ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"02" серпня 2019 р. Справа № 906/324/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі судді: Олексюк Г.Є.

розглянувши заяву ТОВ "Лабрадорит" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю. у справі №906/324/18

за апеляційною скаргою ТОВ "Лабрадорит" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 р. у даній справі

за позовом закритого акціонерного товариства "Спіка"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит"

про стягнення 15 816 072 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду знаходиться апеляційна скарга ТОВ "Лабрадорит" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 р. у справі №906/324/18.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 р., визнано необґрунтованим заявлений ТОВ "Лабрадорит" відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю. та зупинено апеляційне провадження; справу передано для вирішення питання про відвід колегії суддів у порядку, встановленому ч. 3 ст. 39 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2019р., заяву ТОВ "Лабрадорит" про відвід колегії суддів передано на розгляд судді Північно-західного апеляційного господарського суду Олексюк Г.Є.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч.1-3, 7-8,11 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52).

Обґрунтовуючи заяву про відвід колегії суддів, заявник посилається на ту обставину, що даним складом суду розглядались справи, що стосуються нерухомого майна, стосовно якого вимагається стягнення коштів (справи №2/870-НМ, №4/5007/37/12, №906/801/17, №906/324/18), та існують обставини, які дають можливість сумніватися в упередженому підході даного складу суду при розгляді справи і є підстави для заявлення відводу.

Заявник вказує, що предмет позову у даній справі є подібний із предметом позову у справі №906/801/17, по якій суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю., суддя Савченко Г.І. вже висловлювали свою правову позицію з приводу підстав та предмету позову. Оскільки рішення було прийнято на користь ЗАТ "Спіка" то існує побоювання в упередженості суддів Демидюк О.О., Павлюк І.Ю., Савченка Г.І. при прийнятті процесуального рішення у справі №906/324/18.

Крім того, зазначає, що вказані судді ухвалювали рішення щодо відмови в задоволенні апеляційних скарг ТОВ "Лабрадорит" щодо цього самого спірного майна у спорах ЗАТ "Спіка" у справах №2/870-НМ та у справі №4/5007/37/12.

Оцінивши та дослідивши доводи заяви про відвід колегії суддів, суд зазначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, що чітко передбачено ч. 4 ст. 35 ГПК України.

Окрім того, судом встановлено, що постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 05.12.2011 р. у справі №2/870-НМ, від 19.10.2015 р. у справі №4/5007/37/12, від 05.03.2018 р. у справі №906/801/17 та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 р. у справі №906/324/18 не скасовані та є чинними.

Наведені заявником доводи в обґрунтування заяви про відвід колегії суддів у даній справі не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, для відводу суддів від розгляду даної справи. Доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність суддів, безпосередньо та однозначно не вказують на їх особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи.

Таким чином, беручи до уваги викладене, заява ТОВ "Лабрадорит" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю. у даній справі не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Лабрадорит" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю. у даній справі.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.