РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2019Справа № 910/6337/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Жалоби С.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕБ АРТ»

про стягнення 5866666,67 грн.,

за участі представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Банк Богуслав» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕБ АРТ» про стягнення заборгованості в сумі 5866666,67 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.09.2015 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕБ АРТ», як позичальником, було укладено Генеральний кредитний договір №15/01-ГКД-01/205, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу відкличну кредитну лінію в національній валюті України. На виконання вказаного Генерального кредитного договору між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір 15/01-КР-18/2015 від 25.09.2015 за умовами якого позивачем було відкрито відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 30000000 грн. Позивач вказує, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за ним утворилась заборгованість в розмірі 30984235,61 грн., з яких: 29998000 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 986235,61 грн. простроченої заборгованості по процентам. На підставі викладеного позивач просить суд частково стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором в загальному розмірі 5866666,67 грн., з яких: 4880431,06 грн. заборгованості по кредиту та 986235,61 грн. заборгованості по процентам.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте до початку розгляду справи через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про розгляд за відсутності уповноваженого представника в якому в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов протягом усього часу розгляду справи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2015 між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» (позивач, банк) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕБ АРТ» (відповідач, позивальник) було укладено Генеральний кредитний договір №15/01-ГКД-01/2015, відповідно до умов якого, банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію в національній валюті України - гривні та встановлює її ліміт, строк дії, в межах якої здійснюватиме обслуговування позичальника шляхом укладення сторонами окремих кредитних договорів, з метою обслуговування цієї кредитної лінії.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання та в межах Генерального кредитного договору 25.09.2015 між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» (позивач, банк) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕБ АРТ» (відповідач, позивальник) було укладено Кредитний договір №15/01-КР-18/2015, відповідно до умов якого банк на умовах, передбачених цим договором та угодою, відкриває позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію в національній валюті України з загальним лімітом в сумі - 25 000 000 грн., в межах якої надає позичальнику в користування грошові кошти зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі - 23% відсотків річних.

Термін повернення позичальником кредиту - 23.09.2016 або термін, встановлений у відповідності з п.п.4.3, 4.4 Угоди. (п.1.2 Договору).

У п.1.4 Договору, зазначено, що кредит позичальнику надається в межах суми ліміту, зазначеної в п.1.1 цього договору на підставі письмової заяви позичальника, викладеної у формі, передбаченій цим договором (Додаток №1), та за умови належного виконання позичальником своїх зобов`язань згідно з Угодою, договорами, укладеними на її виконання та цим договором.

Згідно з п.2.2.1 Договору, нарахування процентів здійснюється банком в порядку, передбаченому його внутрішніми положеннями та Угодою, щомісячно, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця за повний календарний місяць та в день настання Терміну повернення. Кількість днів для розрахунку процентів визначається методом «факт/факт».

Відповідно до п.2.2.2 Договору, позичальник сплачує нараховані проценти в національній валюті України щомісячно, не пізніше 05 числа місяця наступного за місяцем, за який нараховані проценти, та в день настання терміну на рахунок в AT «Банк Богуслав».

Договором про внесення змін та доповнень №1 від 27.04.2016 до Кредитного договору №15/01-КР-18/2015 від 25.09.2015 сторони виклали п.1.1 в новій редакції: «Банк на умовах, передбачених цим договором та угодою, відкриває позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію в національній валюті України з загальним лімітом в сумі - 30 000 000 грн., в межах якої надає позичальнику в користування грошові кошти зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі - 23% відсотків річних, а позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі зазначені в цьому договорі, своєчасно та у повному обсязі здійснити повернення кредиту, сплачувати банку проценти, неустойку (штрафи та пені) у розмірах, строки та порядку, що визначені цим договором та Угодою.».

Договором про внесення змін та доповнень №2 від 22.09.2016 до Кредитного договору №15/01-КР-18/2015 від 25.09.2015 сторони виклали п.1.1 та п.1.2 в новій редакції: «п.1.2 Банк на умовах, передбачених цим договором та угодою, відкриває позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію в національній валюті України з загальним лімітом в сумі - 30 000 000 грн., в межах якої надає позичальнику в користування грошові кошти зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі - 24% відсотків річних, а позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі зазначені в цьому договорі, своєчасно та у повному обсязі здійснити повернення кредиту, сплачувати банку проценти, неустойку (штрафи та пені) у розмірах, строки та порядку, що визначені цим договором та Угодою.». «п.1.2 Термін повернення позичальником кредиту - 21.09.2017 або термін, встановлений у відповідності з п.п.4.3, 4.4 Угоди.».

Договором про внесення змін та доповнень №3 від 05.04.2017 до Кредитного договору №15/01-КР-18/2015 від 25.09.2015 сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплатити банку суму процентів за користування кредитом, нарахованих за березень 2017 року, в строк - 14.04.2017.

Договором про внесення змін та доповнень №4 від 05.05.2017 до Кредитного договору №15/01-КР-18/2015 від 25.09.2015 сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплатити банку суму процентів за користування кредитом, нарахованих за квітень 2017 року, в строк - 12.05.2017.

Договором про внесення змін та доповнень №5 від 02.08.2017 до Кредитного договору №15/01-КР-18/2015 від 25.09.2015 сторони виклали п.2.2.2 в новій редакції: «Позичальник сплачує нараховані проценти в національній валюті України щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем, за який нараховані проценти, та в день настання терміну на рахунок в AT «Банк Богуслав».».

Договором про внесення змін та доповнень №6 від 11.09.2017 до Кредитного договору №15/01-КР-18/2015 від 25.09.2015 сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплатити банку суму процентів за користування кредитом, нарахованих за серпень 2017 року, в строк - 15.09.2017.

Договором про внесення змін та доповнень №7 від 21.09.2017 до Кредитного договору №15/01-КР-18/2015 від 25.09.2015 сторони виклали п.1.2 в новій редакції: «Термін повернення позичальником кредиту - 20.09.2018 або термін, встановлений у відповідності з п.п.4.3, 4.4 Угоди.».

Договором про внесення змін та доповнень №8 від 10.10.2017 до Кредитного договору №15/01-КР-18/2015 від 25.09.2015 сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплатити банку суму процентів за користування кредитом, нарахованих за вересень 2017 року, в строк - 20.10.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Кредитного договору позивачем було видано відповідачу кредитні кошти, що підтверджується виписками по рахунку відповідача за період з 13.11.2017 по 20.03.2019.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав, у зв`язку із чим, у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитом у розмірі 29998000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 986235,61 грн.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач належним чином не виконав умови Договору внаслідок чого станом на день розгляду справи за відповідачем рахується та є непогашеною на даний час:

- 29998000 грн. - заборгованість за кредитом;

- 986235,61 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом.

Разом з тим, враховуючи те, що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачу, про що роз`яснено у п.9 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012, позивач вважає за необхідне захистити свої порушені права шляхом стягнення з відповідача частини боргу, а саме 4880431,06 грн. частини заборгованості за кредитом та 986235,61 грн. заборгованості за відсотками.

Позивач звернув увагу суду, що діюче законодавство не зобов`язує кредитора вимагати від боржника повернення обов`язково повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника повернення всього боргу або будь яку його частину.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаної суми заборгованості і визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, а відтак, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129 ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕБ АРТ» (03126, м. Київ, просп. Відрадний, буд. 16; ідентифікаційний код 31921561) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, буд. 81; ідентифікаційний код 34540 (чотири мільйона вісімсот вісімдесят тисяч чотириста тридцять одну) грн. 06 коп. заборгованості за кредитом, 986235 (дев`ятсот вісімдесят шість тисяч двісті тридцять п`ять) грн. 61 коп. заборгованості за відсотками, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 88000 (вісімдесят вісім тисяч) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 25.07.2019

Суддя Я.В. Маринченко