Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/618/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.,

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

вул. Січових Стрільців ,буд.40, м. Київ ,04053

вул.Кошиця,7-А, оф.8, м. Київ, 02068 ( адвокат Галатенко Євгеній Євгенійович)

до відповідача: приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ,76018;

про стягнення страхового відшкодування в сумі 3 797 грн 90 коп

учасники судового процесу не з`явилися

ВСТАНОВИВ: приватне акціонерне товарство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в сумі 3 797 грн 90 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, укладеного позивачем з ТОВ "ОРГАНОСІН ЛТД", за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме автомобіля RENAULT Logan, було пошкоджено застрахований автомобіль внаслідок ДТП, винуватцем якої є ОСОБА_1 .

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Галицька" відповідно до полісу АК №000449613.

Таким чином, у ПрАТ "ПЗУ Україна" виникло право вимоги до відповідача, як до страховика винної у ДТП особи, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.06.2019, суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам встановив строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення, судовий розгляд справи по суті призначив на 17.07.2019.

Сторони не скористалися передбаченим ГПК України правом на участь представників у судовому засіданні 17.07.2019, хоча, у відповідності до ст.ст.120, 242 ГПК України, належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи.

Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно з приписами ч.1 та п.2 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, в зв`язку з чим суд, у відповідності до вимог ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, надавши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

11.11.2016 між ПрАТ "ПЗУ Україна" (страховик) та ТОВ "ОРГАНОСІН ЛТД" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 113251 (договір).

Згідно з додатком №1 до особливих умов страхування до договору страхування застрахований транспортний засіб - RENAULT Logan, д/н НОМЕР_1 .

Згідно наказу №183 А від 26.07.2016 ТОВ "ОРГАНОСІН ЛТД" відповідальною за технічне обслуговування, експлуатацію, зберігання та використання застрахованого транспортного засобу для здійснення виробничої діяльності призначено ОСОБА_2 .

Відповідно договору предметом є майновий інтерес страхувальника, пов`язаний з володінням, користуванням, і розпорядженням визначеним транспортним засобом (ТЗ), а саме: автомобілем RENAULT Logan (застрахований транспортний засіб), реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2012 року випуску, червоного кольору.

Договір набуває чинності з моменту вказаного як початок стоку дії такого договору страхування, але не раніше надходження всієї суми загальної страхової премії або всієї суми першого платежу на поточний рахунок чи в касу страховика та після проведення огляду, фотографування транспортного засобу, що приймається на страхування разом з його додатковим обладнанням і здійснення страховиком його індивідуальної оцінки ризику.

Страховик за вказаним договором здійснює виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається у відповідності до умов зазначених в особливих умовах та/або в загальних умовах страхування (п 3.2).

В договорі сторони узгодили, що страхуванню на умовах договору, окрім інших, підлягають ризики, а саме ДТП- пошкодження та/або знищення застрахованого ТЗ внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, з настанням ризику (страховий випадок) у страховика виникає обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику на умовах вказаного договору (п.3.3.2)

Згідно п.3.4 договору, страховик шляхом виплати страхового відшкодування в межах ліміту відшкодування компенсує збитки, що виникли внаслідок ДТП та пов`язані з відновлювальним ремонтом такого ТЗ.

При укладенні договору ліміт відшкодування страховика дорівнює страховій сумі, але не більше ринкової вартості застрахованого транспортного засобу на момент підписання договору(п.7.5).

У 9 розділі договору сторонами погоджено права та обов`язки. Зокрема, страхувальник в межах договору має право одержати страхове відшкодування при настанні страхового випадку, а страховик, при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у строк передбачений даним договором. Страхувальник зобов`язаний повідомити страховика негайно, але в будь-якому разі не пізніше 24-ох годин з моменту настання випадку, який в подальшому може бути кваліфікований як страховий (п.9.2.10). Згідно п.п.9.5.2, 9.5.6 договору страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, при настанні страхового випадку вжити заходів щодо оформлення необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування відповідно до умов договору та відшкодувати витрати понесені страхувальником при настанні страхового випадку.

Розмір страхового відшкодування розраховується, в будь-якому випадку, в межах ліміту відшкодування, в межах ринкової вартості застрахованого ТЗ на момент настання страхового випадку, при цьому розмір страхового відшкодування не може перевищувати розміру страхової суми, визначеної цим договором за мінусом зазначеної в цьому договорі франшизи (п.10.5).

Згідно розділу 12 договору, страхове відшкодування виплачується страховиком на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акту (аварійного сертифікату) про настання страхового випадку на підставі документів, що підтверджують факт настання страхового випадку з визначенням розміру страхового відшкодування.

30.06.2017 в м.Хмільник Вінницької області по вул.Монастирська за участю автомобілів ВАЗ-21013, д/н НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_1 та RENAULT Logan, д/н НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП).

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль RENAULT Logan, що був застрахований ПрАТ "ПЗУ Україна".

На виконання умов договору, 04.07.2017 страхувальник ТОВ "ОРГАНОСІН ЛТД" звернувся до ПрАТ "ПЗУ Україна" із заявою про настання страхового випадку по договору страхування та виплату страхового відшкодування.

15.09.2017 страховиком складено страховий акт №UA047/L123/01 згідно розрахунку (додаток №1), який є невід`ємною частиною цього акту, на підставі наданих страхувальником документів відповідно до умов договору страхування. Згідно даного страхового акту страховиком визначено, що дана подія кваліфікується як страховий випадок з ризиком КАСКО як дорожньо-транспортна пригода і відповідно прийнято рішення позивачем про виплату страхового відшкодування в розмірі 4797 грн 90 коп.

22.08.2017 ФОП ОСОБА_3 виставлено рахунок - фактуру №2017АА8718МВ на сплату 4797 грн 90 коп за ремонт транспортного засобу.

Відповідно до платіжного доручення №5882 від 18.09.2017 позивач перерахував ФОП ОСОБА_3 4797 грн 90 коп страхового відшкодування (ТОВ "ОРГАНОСІН ЛТД") на ремонт автомобіля.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.07.2017 у справі №149/1807/17 (провадження №3/149/448/17), яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУ про АП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно полісу АК №000449613 цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП- водія ОСОБА_1 станом на час вчинення ДТП була забезпечена в ПрАТ СК "Галицька". У зазначеному полісі франшиза становить 1000 грн.

14.01.2019, ПрАТ "ПЗУ Україна" звернулося до ПрАТ СК "Галицька" з вимогою вих. №1761/19 щодо відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 3797 грн 90 коп (за мінусом франшизи в розмірі 1000 грн).

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Згідно приписів ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.07.2017 у справі №149/1807/17 (провадження №3/149/448/17) встановлено обставини щодо причин та винуватців ДТП, що мала місце 30.06.2017 в м.Хмільнику Вінницької області по вул.Монастирська, зазначені обставини є встановленими та не підлягають доказуванню у даній справі.

Відносини у сфері страхування врегульовано Цивільним кодексом України (гл.67 "Страхування") та законами України, серед яких базовим є закон "Про страхування".

Відповідно до ч.1 ст.11 цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності ч.1 ст.626, ч.1 ст.627 та ч.1 с.628 договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування) - ч. 2 ст. 352 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст.355 Господарського кодексу України передбачено, що об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Положеннями ст.979 ЦК України визначено правову природу договору страхування, за яким страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Аналогічна норма закріплена і в статті 16 Закону України "Про страхування". Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ст.8 вказаного закону страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст.982 ЦК України, істотними умови договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

В силу положень ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з абз.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст.990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно приписів ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно приписів статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, позивач здійснивши виплату страхового відшкодування набуває право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Право вимоги переходить до страховика в межах виплаченої суми страхового відшкодування. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Доказів оплати позивачу коштів відповідач, в порушення вимог ст.ст.74, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ПрАТ "ПЗУ Україна" до ПрАТ "СК"Галицька" про стягнення 3 797 грн 90 коп страхового відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими та належать до задоволення.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 130, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (вул.Василіянок, 22, м.Івано-Франківськ, 76018, код 22186790) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (вул. Січових Стрільців, буд.40, м. Київ, 04053 код 20782312) 3 797 (три тисячі сімсот дев`яносто сім) грн 90 коп страхового відшкодування та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.07.2019

Суддя О.В. Рочняк