РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.08.2019Справа № 910/6172/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Служби автомобільних доріг у Київській області

до дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 191 015,55 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Служба автомобільних доріг у Київській області звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення збитків в розмірі 191 015,55 грн.

Ухвалою господарського суду від 20.05.2019 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

27.05.2019 до канцелярії суду позивач подав супровідний лист з доданими документами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

10.07.2019 року до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву.

19.07.2019 року до канцелярії суду позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно, проїзна частина, дорожнє покриття, смуга руху, споруди дорожнього водовідводу, штучні споруди, інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, технологічного зв`язку, вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху), об`єкти дорожнього сервісу та архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, що призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; зелені насадження.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно положень статті 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць, належить серед іншого своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а в разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами та компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.

Служба автомобільних доріг у Київській області є тим державним підприємством, яке повноважене власником, а саме державою на здійснення заходів забезпечення нормального стану доріг.

Відповідно до Положення про Службу автомобільних доріг у Київській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України 12.09.2016 р. №263, метою діяльності Служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів, штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху автотранспорту на них. Предмет діяльності Служби, серед іншого, полягає у організації будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування (п.2.1. п. 2.2Положення).

Згідно з ч.1 статті 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема, передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам.

Так, 13.02.2017 року між Службою автомобільних доріг у Київській області (замовник) та дочірнім підприємством "Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (виконавець) укладено договір №51Д-17 послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні) загального користування у Київській області.

27 липня 2017 року близько 17 годин 29 хвилин., на а/д Р-04 Фастів - Біла Церква 98+300м., трапилося падіння дерева, що призвело до пошкодження транспортного засобу «Фольцваген Т-5» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Подія трапилася внаслідок неналежного утримання посадовою особою зелених насаджень в смузі відведення автодороги, недотримання вимог ст.12 Закону України «Про правила дорожнього руху».

У зв`язку з цим власники пошкодженого транспортного засобу звернулися до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Служби автомобільних доріг Київської області, третя особа: Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія України» про стягнення матеріальних та моральних збитків.

Рішенням Білоцерківського міськрайонний суд Київської області від 31.05.2018 року у справі №357/13537/17 позов задовольнено частково. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Київській області (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, 11-А) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріальну шкоду у розмірі 166 158,40 грн., суму вартості проведеного експертного дослідження у розмірі 1500,00 грн., а разом 167 658,40 грн. та 1676,58 грн. судового збору, а разом 169 334,98 грн. В іншій частині відмовлено.

Київським апеляційним судом від 28.11.2018 року у справі №357/13537/17 рішення Білоцерківського міськрайонний суд Київської області від 31.05.2018 року залишено без змін.

У вищезазначеному рішенні встановлено, що 30.08.2017 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області посадову особу «Білоцерківське ДЕУ» ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

02.10.2017 року постановою Апеляційного суду Київської області постанову суду першої інстанції залишено без змін.

В силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, наведені обставини не підлягають доказування.

Також, у вищезазначеному рішенні зазначено, що Служба автомобільних доріг у Київській області не заперечує ту обставину, що вона є балансоутримувачем автодороги Р-О4 Фастів-Біла Церква.

Саме на Службу автомобільних доріг у Київській області покладено обов`язок відшкодувати шкоду власнику пошкодженого транспортного засобу Фольцваген Т-5» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Оскільки між Службою автомобільних доріг у Київській області та ДП «Київське обласне дорожнє управління» існують договірні відносини з приводу надання послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг у Київській області, відповідач наділений правом зворотної вимоги до ДП «Київське обласне дорожнє управління», та не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну ОСОБА_2 шкоду.

Як зазначено позивачем на підставі рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2018 року у справі № 357/13537/17, яке набрало законної сили, ОСОБА_2 було отримано виконавчий лист від 11.01.2019 №357/13537/17, за яким, в свою чергу, державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві було 28.01.2019 видано Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58204374 щодо стягнення зі Служби автомобільних доріг у Київській області збитків у розмірі 169 334,98 гри., а також суми виконавчого збору та витрат, а разом 191 015,55 грн. Службою автомобільних доріг у Київській області було здійснено сплату повної суми 191 015,55 грн., що дозволило державному виконавцю закрити це виконавче провадження.

У зв`язку з укладення між сторонами договору та відповідно до ст. 1166, 1172, 11191 ЦК України, а також ст. 224, 225 ГК України позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 191 015,55 грн., які складаються з:

- 167 658,40 грн. - збитки, стягнені за рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2018 року у справі № 357/13537/17,

- 1 676,58 грн. - судовий збір, стягнутий за рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2018 року у справі № 357/13537/17,

- 4 447,08 грн. - судовий збір, стягнутий за подачу Службою автомобільних доріг у Київській області скарги на рішення,

- 16 933,49 грн. - виконавчий збір, стягнутий за постановою ВДВС ВП 58204374 Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

- 300,00 грн. витрат виконавчого провадження.

Відповідно до п.1.1 укладеного договору№51Д-17 від 13.02.2017 року, виконавець зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або з залученням субпідрядних організацій надати послуги з поточного дрібного ремонту та з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного (міжнародні, національні, регіональні) значення, згідно з технічним завданням замовника за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобов`язується прийняти надані згідно із цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів передбачених на ці цілі на його рахунок

Згідно з п.1.2 договору найменування послуг: 42.11.20-00 Будування автомобільних доріг і автомагістралей, інших доріг, елементів доріг; злітно-посадкових смуг летовищ (ГБН Г.1-218-182:2011, СОУ 42.1-5:2013. Послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні) загального користування у Київській області), в межах виділених фінансових ресурсів, та вимог Законів України, «Про автомобільні дороги» та «Про дорожній рух» і діючих нормативних документів, що регламентують правила ремонту та утримання доріг загального користування у Київській області.

Перелік доріг зі спорудами на них, згідно «Мережі автомобільних доріг загального користування Служби автомобільних доріг у Київській області» (Додаток № 1 до договору).

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, служба автомобільних доріг у Київській області в межах виділених їй коштів повністю виконала власні зобов`язання за Договором та здійснила оплату вартості робіт Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України», про що свідчить довідка про стан фактичної оплати послуг за договором №5ІД-17 від 13 лютого 2017 року, а також Журнал-ордер та відомість по рахунку про стан фактичного оплати послуг за договором №5 ІД-17 від 13 лютого 2017 року.

Так, Службою автомобільних доріг у Київській області на адресу дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія України» було протягом 2017 року направлено 3 листи, в яких йшлось про перелік основних робіт з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, загального користування в Київській області (від 31.05.2017 №06С/2179, від 30.06.2017 №06С/2722, від 01.08.2017 №06С/3122),зокрема у п.11 кожного з них зазначалось: видалення та прибирання старих, повалених та аварійних дерев, які створюють або можуть створити аварійну ситуацію.

Відповідно до п. 3.2 Класифікації робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування СОУ 42.1 -5:2013 експлуатаційне утримання автомобільних доріг - комплекс робіт з систематичного догляду за автомобільною дорогою, дорожніми спорудами та смугою відведення, підтримання їх у чистоті та порядку.

Тобто, виконавець повинен був згідно з умовами договору виконувати експлуатаційне утримання автомобільних доріг, в тому числі щодо видалення та прибирання старих, повалених та аварійних дерев, які створюють або можуть створити аварійну ситуацію.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що відповідно до п.5.5.1 договору перед початком надання послуг, замовник спільно з виконавцем погоджується склад та обсяг послуг і виконавець комісійно з замовником складають акт дефектів відповідно о нормативно діючих документів.

Згідно дефектного акта, затвердженого Службою автомобільних доріг у Київській області від 20.07.2017 ліквідація дерев та/або гілок в смузі відведення автодороги Р-04 Фастів-Біла Церква 98+300 км з 20.07.2018 по 20.08.2018 передбачена не була.

Проте, суд зазначає, що наданий відповідачем дефектний акт тільки з третьої сторінки.

Натомість у відповіді на відзив, позивачем зазначено, що дефектний акт складений комісією у складі представників замовника і підрядника, серед яких був і безпосередньо ОСОБА_3 , який працює старшим виконробом філії «Білоцерківське ДЕУ» стосовно вини якого була постанова Білоцерківського міськрайонного суду від 30.08.2017. Так, комісія провела обстеження вищевказаних ділянок автодоріг і визначила наступне: для утримання автомобільних доріг у належному стані необхідно виконати роботи з прибирання, з видалення аварійних дерев та інше (зазначене міститься на перший сторінці дефектного акту від 20 липня 2017 року), а відтак це спростовує твердження відповідача у відзиві що такі роботи не були передбачені дефектним актом. На підтвердження чого позивачем надано 1 сторінку дефектного акту від 20.07.2017 року.

Відповідно до п.6.3.3.7 договору виконавець зобов`язаний: відшкодовувати збитки замовнику, зумовлені порушенням за власної вини договірних зобов`язань.

Пунктами 7.6 та 7.7 договору передбачено, що виконавець несе відповідальність:

- за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод з вини виконавця, пов`язаних з незадовільними дорожніми умовами, визначається згідно з чинним законодавством,

- за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при наданні послуг, якщо ці порушення виникли з вини виконавця або субпідрядника та призвели до дорожньо-транспортних пригод;

- за ненадання або неналежне надання послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання.

Виконавець бере на себе зобов`язання з врегулювання спорів при виникненні ДТП, розгляду справу судових органах спільно із замовником та відшкодовує завдані збитки (у разі рішення суду).

Також, в рішенні Білоцерківського міськрайонний суд Київської області від 31.05.2018 року у справі №357/13537/17 зазначено, що 30.08.2017 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області посадову особу «Білоцерківське ДЕУ» ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП та призначено йому адміністративне.

Судом враховано, що «Білоцерківське ДЕУ» є структурним підрозділом дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Відповідно до ч.1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Пунктом 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 ЦК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Таким чином, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2018 року у справі №357/13537/17 з позивача стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 166 158,40 грн., суму вартості проведеного експертного дослідження у розмірі 1 500,00 грн., разом 167 658,40 грн. та 1 676,58 грн. судового збору, що разом становить 169 334,98 грн.

На виконання рішення суду Солом`янським районним відділом державної виконавчої служи міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження №58204374, про стягнення з Служби автомобільних доріг у Київській області на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 169 334,98 грн. А також, виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 16 933,49 грн.

В подальшому виконавче провадження було об`єднано.

У зв`язку з виконанням рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2018 року у справі №357/13537/17, Солом`янським районним відділом державної виконавчої служи міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 09.04.2019 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №58204374.

Також, факт сплати підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: меморіальним ордером № J0408Y35ZH від 08.04.2019 року, меморіальним ордером № J0305YFMFW від 05.03.2019 року та банківськими виписками.

Також, позивачем зазначено, що сплачено 4 447,08 грн. судового збору, стягнутого за подачу апеляційної скарги на рішення та 300,00 грн. - витрат виконавчого провадження. Проте, доказів на підтвердження не надано.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою (бездільністю) дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та понесеними позивачем збитками в розмірі 167 658,40 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 167 658,40 грн. збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо стягнення з відповідача збитків в розмірі 6 123,66 грн. (1 676,58 грн. судовий збір в суді першої інстанції, 4 447,08 грн. судовий збір за апеляційну скаргу), то розподіл зазначених витрат був здійснений при розгляді справи №357/13537/17.

Крім того, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 6.2 ст. 6 Податкового кодексу України збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Відповідно до п. 2.3. Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням асоціації "Дім авторів музики в Україні" щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" у взаємозв`язку з положеннями пункту "г" частини першої статті 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" від 28.11.2013 року № 12-рп/2013 судовий захист майнових прав суб`єктів цивільних правовідносин передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання майнових прав зазначених суб`єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Таке звернення до суду пов`язане з необхідністю сплати судового збору, що впливає на можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України. Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат. За статтею 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України.

Судовий збір являється обов`язковим платежем, що є елементом права особи на судовий захист і не є шкодою у розумінні цивільного законодавства.

А тому, враховуючи вищезазначене, вимога позивача щодо стягнення з відповідача збитків в розмірі 6 123,66 грн. (1 676,58 грн. судовий збір в суді першої інстанції, 4 447,08 грн. судовий збір за апеляційну скаргу) є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Також, суд зазначає, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження також, не є шкодою, а тому вимоги в цій частині: а саме 16 933,49 грн. виконавчого збору та 300,00 грн. витрат виконавчого провадження також не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен із доводів сторін.

Також, суд зазначає, що позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому зазначено: складання позовної заяви - 850,00 грн., направлення процесуальних документів відповідачу - 250,00 грн., орієнтовна кількість судових засідань про стягнення вартістю 1000 грн./засідання - 3 засідання (3 000 грн.).

Також, надано ордер на надання правової допомоги серія КВ №312987 від 02.05.2019 року та серія КВ №312986 від 02.05.2019 року на ім`я Гребенченка Олексія Алімовича , свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серія №2625 від 22.06.2006 року.

Відповідно до ч.1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Оскільки, позивачем не надано доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, а також, судом враховано, що розгляд справи проводився в спрощеному провадження без проведення судового засідання, тому в суду відсутні підстави для стягнення витрат на послуги адвоката.

Щодо направлення процесуальних документів, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи наявні накладна Укрпошти №060 від 13.05.2019 року на суму 26,00 грн. щодо направлення позовної заяви з додатками та накладна Укрпошти №482 від 19.07.2019 року на суму 23,00 грн. щодо направлення відповіді на відзив.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір та витрати щодо направлення процесуальних документів згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст. 129, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, будинок 11-А, ) на користь Служба автомобільних доріг у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, будинок 11-А ) збитки в розмірі 166 158 (сто шістдесят шість тисяч сто п`ятдесят вісім) грн.40 коп., 43 (сорок три) грн. 00 коп. витрат щодо направлення процесуальних документів та судовий збір в розмірі 2 514 (дві тисячі п`ятсот чотирнадцять) грн. 82 коп.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий