ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Справа № 902/100/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: Зінченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Москалюка Олега Петровича на рішення господарського суду Вінницької області від 06.05.2019 у справі №902/100/19, ухвалене суддею Яремчук Ю.О., повний текст рішення складено 15.05.2019 р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТЛ Інвест" (проспект Степана Бандери, буд. 16-Б, м. Київ, 04073)

до Фізичної особи-підприємця Москалюка Олега Петровича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 176177,04 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГТЛ Інвест" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Москалюка Олега Петровича про стягнення 176 177,04 грн.

Підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТЛ Інвест" з позовом про стягнення 176177,04 грн. є те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТЛ Інвест" та Фізичною особою-підприємцем Москалюком Олегом Петровичем було укладено Договір №15082018 від 15.08.2018 р. про надання послуг спецтехнікою, механізмами. Однак, внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за даним договором в частині оплати виконаних позивачем послуг у відповідача виникла заборгованість, що і стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 06.05.2019 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТЛ Інвест" задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Москалюка Олега Петровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТЛ Інвест" борг в сумі 120 200,00 грн, штраф в розмірі 45 900,00 грн, пені в сумі 118,55 грн, витрати на сплату судового збору в розмірі 2493,27 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Москалюк Олег Петрович звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 06.05.2019 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник звертає увагу, що під час розгляду справи в суді першої інстанції судом не було отримано доказів щодо надання відповідачу позивачем послуг на загальну суму 558 950,00 грн.

Крім того, подорожні листи додані позивачем до позовної заяви не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та умовам договору, оскільки не містять прізвищ осіб відповідальних за здійснення господарської операції від імені сторін, а також будь-яких даних, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції. Послуги які зазначені в актах надання послуг (оренда екскаватора) взагалі позивачем відповідачу не надавались і їх надання не передбачено умовами договору.

Відтак, на думку скаржника рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного господарського суду від "21" червня 2019 р. поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Москалюка Олега Петровича на рішення господарського суду Вінницької області від 06.05.2019 р. у справі №902/100/19, зупинено виконання рішення господарського суду Вінницької області від 06.05.2019 р. у справі №902/100/19 та призначено розгляд апеляційної скарги у судове засідання.

29.07.2019 р. на адресу апеляційного господарського суду від адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТЛ Інвест" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення господарського суду Вінницької області від 06.05.2019 р. у справі №902/100/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник Фізичної особи-підприємця Москалюка Олега Петровича підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надав пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 06.05.2019 р. у справі №902/100/19 є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання не прибув та не реалізував процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, причин неявки суду не повідомили. При цьому колегія суддів звертає увагу сторін на те, що в даному випадку враховується правова позиція Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відтак, колегія суддів визначилась про можливість розгляду скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТЛ Інвест" та Фізичною особою-підприємцем Москалюком Олегом Петровичем укладено договір №15082018 про надання послуг спецтехнікою, механізмами.

Відповідно до п.1.1. договору - у порядку та на умовах, визначених цим договором, Виконавець надає Замовнику послуги щодо експлуатації будівельних машин і механізмів для виконання земляних та будівельно-монтажних робіт (далі по тексту "Техніка") на будівельних об`єктах Замовника, а Замовник приймає виконані послуги та оплачує їх вартість на умовах цього договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що послуги щодо експлуатації техніки на будівельному об`єкті надаються Виконавцем.

Умовами договору було погоджено, що час фактичного надання послуг фіксується уповноваженими на те представниками сторін (час початку та час закінчення надання послуг) в змінному рапорті Виконавця та/або талоні Замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо). Замовник сплачує Виконавцю за фактично відпрацьований час але не менше 8 (восьми) годин на добу. (п.2.2.,2.3. договору).

В разі, якщо техніка була забезпечена роботою (відпрацювала) більше 8 (восьми) годин на добу, Замовник сплачує вартість наданої послуги зафіксованої уповноваженими на те представниками сторін (час початку та час закінчення надання послуги) в змінному рапорті Виконавця та/або талоні замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів, тощо) (п.2.4. договору).

В разі якщо Техніка була забезпечена роботою (відпрацювала) менше 8 (восьми) годин на добу та/або згідно талону замовника, змінного рапорту Виконавця, ТТН тощо фактично послуга надавалась менше 8 (восьми) годин на добу Замовник за цю добу сплачує як за 8 (вісім) повних годин роботи Техніки. Даний пункт буде діяти та застосовуватись тільки за умови, якщо техніка Виконавця фактично розпочала роботу (п. 2.5. договору ).

По закінченню місяця, в якому було надано послуги Техніки, Сторонами складаються Акти наданих послуг (п. 2.7. договору).

У відповідності до п. 2.8 договору, Виконавець зобов`язується після надання послуг протягом трьох робочих днів звітного місяця, в якому надавались Послуги, надати Замовнику для підписання Акту у двох примірниках та/або талони Замовника або товарно-транспортні накладні, або інші підтверджуючи надання послуг документів (шляхових листів, нарядів тощо). Одночасно із актом та/або талоном виконавця Виконавець передає Замовнику оригінали рахунку-фактури, рапорти про роботу машин/будівельних механізмів, товарно-транспортні накладні (або інші документи, які узгоджені сторонами) та податкової накладної, яка виписана в момент виникнення податкових зобов`язань у відповідності з чинним Законодавством України.

Замовник зобов`язаний у встановлені терміни згідно п.3.4. даного Договору своєчасно здійснювати платежі за надані послуги (п.5.2.1. Договору).

Замовник зобов`язаний надати Виконавцю фронт робіт на об`єкті та забезпечити безперебійну його роботу (п. 5.2.3. договору).

Замовник зобов`язаний своєчасно оплатити та прийняти виконані Виконавцем роботи згідно умов Договору (п.5.2. 7. договору).

У разі прострочення сплати послуг Виконавця більш ніж на 10 (десять) календарних днів, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (НБУ) від суми заборгованості за кожний день прострочення (п. 6.2. договору).

У разі прострочення сплати послуг Виконавця більш ніж 30 (тридцять календарних днів), Замовник, крім суми боргу та неустойки, сплачує Виконавцеві додатковий штраф в розмірі 30% від вартості наданих Послуг (п. 6.3. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 15 серпня 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Як встановлено матеріалами справи до договору №15082018 від 15.08.2018 р. про надання послуг спецтехнікою, механізмами сторонами були складені:

- Акт №1 від 15.08.2018 р. прийому-передачі майна під охорону до договору про надання послуг спецтехнікою, механізмами, відповідно до якого, Виконавець передав, а Замовник прийняв під охорону будівельну техніку - екскаватор Atlas та екскаватор JSB.

- Специфікацію № 1 від 15.08.2018р. про надання послуг спецтехнікою, механізмами, в які визначено вартість машинних годин, доставка та повернення будівельної техніки.

- Акт наданих послуг №245 від 16.08.2018 р., з найменуванням робіт, послуг доставка техніки (перевезення екскаватора Атлас Київ-Могилів-Подільський на суму 30 000,00 грн в тому рахунку ПДВ 5 000,00 грн.;

- Акт наданих послуг №246 від 20.08.2018 р., з найменуванням робіт, послуг-доставка техніки (Перевезення екскаватора JCB Київ - Могилів - Подільський на суму 36 000, 00 грн в тому рахунку ПДВ 6 000,00 грн;

- Акт наданих послуг №248 від 31.08.2018 р., з найменуванням робіт, послуг-оренда екскаватора JCB на суму 37 000,00 грн в тому рахунку ПДВ 6 166,67 грн;

- Акт наданих послуг №249 від 31.08.2018 р., з найменуванням робіт, послуг-оренда екскаватор Атлас на суму 63 000,00 грн в тому рахунку ПДВ 10 500,00 грн;

- Акт наданих послуг №253 від 20.09.2018 р., з найменуванням робіт, послуг-оренда екскаватор Атлас на суму 50 400,00 грн в тому рахунку ПДВ 8 400,00 грн;

- Акт наданих послуг №260 від 29.09.2018 р., з найменуванням робіт, послуг-оренда екскаватора JCB на суму 189 550,00 грн в тому рахунку ПДВ 31 591,67 грн;

- Акт наданих послуг №285 від 22.10.2018 р.. з найменуванням робіт, послуг-оренда екскаватора на суму 153 000,00 грн в тому рахунку ПДВ 25 500,00 грн.

- Подорожні листи (а.с.29-43) про початок та закінчення роботи будівельних машин - екскаватора Atlas та екскаватора JSB;

Під час виконання договору відповідно до приписів п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України було складені податкові накладні №31 від 20.08.2018 р.; №30 від 16.08.2018 р.; №29 від 31.08.2018 р.; №28 від 31.08.2018 р.; №16 від 19.09.2018 р.; №18 від 20.09.2018 р.; №28 від 29.09.2018 р.; №19 від 22.10.2018 р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу направлялись акти наданих послуг та подорожніх листів 12.11.2018 р., та які були отримані останнім 19.11.2018 р., що підтверджується експрес-накладною Нової пошти № 2851 від 12.11.2018 р., копія якої міститься в матеріалах справи.

Відтак, позивач зазначає, що у відповідача відповідно до умов договору виникли обов`язки щодо сплати коштів за надані послуги. Натомість відповідачем порушено умови договору в частині розрахунків за надані послуги.

27.12.2018 р. позивачем на адресу відповідача направлено претензію на загальну суму 176 177 грн 04 коп. (разом з ПДВ, штрафних санкцій та пені), а також повторно направлено акти наданих послуг на підписання, що підтверджується описом вкладення, фіскальним чеком та накладною від 27.12.2018р., копії яких міститься в матеріалах справи

Вказана претензія із актами наданих послуг була отримана відповідачем 17.01.2019 р. що підтверджується роздруківкою Укрпошти із реєстру поштового відправлення, яка міститься в матеріалах справи.

Як слідує із матеріалів справи, відповідачем було здійснено часткові розрахунки за послуги, внаслідок чого станом на день подання позову до суду заборгованість останнього становить 120 200, 00 грн.

При цьому, позивачем в якості доказу часткових розрахунків надано банківську виписку з Клієнт-банку по рахунку позивача № НОМЕР_1 з 01.08.2018 р. по 25.04.2019 р., якою стверджується:

- послуги надані згідно акту № 245 від 16.08.2018 р. на суму з ПДВ 30 000,00 грн. оплачено повністю, що стверджується платіжними дорученнями №113 від 16.08.2018 р. та №120 від 20.08.2018 р.;

- послуги надані згідно акту № 246 від 20.08.2018 р. на суму з ПДВ 36 000,00 грн. оплачено повністю, що стверджується платіжним дорученням № 140 від 12.09.2018 р. на суму 36 000,00 грн;

- послуги надані згідно акту № 248 від 31.08.2018 р. на суму з ПДВ 37 000,00 грн оплачено не повністю, лише в сумі 29 750,00 грн відповідно до платіжних доручень № 131 від 05.09.2018 р. та №139 від 12.09.2018 р. недоплачено 7 250,00 грн;

- послуги надані згідно акту № 249 від 31.08.2018 р. на суму з ПДВ 63 000,00 грн оплачено повністю, що стверджується платіжними дорученнями №129 від 05.09.2018 р. та №130 від 05.09.2018 р.;

- послуги надані згідно акту № 253 від 20.09.2018 р. на суму з ПДВ 50 400,00 грн оплачено частково в сумі 50 000,00 грн, відповідно до платіжного дорученнями № 158 від 19.09.2018 р. оплачено, недоплачено 400 грн;

- послуги надані згідно акту № 260 від 29.09.2018 р. на суму з ПДВ 189 550,00 грн оплачено частково в сумі 180 000,00 грн, відповідно до платіжних доручень № 170 від 01.10.2018 р., № 173 від 05.10.2018 р., № 175 від 11.10.2018 р., № 180 від 19.10.2018 р., недоплачено 9 550,00 грн;

- послуги надані згідно акту № 285 від 22.10.2018 р. на суму з ПДВ 153 000,00 грн. оплачено частково на суму 50 000,00 грн, що стверджується платіжним дорученням № 194 від 29.11.2018 р., недоплачено 103 000,00 грн. Всього недоплачено 120 200,00 грн.

Згідно п. 2.9 договору, замовник зобов`язується не пізніше двох робочих днів з моменту отримання Акту та/або талону замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо) підписати їх та надати Виконавцеві його примірник або надати обґрунтовану відмову у їх підписанні, в протилежному випадку або у випадку необґрунтованості відмови у підписанні Акта, талону замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг документів (шляхових листів, нарядів тощо) - Акт, талон замовника або товарно-транспортні накладні, або інші документи, які підтверджують надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо) вважається підписаним Сторонами, а Послуги наданими належної якості та в повному об`ємі.

Згідно п. 5 договору між сторонами були погоджено, що остаточний розрахунок оплати за надані послуги проводиться Замовником на підставі виставлених рахунків Виконавця шляхом перерахування 100 % грошових коштів на зазначений в договорі розрахунковий рахунок Виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами Акту прийому - передачі наданих послуг та/бо талону Замовника або товарно-транспортних накладних, інших документів підтверджуючи надання послуг документів (шляхових листів, нарядів, тощо).

Натомість відповідачем повністю розрахунки з позивачем проведено не було, внаслідок чого позивачем при зверненні з позовом до суду нараховано пеню та штраф у відповідності до умов договору.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 06.05.2019 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТЛ Інвест" задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Москалюка Олега Петровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТЛ Інвест" борг в сумі 120 200,00 грн, штраф в розмірі 45 900,00 грн, пені в сумі 118,55 грн, витрати на сплату судового збору в розмірі 2493,27 грн. В решті позову відмовлено.

Апеляційний суд, перевіривши наведені доводи апеляційної скарги, встановивши обставини, які підлягали встановленню на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, не знайшов підстав для задоволення поданої скарги.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Згідно із п.3 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 173 ГК України господарським визначається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботи, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматись від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Виконавець повинен надати послугу особисто (частина 1 статті 902 ЦК України).

Згідно зі статтею 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи вище викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що сума боргу відповідача, яка складає 120 200,00 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав належні документи, які свідчать про відсутність вказаної заборгованості, а відтак позов в цій частині задоволено правомірно.

Крім того позивач просив суд стягнути з відповідача штрафу в розмірі 45 900,00 грн та пеню в розмірі 10 077,04 грн.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Частиною 2 ст.217 ГК України передбачено такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Стаття 549 ЦК України вказує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 6.3. договору - у разі прострочення сплати послуг Виконавця більш ніж 30 (тридцять календарних днів), Замовник, крім суми боргу та неустойки, сплачує виконавцеві додатковий штраф в розмірі 30% від вартості наданих Послуг.

Колегією суддів встановлено, що розрахунок суми штрафу позивачем здійснено станом на 25.01.2019 р. де заборгованість відповідача становила 153 000,00 грн, таким чином, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача суми штрафу в розмірі 45 900,00 грн є правомірною, оскільки відповідає умовам укладеного договору та чинного законодавства.

Відповідно до п. 6.2 договору - у разі прострочення сплати послуг Виконавця більш ніж на 10 (десять) календарних днів, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (НБУ) від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем заявлено до стягнення 10 077,04 грн пені за період 11.2018 р. - прострочення 29 днів, 12.2018 р. - прострочення 31 день, 01.2019 р. прострочення 25 днів.

При цьому, позивач в суді першої інстанції зазначив, що оригінали актів наданих послуг та подорожніх листів направлялись позивачем на адресу відповідача 12.11.2018 р. та які були отримані відповідачем 19.11.2018 р., що підтверджується експрес накладною нової пошти № 2851 від 12.11.2018 р., тому і вказано період нарахування пені в зазначений вище період.

Однак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що із експрес накладною нової пошти № 2851 від 12.11.2018 р. не вбачається які саме документи направлялись відповідачу.

При цьому, з наданих позивачем доказів направлення актів та подорожніх листів, судом взято до уваги направлення вказаних документів 27.12.2018 р., які направлялись разом із претензію на загальну суму 176 177,04 грн, що підтверджується описом вкладення, фіскальним чеком та накладною від 27.12.2018 р.

Отже, належним доказом відправлення відповідачу у справі актів наданих послуг та подорожніх листів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що надані позивачем.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до витягу відстеження "Укрпошта" вказана претензія із актами наданих послуг була отримана відповідачем 17.01.2019 р., а тому з врахуванням п. 2.9 договору - замовник зобов`язується не пізніше двох робочих днів з моменту отримання Акту та/або талону замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо) підписати їх та надати Виконавцеві його примірник або надати обґрунтовану відмову у їх підписанні, в протилежному випадку або у випадку необґрунтованості відмови у підписанні Акта, талону замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг документів (шляхових листів, нарядів тощо) - Акт, талон замовника або товарно-транспортні накладні, або інші документи, які підтверджують надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо) вважається підписаним Сторонами, а Послуги наданими належної якості та в повному об`ємі. Зокрема п. 3.5 договору між сторонами було погоджено, що остаточний розрахунок оплати за надані послуги проводиться Замовником на підставі виставлених рахунків Виконавця шляхом перерахування 100% грошових коштів на зазначений в договорі розрахунковий рахунок Виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами Акту прийому - передачі наданих послуг та/бо талону Замовника або товарно - транспортних накладних, інших документів підтверджуючи надання послуг документів (шляхових листів, нарядів, тощо), дані акти наданих послуг є такі, що підписані, тому в останнього з урахуванням умов договору (п.6.2) виникло зобов`язання щодо сплати коштів на дату 25.01.2019 р.

Таким чином, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача пені є неправомірною, з урахуванням наведених обставин до стягнення підлягає пеня в розмірі 118,55 грн. за один день 25.01.2019 р.

Юридична оцінка судом актів, надані відповідачем, складених про те, що 05.09.2018р., 06.09.2018р., 07.09.2018р., 10.09.2018р., 24.09.2018р., 10.10.2018р., 19.10.2018р. у зв`язку із складними погодними умовами послуги відповідачу позивачем екскаваторами Atlas, JSB не надавались , на думку апеляційного суду є правильною, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б направлення цих актів на адресу позивача, а також враховуючи, що акти були складені у відсутності уповноваженого представника позивача.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, виходячи з наведених норм закону та беручи до уваги, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження таких обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти іншого висновку, апеляційний суд вважає цілком доведеним вимогу позивача про стягнення боргу за надані послуги.

Щодо обрахування суми боргу, враховуючи вищезазначені положення законодавства та обставини справи у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності належним чином доведених та обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача 120 200 грн. боргу, 118,55 грн. пені та 45 900 штрафу.

Стосовно доводів апеляційної скарги стосовно недоведеності загального обсягу наданих послуг апеляційний суд наголошує на відсутності будь-якого обґрунтування такого твердження з боку апелянта, а також враховує, що посилання апелянта на недоліки у документах первинного бухгалтерського обліку, складених щодо виконаних господарських операцій, є наслідком обоюдного неналежного виконання сторонами умов укладеного договору , за умовами п.2.2 якого фіксування виконання робіт повинно було здійснюватись представниками обох сторін. Крім іншого, виходячи із засад добросовісного господарювання, прагнення сторін до обоюдного належного виконання укладеного договору, виходячи з положень частини 2 статті 193 ГК України, документальне оформлення результатів виконання договору про надання послуг є обов`язком і позивача, і відповідача як сторін договору.

Відтак, доводи апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Москалюка Олега Петровича суд апеляційної інстанції не вважає переконливими та відхиляє.

Таким чином, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Москалюка Олега Петровича на рішення господарського суду Вінницької області від 06.05.2019 у справі №902/100/19 - залишити без задоволення, рішення господарського суду Вінницької області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/100/19 повернути господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "05" серпня 2019 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Бучинська Г.Б.