ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2019 Справа №905/693/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів», м.Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області

про стягнення 133001,42грн неустойки.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів», м.Запоріжжя, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 133001,42грн неустойки.

В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилається на недопоставку відповідачем продукції коксохімічного виробництва за специфікацією №12 від 29.12.2018 до Договору поставки №012/18-15 від 10.08.2018.

Після відкриття провадження у справі сторони надали суду:

відповідач відзив №09-10/59 від 24.05.2019 з додатками (вх.№10195/19 від 24.05.2019, а.с.151-230), в якому не погодився з розрахунком розміру неустойки, зауваживши, що у розрахунку має враховуватись толеранс 5% та просив суд зменшити неустойку на 80% від суми, що підлягає стягненню;

позивач відповідь на відзив №18-58/2 від 13.06.2019 (вх.№12256/19 від 19.069.2019, а.с.232-238), в якій зазначив, що відповідач систематично порушує умови Договору №012/18-15 від 10.08.2018, чим завдає шкоди підприємству позивача; вважає, що викладені у відзиві обставини не спростовують факт наявності вини відповідача у недопоставці продукції та не звільняють його від належного виконання умов укладеного сторонами договору щодо поставки узгодженого обсягу товару в установлені строки.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.7, 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

10.08.2018 між Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (Постачальник, відповідач) та Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» (Покупець, позивач) був укладений договір поставки №012/18-15 (далі Договір, а.с.9-18), за п.1.1 якого Постачальник зобов`язався поставити і передати у власність Покупцю продукцію коксохімічного виробництва (Товар) відповідно до сортаменту, якості, строків, у обсязі, за цінами та на умовах, передбачених у специфікаціях до Договору, які є його невід`ємними частинами, а Покупець зобов`язався прийняти Товар та оплатити його на умовах Договору. Витрати за перевезення Товару від пункту відправлення до пункту призначення (зал.тариф) відносяться на Постачальника, якщо інше не передбачено Специфікаціями.

За умовами п.2.1 Договору Постачальник, зокрема, зобов`язався: здійснювати поточні поставки Товару, обумовленого в Специфікаціях до Договору, на умовах СРТ залізнична станція Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці (відповідно до правил ІНКОТЕРМС-2010), якщо інші умови поставки не обумовлені Специфікаціями до Договору; повідомляти Покупця про здійснені поставки Товару протягом одного робочого дня.

За п.2.2 Договору Покупець, зокрема, зобов`язався: прийняти Товар на умовах, визначених в Договорі, за актом приймання-передачі та один екземпляр акта передати Постачальнику; оплатити вартість Товару на умовах, визначених в Договорі.

Згідно з п.2.3 Договору під поточними поставками в ході виконання Договору розуміється поставка запланованого обсягу товару відповідно до підписаної Специфікації.

Відповідно до п.2.5 Договору узгодженим обсягом Товару є обсяг поставки, зазначений у діючій Специфікації до Договору, з моменту підписання цієї Специфікації.

За п.2.6 Договору допускається щомісячна поставка товару з відхиленням у кількості +/-5% від обсягів, обумовлених у Специфікаціях.

Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки Товару, з моменту передачі його в розпорядження транспортній організації (перевізнику) у місці передачі відповідно до пункту 2.1 Договору (п.2.7 Договору).

Сторони домовились, що ціна Товару за одиницю та за позиціями зазначається у Специфікаціях до Договору (п.3.1 Договору).

Відповідно до п.5.3 Договору Покупець здійснює приймання Товару за кількістю на підставі залізничних накладних відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6 зі змінами та доповненнями та СОУ МПП 75.160-323:2010.

Згідно з п.8.4 Договору в разі порушення строків або порушення обсягу поставки, обумовленого в узгодженій сторонами Специфікації, Постачальник сплачує Покупцю неустойку у розмірі 5% від вартості недопоставленого у строк обсягу Товару, обумовленого у Специфікації.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 та, відповідно, за грошовими розрахунками до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п.9.5 Договору).

У Специфікації №12 від 29.12.2018 до Договору (далі Специфікація №12, а.с.19) сторони погодили найменування Товару, його кількість, ціну реалізації, умови оплати та поставки: протягом січня 2019 року відповідач зобов`язався відповідно до орієнтовного графіку відвантаження товару (1-2 вагони на добу з можливим відхиленням +/-1 вагон) відвантажити позивачу товар горішок коксовий, 0-25мм, марка ОК 1, ОК 2, ОК 3, ТУУ 19.1-0:2012 у кількості 1500т (+/-5%) сухої ваги загальною вартістю 14702472,00грн з ПДВ (+/-5%) (8168,04грн за тонну сухої ваги без ПДВ, що складає еквівалент 295,00дол США за курсом НБУ станом на 29.12.2018).

Договір і Специфікація №12 підписані обома сторонами без зауважень і скріплені печатками сторін.

Фактично відповідач у період 17.01.2019 30.01.2019 поставив позивачу 1174,337 сухих тонн товару, що Постачальником у відзиві не заперечується і підтверджується залізничними накладними:

- №53872313 від 17.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 36,515 сухих тонн Товару),

- №53908042, №53907556, №53917746, №53918033, №53918215 від 19.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 179,964 сухих тонн Товару),

- №53938254, №53926739, №53926721 від 20.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 107,375 сухих тонн Товару),

- №53968301, №53968392, №53968277, №53973046, №53973129 від 22.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 183,692 сухих тонн Товару),

- №53992400 від 23.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 38,102 сухих тонн Товару),

- №48005383 від 24.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 37,687 сухих тонн Товару),

- №48022990, №48022933 від 25.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 72,071 сухих тонн Товару),

- №48041107, №48032551, №48041057 від 26.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 115,740 сухих тонн Товару),

- №48057079, №48057046, №48057053, №48056782, №48055230 від 27.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 185,123 сухих тонн Товару),

- №48067656, №48067672 від 28.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 77,389 сухих тонн Товару),

- №48076996 від 29.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 36,421 сухих тонн Товару),

- №48101158, №48101216, №48101141 від 30.01.2019 (виставлений рахунок за поставку 104,258 сухих тонн Товару) (а.с.20-108).

Зобов`язання з поставки товару за Договором мало бути виконане не пізніше 31.01.2019 (п.5 Специфікації №12).

В п.п.3, 4 Специфікації №12 сторони погодили, що базова ціна на умовах поставки СРТ складає еквівалент 295,00 доларів США/тонну сухої ваги без урахування ПДВ у національній валюті України за курсом НБУ, який діятиме на дату оплати. Ціна, вказана у Специфікації, розрахована за курсом НБУ станом на 29.12.2018 27,688264грн/дол та складає 8168,04грн за тонну сухої ваги без ПДВ.

Оскільки відомості про дату оплати недопоставленого за Специфікацією №12 Товару у матеріалах справи відсутні, суд під час розрахунку суми неустойки виходить з ціни Товару, визначеної у Специфікації №12 станом на 29.12.2018 (8168,04грн за тонну без ПДВ).

Суд погоджується з доводами відповідача про необхідність врахування в розрахунку неустойки погодженого в п.2.6 Договору та п.1 Специфікації толерансу у розмірі 5% від визначеного обсягу поставки. Отже, кількість Товару, який обов`язково мав бути поставлений Позивачу у січні 2019 року, складає 1425т сухої ваги (1500т - 5% толеранс).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач поставив позивачу 1174,337т сухої ваги Товару. Отже, з урахуванням 5% толерансу кількість недопоставленого позивачу Товару у січні 2019 року склала 250,663 сухих тонн (1425т - 1174,337т).

Здійснивши перерахунок, суд встановив, що з урахуванням умов Договору та Специфікації сума неустойки складає: 250,663т х 8168,04грн (ціна за тонну без ПДВ) + 20% ПДВ = 2456910,49грн (вартість недопоставленого Товару) х 5% (розмір неустойки) = 122845,52грн.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу (далі ЦК) України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі наявних у справі документів (а.с.20-108) судом встановлено, що відповідач свого обов`язку з поставки обумовленого Специфікацією №12 обсягу Товару не виконав, чим порушив умови Договору, вимоги ст.ст.525, 526, 530 ЦК України та ст.193 Господарського кодексу (далі ГК) України щодо обов`язковості виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та у строк, встановлений у зобов`язанні.

За приписами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На момент розгляду даної справи факт недопоставки товару відповідачем в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не заперечується.

З огляду на викладене позовна вимога про стягнення неустойки є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню частково в сумі 122845,52грн.

У відзиві №09-10/59 від 21.05.2019 (а.с.151-155) відповідач просив суд у випадку задоволення вимоги про стягнення неустойки зменшити її розмір на 80%.

Згідно з ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому мають бути взяті до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.4 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру неустойки є правом суду, при використанні якого мають враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

В чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтовуючи подане клопотання, відповідач посилається на погіршення свого фінансово-економічного стану, наявність заборгованості підприємств-контрагентів, проведення бойових дій на території Донецької області та участь комбінату у відновленні інфраструктури регіону, що негативно вплинуло на господарську діяльність відповідача.

На час укладення Договору, на підставі якого заявлений позов, Антитерористична операція тривала (Указ Президента України від 14.04.2014 №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України»). Тому проведення бойових дій на території Донецької області, що негативно вплинуло на господарську діяльність відповідача, за переконанням суду не є винятковою обставиною щодо правовідносин сторін саме за Договором №012/18-15 від 10.08.2018.

За висновками суду надані відповідачем в обґрунтування свого клопотання докази не свідчать про винятковість обставин та появу об`єктивних перешкод для належного виконання зобов`язань, які відповідач не міг передбачити під час взяття на себе зобов`язань за Договором та Специфікацією №12. Докази швидкого усунення Постачальником допущеного порушення тощо, які свідчили б про неспіврозмірність розміру неустойки з допущеним порушенням, у матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про зменшення суми неустойки не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 1842,60грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 13, 14, 74, 86, 129, 210, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів», м.Запоріжжя, до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 133001,42грн неустойки задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Лепорського, 1; ідентифікаційний код 00191158) на користь Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (69035, м.Запоріжжя, вул.Діагональна, 11; ідентифікаційний код 00186542) 122845,52грн неустойки, 1842,60грн судового збору.

В задоволенні решти позовної вимоги відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підп.17.5 п.17 ч.1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 01.07.2019.

Суддя О.М. Шилова

надруковано 3 прим.:

1 до справи, 2 сторонам