ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Справа № 918/123/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

за участю представників сторін:

позивача - адв. Родоман Т.О.

відповідача - не з`явився

розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради

на рішення Господарського суду Рівненської області від 02.05.2019 р. постановленого суддею Пашкевич І.О. о 15:38 год. у м.Рівному, повний текст складено 13.05.2019 р.

у справі № 918/123/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради

про стягнення 58123,79 грн. основного боргу, 9184,00 грн. пені, 11152,44 грн. інфляційних втрат і 3148,30 грн. трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 02.05.2019 р. у справі № 918/123/19 позов задоволено частково. Провадження у справі в частині вимог про стягнення 58123 грн 79 коп. боргу закрито. Відповідно до рішення суду підлягає стягненню з Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 11152 грн. 44 коп. боргу з урахуванням інфляції, 3148 грн 30 коп. річних та 4592 грн. пені. Відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 4592 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач Комунальне підприємство "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області та постановити нове рішення, яким відмовити в частині стягнення трьох процентів річних в сумі 3148 грн 30 коп., інфляційних втрат в сумі 11152 грн. 44 коп., пені в розмірі 4592 грн 00 коп.

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим винесено із порушенням ст.236,238 ГПК України та матеріального права, а висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що є підстави для застосування ст.277 ГПК України, зокрема за неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Пояснює, що судом при винесені рішення не було враховано, що відповідач комунальне підприємство «Здолбунівкомуненергія» є підприємством комунальної форми власності і займається виробництвом, транспортуванням та розподіленням теплової енергії населенню, підприємствам та організаціям по м.Здолбунів по встановлених тарифах, які затвердженні виконавчим комітетом Здолбунівської міської ради та не покривають всі витрати. Підприємство існує лише із діючого тарифу на теплову енергію і здійснює свою діяльність сезонно - з 15 жовтня по 15 квітня в залежності від температурного режиму. У зв`язку з цим підприємство є збитковим, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2018 рік, збиток становить 13,525 млн. грн.

Просить врахувати ті обставини, що 10.10.2017 р. відповідач направив для відповідача графік погашення заборгованості по вказаному договору, вказана обставина була підтверджена позивачем, а тому згідно ст.75 ГПК України не підлягає доказуванню. Згідно даного графіку погашення зобов`язання передбачено до 31.12.2020 р.

Вважає, що місцевий суд міг використати право, надане ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, зменшивши суму пені, яка підлягає стягненню на 90% до 918,4 грн. із врахуванням майнового стану відповідача. Зазначає, що лише 27.02.2018 р. Здолбунівською РВ ДВС ГТУЮ в області знято арешт з коштів відповідача, який був накладений з 05.08.2015 р. за наказами позивача, а також те, що заборгованість за природний газ, отриманий відповідачем від позивача, виникла через несплату споживачами заборгованості за використану теплову енергію, різницю в тарифах серед населення, організаціям, установам, яку із державного бюджету відповідачу не відшкодовано. Звертає увагу, що виконав грошове зобов`язання до прийняття рішення у справі, а належні до сплати штрафні санкції надмірно великі за відсутністі основного боргу, збитків кредитора, а також із врахуванням специфіки діяльності відповідача, діяльність якого є збитковою.

Просить врахувати наведені обставини та скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення трьох процентів річних, інфляційних втрат та пені. Прийняти нове рішення про відмову у позові в цій частині.

Позивач Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" також подав апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 02.05.2019 р. у даній справі та постановити нове рішення про стягнення пені в розмірі 4592 грн 00 коп. повністю.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не погоджується з рішенням Господарського суду Рівненської області щодо часткового задоволення позовних вимог у зв`язку зі зменшенням судом розміру пені на 50%, вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.233 Господарського кодексу України, ст.ст. 549-552, 599, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 236, 238 Господарського процесуального кодексу України, без дослідження усіх істотних обставин справи та підлягає скасуванню в цій частині.

Доводить, що суд, застосовуючи до спірних правовідносин ст.233 ЦК України, не з`ясував всіх обставин справи. Рішення суду не містить жодного покликання на будь-які докази, які б підтверджували скрутне матеріальне становище відповідача. Саме по собі покликання на таке скрутне фінансове/матеріальне становище не є підставою для зменшення пені на підставі ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України. Вважає, що відповідачем не доведено реального фінансового стану, а тому норми ГПК України щодо обов`язку доказування не дотримано, адже відповідач не надав жодного доказу для висновку про його скрутний фінансовий стан.

Господарський суд при вирішенні питання щодо зменшення пені не дав об`єктивної оцінки, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів обох сторін, а не лише відповідача.

Вважає, що нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобов`язанням за договором купівлі-продажу природного газу.

Просить врахувати наведені обставини та скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені.

Відзиви на апеляційні скарги суду подані не були.

Колегією суддів встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 226 Деякі питання акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, яка набрала чинності 20.03.2019 р., Господарсько-фінансовим департаментом Секретаріату Кабінету Міністрів України 21.03.2019 р. забезпечено проведення державної реєстрації статуту Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія Нафтогаз України» у новій редакції /а.с. 219 у т.1/. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статутом Компанії, повне найменування Компанії українською мовою - Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія Нафтогаз України», скорочене - НАК Нафтогаз України /а.с. 215-218 у т.1/.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 5 Закону України Про акціонерні товариства зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Таким чином, в силу абз. 3 ч. 2 ст. 5 Закону України Про акціонерні товариства правовий статус позивача не змінився.

Зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Враховуючи надану суду інформацію та відсутність доказів реорганізації, крім зміни назви, вбачається необхідність замінити назву позивача у справі з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

До початку розгляду справи від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представник відповідача перебуває у відпустці, а іншого повноваженого представника немає. Також зазначає, що 26.06.2019 р. відповідач подав запит до Кабінету Міністрів України про надання інформації, яка має суттєве значення при розгляді даної справи, однак відповіді ще не було отримано.

У судовому засіданні представник Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заперечила проти задоволення клопотання про відкладення та підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі позивача. Зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази тяжкого матеріального становища відповідача, тому зменшення пені є безпідставним. Також заперечила доводи апеляційної скарги відповідача та пояснила, що графік погашення заборгованості є складовою документів, необхідних для надання номінації на відпуск газу, але такий графік не змінює порядок розрахунку відповідно до п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 року № 187 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу".

Відповідач не забезпечив явку представника в судове засідання.

Колегія суддів апеляційної відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи враховуючи таке.

Переглядаючи справу в суді апеляційної інстанції за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів керується нормами ст.270 ГПК України. Відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Про час та місце розгляду справи сторони були належним чином повідомлені судом, і відповідач не був позбавлений можливості надати суду додаткові пояснення чи необхідні докази тощо. Разом з тим, відповідач вчинив запит до Кабінету Міністрів України 26.06.2019 р. після прийняття судом оскаржуваного рішення та не довів наявність таких обставин, які б об`єктивно перешкоджали йому під час розгляду справи в суді першої інстанції подати такий запит, тоді як відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась. Колегія суддів звертає увагу, що коло представників в господарському судовому процесі не обмежене нормами чинного законодавства і представництво юридичних осіб забезпечується згідно з нормами пар.2 гл.4 ГПК України, тоді як відомості про відпустку представника також не підтверджені доказами.

Колегія суддів враховує наведене та вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та постановлення обґрунтованого рішення, доводи та правова позиція відповідача викладена в апеляційній скарзі та не змінена ним. Отже колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи за безпідставністю.

Розглянувши апеляційні скарги позивача і відповідача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

11 січня 2017 року Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради укладений договір № 3959/1617-КП-28 на постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору /а.с. 13-21/.

В подальшому сторони уклали додаткові угоди : 23.01.2017 р. № 1, якою внесли зміни щодо обсягів природного газу, необхідного споживачу та внесли зміни до підпунктів 3-5 пункту 7.4 розділу права та обов`язки сторін; 24.01.2017 р. № 2, якою змінили ціну газу з 8451 грн. до 10141,2 грн. за 1000 куб.м.; 24.02.2017 р. № 3, якою змінили ціну на газ з 7866 грн. до 9439,2 грн. за 1000 куб.м /а.с. 22-25/.

Відповідно до п. 1.2. договору природний газ, що поставляється за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами (крім бюджетних установ/організацій).

Згідно з п. 2.1. договору постачальник передає споживачу з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 32,0 тис. куб. метрів.

Відповідно до п. 3.2 договору споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на плановані обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися планованими обсягами зазначеними у пункті 2.1 цього договору, на відповідний місяць.

Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку.

Пунктом 3.4. договору встановлено, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Відповідно до п.п. 5.2., 5.4. договору ціна за 1 000 куб.м. газу за цим договором з 01 січня 2017 року становить 6 979,00 гривень, крім того податок на додану вартість (20%) 1 395,80 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ 8 374,80 грн. Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу. Ціна за 1 000 куб.м. газу за цим договором з 01 лютого 2017 року становить 8 451,00 гривень, крім того податок на додану вартість (20%) 1 690,20 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ 10 141,20 грн. (згідно додаткової угоди № 2 до договору). Ціна за 1 000 куб.м. газу за цим договором з 01 березня 2017 року становить 7 866,00 гривень, крім того податок на додану вартість (20%) 1 573,20 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ 9 439,20 грн. (згідно додаткової угоди № 3 до договору).

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний рахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. п. 8.1, 8.2. договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України, а також цим договором. У разі невиконання споживачем пунктів 6.1.та 6.6. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Згідно з п. 12.1 договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації природного газу з 01 січня 2017 року до 31 березня 2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір та додаткові угоди підписані сторонами та скріплені їх печатками.

На виконання умов договору постачальник протягом січня-березня 2017 року передав споживачу у власність природний газ на загальну суму 234803 грн. 46 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які оформлені належним чином, підписані сторонами і скріплені їх печатками без зауважень та заперечень /а.с. 29-31/.

Відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно, з порушенням визначеного умовами пункту 6.1 договору строку, що доведено позивачем і не заперечується відповідачем. Сума боргу відповідача перед позивачем за договором на момент звернення з позовом становить 58 123,79 грн.

У зв`язку із порушенням відповідачем термінів виконання грошових зобов`язань за договором поставки позивач з урахуванням частково виконуваних платежів нарахував та заявив до стягнення з відповідача 11152,44 грн. боргу з урахуванням інфляції, 3148,30 грн. 3% відсотків річних та 9184,00 грн. пені за період прострочення з 27.01.2017 р. по 26.12.2018 р. з урахуванням частково виконуваних платежів. Розрахунок позивача на а.с. 26-28 суд перевірив і визнає його арифметично правильним.

Після порушення провадження у даній справі до прийняття судом першої інстанції рішення відповідач сплатив 58123,79 грн. боргу, що підтверджено платіжним дорученням № 2529 від 26.02.2019 р. /а.с.113/ і сторонами не заперечується.

За наведених обставин суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 58123,79 грн. на підставі п.2 ч.1ст.231 ГПК України. В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується Комунальним підприємством "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради та Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Зі змісту апеляційної скарги Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради вбачається, що скаржником оскаржується судове рішення в частині нарахування трьох процентів річних, пені та індексу інфляції.

Водночас в апеляційній скарзі Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" скаржник оскаржує рішення в частині зменшення пені.

Отже, на умовах договору № 3959/1617-КП-28 від 11.01.2017 р. між сторонами відбулись правовідносини з купівлі-продажу природного газу, які врегульовані нормами пар.1, 3, 5 глави 54 ЦК України та пар.3 глави 30 ГК України.

Відповідно до норм ст.275 ГК України, ст.714 ЦК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство зобов`язане надавати енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, іншій стороні (споживачеві, абоненту), яка зобов`язана оплатити прийняту енергію та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.193 ГК України та ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки несвоєчасне виконання грошового зобов`язання має місце, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, про стягнення 11152,44 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 3148,30 грн. відсотків річних та пені.

Посилання відповідача на графік погашення заборгованості за спожитий природний газ як підставу для зміни термінів оплати і, відповідно, звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання колегія суддів вважає безпідставним.

Так, згідно з п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 р. №187 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" обов`язок, передбачений підпунктом 4 пункту 3 цього Положення, покладається на НАК "Нафтогаз України" на період до 1 листопада 2018 р. за таких умов: укладення виробником теплової енергії з НАК "Нафтогаз України" договору постачання природного газу відповідно до законодавства; відсутність у виробника теплової енергії заборгованості перед НАК "Нафтогаз України" за використаний природний газ або відсутність у виробника теплової енергії заборгованості (без урахування штрафних санкцій) перед ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за спожитий до 1 січня 2017 року природний газ з урахуванням сум оформлених та не профінансовованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256, за усіма укладеними з ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ; або станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівень розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій) з урахуванням суми нарахованих та не профінансованих пільг і субсидій згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256, за усіма укладеними з ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) становить не нижче 90 відсотків; або наявність укладеного договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором в рамках реалізації Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"; або надання НАК "Нафтогаз України" та виконання виробником теплової енергії погодженого виконавчим органом ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 1 січня 2021 р. з розбивкою за всіма договорами з НАК "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, наданої НАК "Нафтогаз України", а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

Отже, відповідно до п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 р. №187 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" та умов п. 3.2 договору споживач має подати постачальнику такий графік погашення заборгованості в пакеті документів для оформлення номінації на відповідний місяць, яка подається оператору газотранспортної системи. При цьому наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником у договорах постачання природного газу.

Колегія суддів звертає увагу, що наданий позивачем та затверджений Здолбунівською міською радою графік погашення заборгованості /а.с.133/ наданий відповідачем позивачеві саме на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 року № 187 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", не підписаний позивачем та на підставі такого графіка зміни до умов договору щодо строків оплати не внесені.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зменшення розміру пені на 50 % з урахуванням конкретних обставин справи.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, посилаючись на норми статті 551 ЦК України та статті 223 ГК України, просив суд зменшити розмір неустойки (пені) на 90%. Суд першої інстанції зменшив заявлену до стягнення суму пені на 50%, врахувавши, що на момент звернення позивача з позовом до суду сума основного боргу відповідачем була частково погашена, а після звернення - погашена в повному розмірі; позивач не надав суду доказів заподіяння йому збитків внаслідок прострочення сплати суми заборгованості за поставлений природний газ; а також - скрутне матеріальне становище відповідача, оскільки підприємство існує лише за кошти від діючого тарифу на теплову енергію, яка подається лише в опалювальний період.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржників про зменшення та збільшення суми пені і погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки такі висновки відповідають нормам матеріального права, зокрема, ст.233 ГК України і ч. 3 статті 551 ЦК України, та обставинам справи, які мають істотне значення.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Згідно з частиною першою статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Колегія суддів вважає, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (пені) відповідно до наведених норм суд першої інстанції об`єктивно оцінив конкретні обставини, які мають істотне значення.

Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідач на момент звернення позивача з позовом до суду виконував платежі частково і повністю сплатив борг на час розгляду справи судом.

Матеріалами справи підтверджені доводи відповідача про те, що складний фінансовий стан підприємства обумовлений сезонним характером виробництва та збитковістю послуг теплопостачання, оскільки підприємство Здолбунівкомуненергія є підприємством комунальної форми власності і займається виробництвом, транспортуванням та розподіленням теплової енергії населенню, підприємствам та організаціям по м.Здолбунів по встановлених тарифах, які затвердженні виконавчим комітетом Здолбунівської міської ради, і такі тарифи не покривають всі витрати. Зі звітів про фінансові результати на 31 березня 2017 року, 31 грудня 2017 року, 31 грудня 2018 року /а.с. 114-116 у т.1/ підтверджено, що непокритий збиток на кінець звітного періоду становить відповідно 13,525 млн, 11,900 млн. та 13,525 млн. грн.

Довідкою Здолбунівського ТВБВ Державного Ощадного банку України та звітами про оплату населенням житлово-комунальних послуг за період з квітня 2017 року по 01.01.2019 р. підтверджено наявність заборгованості споживачів, зокрема, населення протягом всього спірного періоду, а також залишки невідшкодованої заборгованості з різниці в тарифах /а.с.118-129/.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру неустойки відповідач надав також лист Департаменту економіки систем життєзабезпечення Мінрегіонбуду № 8/10-1057-17 від 13.06.2017, відповідно до якого відповідач внесений до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості /а.с. 117 у т./

Таким чином, спростовані посилання Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в апеляційній скарзі, що матеріалами справи не доведено складного фінансового стану підприємства.

Ступінь виконання зобов`язання боржником та його майновий стан, обумовлений специфікою виробництва, дозволяють суду в даному випадку дійти висновку, що такі обставини заслуговують на увагу, та зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Крім того, судом першої інстанції прийнято рішення про застосування до відповідача відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідно до норм ст..625 ЦК України - 11152 грн. 44 коп. як відшкодування у зв`язку з інфляційними процесами та 3148 грн. 30 коп. відсотків як плату за користування коштами кредитора. При цьому позивач, стверджуючи в апеляційній скарзі про те, що не враховано його інтерес, не довів наявність збитків, які б виникли внаслідок виконання відповідачем платежів із порушенням строку, визначеного договором. Звертається увага, що пеня - це фінансова санкція, спрямована на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не засіб безпідставного збагачення.

З урахуванням наведених обставин в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку, що зменшення розміру пені на 50% до суми 4592,00 грн. є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

Доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, за результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 02.05.2019 р. у справі № 918/123/19 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржників згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 02.05.2019 р. у справі № 918/123/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 918/123/19 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 24 липня 2019 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Мельник О.В.