькуляції №00279485 від 17.11.2018, вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 71352,68 грн. (а.с. 30 - 31).

У відповідності до звіту про оцінку КТС № 03-05/12 від 05.12.2018, складеного ФОП ОСОБА_3 , розмір відновлювального ремонту та матеріального збитку становить 71352, 68 грн. (а.с. 25 - 28). Крім цього, згідно Рахунку-фактури № СЧ-0061762 від 05.12.2018 від ТОВ "Автомобільний центр Голосіївський", загальна вартість ремонтних робіт склала 71282,38 грн. (а.с. 35).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було затверджено страховий акт № 00279485 від 07.12.2018 та зроблено розрахунок суми страхового відшкодування, згідно яких розмір такого відшкодування становить 66582,38 грн. (а.с. 13). 07.12.2018 у зв`язку з настанням страхового випадку позивачем затверджено наказ № 00279485 від 07.12.2018 про виплату гр. ОСОБА_1 страхового відшкодування згідно розрахунку суми збитку у розмірі 66582,38 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок Автомобільний центр Голосіївський ТОВ. Документи, що надійшли з цього приводу до ПрАТ "СК "УНІКА" і підтверджують факт настання страхової події та суми збитку приєднати до справи (а.с. 12).

Позивач на підставі страхового акта № 00279485 від 07.12.2018 здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 66582,38 грн. в рахунок ремонту транспортного засобу КІА Sportage д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 058516 від 11.12.2018 (а.с. 36).

При цьому, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Acura реєстраційний номер НОМЕР_1 (винуватця в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди) на момент скоєння вищезазначеної ДТП, була застрахована у товаристві з обмеженою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4518334 (а.с. 40).

Позивач, звертаючись до господарського суду з даним позовом зазначив, що посилався на вимоги ст. 993 ЦК України та вказував на те, що отримав право вимоги у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, оплаченого потерпілій особі.

Відповідач повністю заперечив проти позову, наголосив про неотримання від позивача документів (договору страхування, страховий акт, платіжне доручення про сплату відшкодування тощо) які були зазначені додатком у заяві на виплату страхового відшкодування, що позбавило відповідача можливості прийняти відповідне рішення щодо виплати відшкодування або відмови у його задоволенні, тому без надання відповідачу відповідних документів, останній не мав можливості прийняти рішення відносно заяви позивача про виплату відшкодування, з урахуванням чого, відповідачем наголошено про те, що позивач передчасно звернувся з даним позовом до суду, оскільки його права та охоронювані законом інтереси з боку відповідача порушені не були.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів не погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Вимогами статі 27 Закону України "Про страхування", яка кореспондується зі ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Отже, право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується, з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) в порядку, який визначено ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Згідно змісту статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізуючи зазначене, суд дійшов до висновку про те, що з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

У силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови виконання встановлених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вимог, в т.ч. щодо подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання відповідної заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою, тобто, підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу шкоди на підставі договору добровільного майнового страхування.

Отже, з сукупного аналізу наведених вище норм та враховуючи розподіл обов`язку доказування між сторонами, встановлений ст. 77 ГПК України, саме відповідач, як особа, яка не здійснила позивачу виплату страхового відшкодування, і повинна довести обґрунтованість таких дій або причини відмови в їх виконанні, а саме, що зі сторони позивача мало місце не тільки невиконання ним встановлених Законом обов`язків, а і що саме це невиконання призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Проте, відповідач не обґрунтував та не довів, невиконання позивачем яких саме обов`язків призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, зокрема, враховуючи, що відповідачем було отримано заяву, яка містила відомості про дату і місце скоєння ДТП, його учасників, номери транспортних засобів, номер полісу відповідача, номер договору добровільного страхування відповідача; розмір виплаченого позивачем відшкодування, реквізити для перерахування коштів, номери зв`язку з виконавцем.

Колегія суддів зазначає, що п. 35.2 ст. 35 Закону визначає перелік документів, які повинні бути додані до заяви, разом з цим саме по собі недодання якогось з документів до заяви не має бути, наслідком для уникнення від здійснення відшкодування або автоматичної відмови у страховій виплаті, Відповідач мав довести, що таке ненадання, але за наявності всіх вказаних у заяві відомостей, призвело до неможливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, а також довести, що не міг витребувати у осіб, які мали у своєму розпорядженні відповідні документи та відомості.

Лист відповідача № 14 від 15.01.2019 року, адресований позивачу, який нібито містить вимогу про надання необхідних документів, не може бути визнаний за вчинення відповідачем всіх належних та можливих дій для отримання вищесказаних відомостей та переліку документів, які повинні бути додані до заяви, оскільки чек про відправлення даного листа не підтверджує ані зміст листа, ані реквізити самого документу, який було вкладено у лист.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Закон надає право відповідачу, якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, він не зміг оцінити її загальний розмір, то - виплатити страхове відшкодування у розмірі шкоди, оціненої відповідачем самостійно (ст. 36.2 Закону).

Разом з цим, відповідач вказаних дій не вчинив, натомість проігнорував вимогу позивача, а обґрунтованість такої бездіяльності перед судом не довів.

Відповідачем не було надано суду доказів на спростування встановленої позивачем вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, і також відповідач не спростував розраховану позивачем суму страхового відшкодування, а навпаки визнав її, про що зазначив у відзиві на позов.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" на рішення господарського суду Харківської області від 30.05.2019 у справі № 922/1133/19 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 30.05.2019 у справі № 922/1133/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (м. Харків, вул. Мироносицька, 99 літера А-3, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (м. Київ, 01032, вул. Саксаганського, 70А, ) 65582,38 грн.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (м. Харків, вул. Мироносицька, 99 літера А-3, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (м. Київ, 01032, вул. Саксаганського, 70А, ) 1921,00 грн. судового збору за подання позову, 2881,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 29.07.2019.

Відповідно ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін