РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2019Справа № 910/3171/19

Суддя - Бондаренко Г. П.,

За участю секретаря - Лебович А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" (вул. Центральна, будинок 2, літера Б, с. Микуличі, Бородянський район, Київська область, 07852)

До Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (вул. Володимирська 51-А, Київ, 01001)

Про розірвання договору

За участі представників сторін:

Від позивача: Пономаренко В. М. (ордер серія АР № 1000741);

Від відповідача: Денисенко О. В., довіреність № 107 від 09.01.2019.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (далі - відповідач) про розірвання договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує істотні умови договору та порушує норми чинного законодавства шляхом виставлення рахунків за опалення, яке, як стверджує позивач, останньому не постачається, а також відмовляється провести перевірку, шляхом направлення уповноваженого представника та відмовляється розірвати договір № 1631 від 01.12.2008. За таких обставин, позивач просить розірвати договір № 1631 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньо будинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів від 01.12.2008, укладений між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати. Разом з позовною заявою, позивачем подано заяву про надання доказів про витрати на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи № 910/3171/19 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та підготовче засідання у справі № 910/3171/19 призначено на 16.04.2019.

16.04.2019 від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 16.04.2019 суд протокольно ухвали продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів, встановив сторонам строки для надання відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив та оголосив перерву в підготовчому судовому засіданні до 28.05.2018.

28.05.2019 від відповідача надійшло клопотання про перенесення судового засідання.

В судовому засіданні 28.05.2019 суд протокольно ухвалив відкласти підготовче засідання на 25.06.2019.

20.06.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив.

24.06.2019 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 25.06.2019 суд протокольно ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 16.07.2019.

Позивач та відповідач в судове засідання 16.07.2019 прибули та надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши долучені до матеріалів справи докази, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед", як споживачем за умовами договору, та Комунальним підприємство "Київжитлоспецексплуатація", як підприємством за умовами договору, було укладено договір № 1631 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів від 01.12.2008 (далі за текстом - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, предметом цього договору є надання послуг на теплопостачання та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої енергії у гарячій воді та експлуатаційних витрат; обслуговування та утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів в нежилому приміщенні (будинку) за адресою: проспект Маяковського, буд. 15 , літ. А.

Відповідно до п. 5.1. договору спори сторін, пов`язані з укладанням, зміною, виконанням та розірванням цього договору, регулюються діючими правилами, обміном листами (телеграмами факсами), укладення додаткових угод, а також іншими необхідними заходами. Пропозиції по зміні договірних величин теплопостачання надаються сторонами не пізніше, ніж за 30 днів до початку кварталу.

Згідно з п. 6.1. договору цей договір набуває чинності з 01.12.2008 та діє до 31.12.2010.

Відповідно до п. 6.2. договору договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він укладений; взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття рішення Третейським судом; передбачених п. 4.3.1. договору; ліквідації сторін.

Відповідно до п. 6.4. договору, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін.

В. п. 7.3. договору сторони погодили, що у випадках звільнення або передачі об`єкта або його частини іншій організації підприємство має бути повідомлене в 3 - денний термін відповідним двостороннім актом (листом) здаючого та приймаючого об`єкт. У цьому разі договір буде припинений тільки при повній сплаті споживачем заборгованості за спожиту теплову енергію. Зміни у договір та у розрахунки можуть бути внесені лише після вказаного повідомлення.

13.11.2018 позивач направив відповідачу заяву від 31.10.2018 про розірвання договору про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів № 1631 від 01.12.2008, з підстав зміни власника приміщення. Отримання вказаної заяви відповідачем не заперечується, хоча доказів отримання відповдіачем такої заяви матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є вимоги позивача до відповідача про розірвання, укладеного між сторонами договору, з підстав зміни власника приміщення, внаслідок чого позивач не є споживачем комунальних послуг, що за твердженням позивача, є підставою для розірвання укладеного договору про надання послуг з теплопостачання.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що з огляду направлення позивачем йому заяви від 31.10.2018 про розірвання договору про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів № 1631 від 01.12.2008. договір припинив свою дію у відповідності до п. 6.2. договору, і відповідно не може бути розірваний.

Позивач заперечує проти доводів відповідача щодо припинення договору з підстав продовження виставлення відповідачем рахунків за договором та з підстав пропущення позивачем місячного строку, звернення із заявою про припинення договору.

Відповідач у своїх запереченнях на відповідь на відзив заперечує доводи позивача з тих підстав, що виставлення рахунків за фактичне споживання послуг не свідчить про дію договору.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Укладений між сторонами договір є договором про надання послуг теплопостачання, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Закону України «Про теплопостачання» та Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України), ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено судом в договорі сторони погодили, що останній діє з 01.12.2008 до 31.12.2010, тобто два роки і один місяць, та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 6.1., 6.4. договору).

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Строк договору є однією із складових його змісту. Строком є термін дії певного договору. Протягом строку дії договору сторони мають права і повинні виконувати свої обов`язки, які обумовлені предметом того чи іншого договору.

В договорі сторони передбачили, що його пролонгація має місце за умови відсутності письмової заяви однієї із сторін за місяць до закінчення строку його дії про його припинення. Тобто в п. 6.1, 6.4. договору сторони по суті визначили строк дії договору.

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою від 31.10.2018 про розірвання договору про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів № 1631 від 01.12.2008, чим по суті повідомив останнього про закінчення строку дії договору. Вказана заява була направлена відповідачу до спливу (до закінчення ) місячного строку встановленого в п. 6.4. договору.

Відповідно до п. 6.2. договору договір припиняє свою дію у випадку закінчення строку, на який він був укладений.

Враховуючи наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що договір припинив свою дію 31.12.2018, з огляду на направлення позивачем відповідачу заяви від 31.10.2018 (відправлена 13.11.2018) про розірвання договору про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів № 1631 від 01.12.2008, а відтак 31.12.2018 припинилися і зобов`язання сторін за відповідним договором в силу як норм закону, так і п. 6.2 договору.

Статтею 651 ЦК України внормовано, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо інше не встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Внаслідок розірвання договору, у відповідності до ч.2 ст. 653 ЦК України, зобов`язання сторін припиняються.

Позивачем заявлено вимоги про розірвання договору, укладеного між сторонами, і наслідком задоволення таких вимог, у відповідності до чинного законодавства, є припинення зобов`язань сторін за договором. Водночас судом встановлено, що на момент розгляду справи зобов`язання сторін припинилися, внаслідок закінчення строку дії договору, відповідно у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача та розірвання договору.

Щодо доводів позивача щодо істотного порушення відповідачем умов договору (зокрема не надання послуг теплопостачання) протягом дії договору, то в силу закінчення строку дії договору на момент розгляду справи, відсутності доказів на підтвердження зазначеного в матеріалах справи та змісту пред`явлених позовних вимог, такі доводи не оцінюються судом, як такі, що не входять до предмету доказування у справі про розірвання договору, укладеного між сторонами, та які не мають значення для вирішення даного спору по суті.

Щодо зміни власника об`єкту щодо якого надавалися послуги за договором, як підстави для розірвання договору, то в договорі сторонами був визначений порядок їх дій за настання відповідних обставин, і такі обставини не визнавалася сторонами безумовною підставою для припинення та/або розірвання договору, відтак сама по собі така обставина не є підставою для розірвання договору, тим більше що на момент розгляду справи договір припинив свою дію.

Обставини справи щодо виставлення відповідачем позивачу рахунків за договором не входять до предмету доказування та не підлягають оцінці судом з огляду на предмет позову та предмет доказування у даній справі, відтак не досліджувалися судом. при цьому, суд зазначає, що дані обставини мають досліджуватися у спорі щодо стягнення заборгованості за фактично надані послуги теплопостачання, у разі їх пред`явлення.

Посилання позивача на аналогічну справу № 910/6401/17 відхиляється судом з тих підстав, що вказана справа розглядалася щодо інших сторін, ніж сторони у даній справі, обставини справи у даній справі та справі, на яку посилається позивач, відрізняються, а тому вказана судова практика не є аналогічною.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених позивачем вимог, наведених ним обґрунтувань та наданих відповідачем доказів, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та інші судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" (вул. Центральна, буд. 2, літера Б, с. Микуличі, Бородянський район, Київська область, 07852;ідентифікаційний код 21526737) до Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (вул. Володимирська, буд. 51-А, Київ, 01001; ідентифікаційний код 03366500) про розірвання договору відмовити.

2. Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" (вул. Центральна, буд. 2, літера Б, с. Микуличі, Бородянський район, Київська область, 07852;ідентифікаційний код 21526737).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23.07.2019.

Суддя Г. П. Бондаренко