ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2019 Справа № 914/1053/19

За позовом:Приватного підприємства «Агро-Спец-Запчастина», м. Київ
до відповідача:Приватного підприємства «Урожай», с. Красносільці, Золочівський р-н, Львівська обл.
про:стягнення 15160,00 грн. боргу, 4606,77 грн. пені, 1450,88 грн. інфляційних, 386,38 грн. 3% річних за договором купівлі-продажу №55 від 13.04.2018р.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Айзенбарт А.І.
Представники сторін:
від позивача:не з`явився
від відповідача:не з`явився

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ПП «Агро-Спец-Запчастина» до ПП «Урожай» про стягнення 15160,00 грн. боргу, 4606,77 грн. пені, 1450,88 грн. інфляційних, 386,38 грн. 3% річних за договором купівлі-продажу №55 від 13.04.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.06.2019р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, засідання призначив на 03.07.2019р.

Ухвалою від 26.06.2019р. суд відмовив ПП «Агро-Спец-Запчастина» у задоволенні клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 03.07.2019р. розгляд справи по суті було відкладено на 25.07.2019р.

Представник позивача в судове засідання 25.07.2019р. не з`явився, на електронну адресу суду направив заяву про розгляд справи за відсутності представника (вх. №30021/19 від 22.07.2019р.) та довідку про розмір боргу ПП «Урожай» (вх. №30284/19 від 24.07.2019р.).

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 25.07.2019р. повторно не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позивач зазначає, що 13.04.2018р. між сторонами укладено договір №55, відповідно до якого, позивач як продавець взяв на себе зобов`язання передати, а покупець прийняти й оплатити запасні частини для сільськогосподарської техніки. Як зазначає у позовній заяві позивач, на підставі укладеного договору позивачем також надавалися відповідачеві послуги щодо обслуговування сільськогосподарської техніки. Зокрема, згідно Актів виконаних робіт №ASP 000080 від 10.08.2018р., №ASP 0000801 від 15.08.2018р., відповідачу надано послуги з ремонту сільськогосподарської техніки на загальну суму 30720,00 грн., які оплачені частко, до сплати залишається 15160,00 грн. Оскільки виставлена позивачем вимога про сплату боргу була залишена без задоволення, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 15160,00 грн. боргу, 4606,77 грн. пені, 1450,88 грн. інфляційних втрат та 386,38 грн. 3% річних.

Аргументи відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву та/або доказів сплати заявленої до стягнення суми боргу не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

13.04.2018р. між ПП «Агро-Спец-Запчастина» (продавцем) та ПП «Урожай» (покупцем) укладено договір купівлі-продажу №55 (надалі Договір), за яким продавець зобов`язався передати, а покупець прийняти та оплатити запасні частини для сільськогосподарської техніки відповідно до Специфікацій, видаткових накладних і рахунків-фактур, в яких визначаються номенклатура, кількість, вартість, строк та місце поставки запчастин на кожну партію поставки, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 4.1. Договору, продавець здійснює передачу запчастин покупцеві в строки, узгоджені сторонами на окремі партії запчастин.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом квітня-вересня 2018р. позивачем на виконання умов Договору неодноразово здійснювалася передача товару відповідачу, а також здійснювався ремонт сільськогосподарської техніки. За результатами передачі товару та виконання ремонтних робіт, сторонами складено та підписано наступні документи:

- акт виконаних робіт №ASP 000002 від 13.04.2018р. на суму 8400,00 грн.;

- видаткова накладна №504 від 14.04.2018р. на суму 6690,00 грн.;

- акт виконаних робіт №ASP 000064 від 13.04.2018р. на суму 15360,00 грн.;

- видаткова накладна №1284 від 09.07.2018р. на суму 11110,01 грн.;

- акт виконаних робіт №ASP 000071 від 10.07.2018р. на суму 15270,00 грн.;

- видаткова накладна №1322 від 12.07.2018р. на суму 210,82 грн.;

- акт виконаних робіт №ASP 000080 від 10.08.2018р. на суму 16560,00 грн.;

- акт виконаних робіт №ASP 000081 від 15.08.2018р. на суму 14160,00 грн.;

- видаткова накладна №1876 від 19.09.2018р. на суму 12000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору, оплата за поставку запчастин здійснюється в національній валюті в такому порядку:

3.1.1. Продавець виставляє покупцеві рахунок-фактуру на суму 100% вартості замовлених запчастин, а покупець здійснює передплату шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця 50% суми зазначеної в рахунку-фактурі (50% вартості запчастин окремої партії запчастин) протягом 3-х банківських днів з моменту повідомлення продавцем про готовність до відвантаження.

3.1.2. Кінцевий розрахунок здійснюється покупцем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця 50% суми, зазначеної в рахунку-фактурі (50% вартості запчастин окремої партії запчастин) протягом 3-х банківських днів з моменту повідомлення продавцем про готовність до відвантаження.

3.1.3. У випадку передачі продавцем запчастин без здійснення покупцем платежів відповідно до п. 3.1.1. та/або п. 3.1.2., покупець зобов`язується оплатити вартість отриманих запчастин протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання запчастин, якщо інше не передбачено Специфікацією.

З долучених до позовної заяви платіжних доручень судом встановлено, що відповідач частково розрахувався за одержаний товар та виконані ремонтні роботи, зокрема, неоплаченим залишився акт виконаних робіт №ASP 000080 від 10.08.2018р. на суму 1000,00 грн. та акт виконаних робіт №ASP 000081 від 15.08.2018р. на суму 14160,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою про сплату боргу вих. №04/03-1 від 04.03.2019р., однак вимога залишилася без відповіді. Докази надіслання вимоги знаходяться в матеріалах справи.

Згідно довідки ПП «Агро-Спец-Запчастина» від 24.07.2019р. б/н, сума основного боргу відповідача не змінилася та на 24.07.2019р., складає 15160,00 грн. Суд також зазначає, що станом на 25.07.2019р. доказів сплати заявленої суми боргу (повністю чи частково), відповідачем представлено не було.

ОЦІНКА СУДУ.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, положеннями ч. 1 ст. 692, ч. 1 ст. 693 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що попередня оплата за Договором відповідачем не проводилася, ПП «Урожай» згідно п. 3.1.3. повинне було здійснити розрахунок за протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання запчастин (в даному випадку підписання актів виконаних робіт). Підтвердженням того факту, що ремонтні роботи виконувалися саме на підставі укладеного між сторонами Договору, свідчать оплати за попередніми актами виконаних робіт, часткова оплата акту виконаних робіт №ASP 000080 від 10.08.2018р. з вказівкою на рахунки, в яких міститься підстава оплати: договір №55 від 13.04.2018р.

У відповідності із ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, у строк встановлений п. 3.1.3. Договору відповідачем не було перераховано в повному обсязі коштів за ремонтні роботи за Договором, останній вважається таким, що прострочив, а заборгованість в розмірі 15160,00 грн. підлягає стягненню з ПП «Урожай» в судовому порядку.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2. Договору, у випадку прострочення в здійсненні платежів проти строків, передбачених цим договором, покупець сплачує продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки, установленої НБУ від суми платежу (заборгованості) за кожний день допущеного прострочення.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Здійснивши перерахунок пені у відповідності до вимог ч. 6 ст. 232 ГК України у межах шести місяців, починаючи з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, суд прийшов до висновку, що пеня підлягає стягненню з відповідача частково, у розмірі 3194,66 грн. В решті цих вимог суд відмовляє.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд прийшов до висновку, що такі нараховані вірно та підлягають стягненню в заявлених розмірах.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1795,37 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 46, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Урожай» (80752, Львівська обл., Золочівський р-н, с. Красносільці, вул. Дубрівська, 1; ) на користь Приватного підприємства «Агро-Спец-Запчастина» (02140, м. Київ, вул. Григоренка, 3А, офіс 5; ) 15160,00 грн. боргу, 3194,66 грн. пені, 1450,88 грн. інфляційних втрат, 386,38 грн. 3% річних та 1795,37 грн. судового збору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.07.2019р.

Суддя Крупник Р.В.