ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.07.2019 Справа № 905/668/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при помічнику судді (за дорученням судді) Лагодіні Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Віа Спецодяг», м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Петро і К», м. Донецьк

про скасування оперативно господарської санкції у вигляді дострокового розірвання договору суборенди №23/10 від 23.10.2018р. в односторонньому порядку, застосовану відповідачем, -

За участю представників сторін:

від позивача: Третьякова Н.Ю. за ордером №ПТ №106882 від 08.05.2019р.

від відповідача: не з`явився

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України 27.05.2019р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 10.07.2019 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віа Спецодяг», м. Дніпро звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петро і К», м. Донецьк про скасування оперативно господарської санкції у вигляді дострокового розірвання договору суборенди №23/10 від 23.10.2018р. в односторонньому порядку, застосовану відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на застосування відповідачем оперативно господарської санкції у вигляді дострокового розірвання договору суборенди №23/10 від 23.10.2018р. в односторонньому порядку з порушенням порядку її застосування, що є підставою для її скасування.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 179, 237, 283 Господарського кодексу України, ст.ст. 27, 43, 174, 175, 177, 526, 626, 628, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 11, 42, 161, 162 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/668/19 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 11.04.2019р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/668/19.

24 травня 2019 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти позовних вимог зазначивши, що внаслідок порушення позивачем зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати, відповідачем правомірно розірвано договір в односторонньому порядку на підставі п.9.3. договору.

10 червня 2019 року на адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив про порушення відповідачем порядку одностороннього розірвання спірного договору, передбаченого п.9.2., а саме останнім порушенно строк повідомлення позивача про розірвання договору, з огляду на що, застосована оперативно-господарська санкція підлягає скасуванню.

08.07.2019 року від позивача надійшла відповідь б/н б/д на відзив, в якій викладені пояснення, аналогічні відповіді на відзив, наданої до суду 10.06.2019р.

10.07.2019 року від відповідача надійшли письмові пояснення №08/07 від 08.07.2019р., в яких останній зазначив про зміну власника орендованої будівлі за спірним договором у зв`язку з чим, договір припинено в силу п. 9.6. Договору.

У підготовчому судовому засіданні 08.07.2019р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/668/19 до розгляду по суті на 31.07.2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні 31.07.2019р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петро і К» (далі Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Віа Спецодяг» (далі Орендар) укладено договір суборенди нежитлового приміщення №23/10 (далі Договір), згідно з умовами п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 368 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі Об`єкт оренди), для використання в якості цеху для пошиву одягу і зобов`язується здійснювати плату за користування об`єктом оренди у терміни, що передбачені даним Договором.

Строк оренди за даним Договором встановлюється з 01.11.2018р. по 31.10.2019 року включно. Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за даним Договором (п.2.1., п.2.2. Договору).

Умовами п.3.2. Договору визначено, що розмір орендної плати з 01.11.2018 по 30.11.2018 становить 1,00 грн. без ПДВ. Розмір орендної плати з 01.12.2018 становить 14 720,00 грн. без ПДВ. Оренда плата щомісячно в повному обсязі сплачується Орендарем до 5 числа поточного місяця шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця.

Розділом 4 Договору визначено права та обов`язки Орендодавця.

Так, Орендодавець має право здійснювати перевірку порядку використання об`єкту оренди відповідно до умов даного договору; достроково розірвати даний Договір, згідно з умовами даного Договору (п.4.1.1., п.4.1.3).

Відповідно до п.9.2. Договору сторони мають право достроково в односторонньому порядку розірвати даний Договір, при цьому Сторона ініціатор повинна письмово попередивши про це іншу Сторону за 30 (тридцять) календарних днів до дати розірвання договору.

За приписами п.9.3. даний Договір може бути достроково розірвано за ініціативою Орендодавця у випадках, якщо Орендар, зокрема, не вніс оренду плату протягом 5 днів з дня спливу строку платежу, не допустив Орендодавця до огляду об`єкту оренди.

Пунктом 9.6. Договору встановлено, що у разі зміни власника об`єкту оренди договір оренди припиняється.

Договір підписано Сторонами у встановленому законодавством порядку.

23 січня 2019 року відповідачем складено Акт про не допуск до проведення перевірки дотримання договірних вимог щодо суборенди приміщення (а.с.39).

Листом №14-0 від 14.02.2019р. відповідач повідомив позивача про дострокове розірвання в односторонньому порядку спірного договору на підставі п.9.3. Зазначений лист отриманий позивачем 19.02.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №194, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.38).

Посилаючись на застосування відповідачем оперативно господарської санкції у вигляді дострокового розірвання договору суборенди №23/10 від 23.10.2018р. в односторонньому порядку з порушенням у порядку її застосування, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає розглядувані вимоги Позивача до Відповідача такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у скасуванні оперативно господарської санкції застосованої за договором №23/10 від 23.10.2018р.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом, укладений між сторонами договір №23/10 від 23.10.2018р. за своєю природою є договором найму (оренди), який регламентується, насамперед, його умовами та положеннями ч.1 ст.283, ч.3 ст.285 Господарського кодексу України та ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України.

Тобто, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір №23/10 від 23.10.2018р. є належною підставою для виникнення у останніх зобов`язань, визначених його умовами.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Так, п.9.3. спірного договору сторони визначили право відповідача на розірвання договору в односторонньому порядку зокрема, у випадку невнесення орендної плати протягом 5 днів з дня спливу строку платежу та недопущення Орендодавця до огляду об`єкту оренди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення порядку застосування відповідачем оперативно господарської санкції у вигляді дострокового розірвання договору суборенди №23/10 від 23.10.2018р. в односторонньому порядку внаслідок порушення позивачем умов п.9.2. спірного договору щодо письмового повідомлення про розірвання договору за 30 календарних днів.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексом України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 ст.216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.1 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або запобігання повторенню порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Тобто, виходячи з положень ст. 237 Господарського кодексу України, особливістю оперативно-господарських санкцій є те, що на відміну від штрафних, до яких вдаються виключно за рішенням суду, вони застосовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку, тобто без попередження заздалегідь. Оперативно-господарські санкції застосовують безпосередньо самі суб`єкти господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов`язання - це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути пряма вказівка в договорі. При цьому до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, які передбачено договором.

Проте, як вбачається з договору суборенди №23/10 від 23.10.2018р., умови щодо права відповідача на застосування оперативно господарської санкції у вигляді розірвання спірного договору в односторонньому порядку внаслідок порушення позивачем його умов, відсутні.

Тобто, дострокове розірвання Орендодавцем договору суборенди №23/10 від 23.10.2018р. в односторонньому порядку, зокрема, внаслідок невнесення орендної плати протягом 5 днів з дня спливу строку платежу або недопущення Орендодавця до огляду об`єкту оренди не є оперативно господарською санкцією у розумінні ст.235 ГК України, але є правом відповідача, яке визначене умовами спірного договору, що відповідає положеннями ч.1 ст.627 ЦК України.

Крім того, п.9.2. договору щодо обов`язку повідомити за 30 календарних днів до дня розірвання договору не застосовується до умов п.9.3. договору.

Згідно з вимогами частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Разом з цим докази, які подаються до господарського суду, підлягають оцінці відповідно до статті 86 ГПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами ч.1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Однак, позивачем, всупереч вимогам ч.3 ст.13 ГПК України, не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки не надано достовірних доказів наявності прямої вказівки у спірному договорі на можливість застосування відповідачем певної оперативно-господарської санкції, у разі незгоди з застосуванням якої позивач має право на звернення до суду з заявою про її скасування в порядку ст.237 ГК України, у зв`язку з чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судові витрати у відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 01.08.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/