ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" липня 2019 р. Cправа № 902/257/18

Господарський суд Вінницької області в складі судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України № 15.31-25/15555 від 18.07.2019 у справі

за позовом заступника керівника Калинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі - Хмільницької міської ради, м.Хмільник Хмільницького району Вінницької області

до приватного підприємства "Іванов", м.Хмільник Хмільницького району Вінницької області

про стягнення 613322,33 грн збитків (неодержаного прибутку зі сплати орендної плати)

державний виконавець та представники сторін в судове засідання не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/257/18 за позовом заступника керівника Калинівської місцевої прокуратури, поданим в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради, про стягнення з приватного підприємства "Іванов" 613322,33 грн збитків (неодержаного прибутку зі сплати орендної плати, нарахованої за час фактичного використання земельною ділянкою за період з 2015 року по 2017 рік).

06.03.2018 по вказаній справі прийнято рішення, відповідно до якого позовні вимоги задоволено повністю та вирішено стягнути з приватного підприємства "Іванов" на користь Хмільницької міської ради збитки в розмірі 613322 грн 33 коп.

01.11.2018 на виконання вказаного рішення суду видано наказ, який надіслано на адресу стягувача.

23.07.2019 до Господарського суду Вінницької області від головного державного виконавця Кравчук Г.О. Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області надійшло подання №15.31-25/15555 від 18.07.2019 про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов`язань, покладених рішенням суду від 01.11.2018.

Відповідно до ч.4.ст 337 ГПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Враховуючи вказані приписи Кодексу, суд телефонограмою від 23.07.2019 повідомив Хмільницький міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області, що судове засідання по розгляду подання відбудеться 24.07.2019. Також шляхом оформлення телефонограми від 23.07.2019 про проведення судового засідання повідомлено учасників процесу.

На визначену судом дату (24.07.2019) державний виконавець та представники сторін не з`явилися.

Разом з тим, 24.07.2019 на електронну адресу суду надійшла заява головного державного виконавця, в якій останній просить суд розглянути подання за його відсутності, у зв`язку з службовою необхідністю. При цьому, зазначає, що заявлені у поданні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Також, 24.07.2019 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача про проведення судового засідання по розгляду подання без його участі. Обґрунтовуючи заяву останній зазначає про неможливість з`явитися в судове засідання, у зв`язку із зайнятістю в іншій судовій справі.

Розглянувши матеріали подання, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

На примусовому виконанні головного державного виконавця Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження №57695337 з примусового виконання наказу Господарського суду Вінницької області у справі № 902/257/18, відкрите постановою від 15.11.2018.

15.11.2018 головним державним виконавцем прийнято постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику.

16.11.2018 на адресу ПП "Іванов" було направлено виклик державного виконавця, яким поміж іншого, зобов`язано боржника з`явитися до виконавця 26.11.2018, а також надати визначені виконавцем пояснення та відомості щодо майнового стану останнього.

Відповідно до постанови від 03.12.2018 головного державного виконавця накладено арешт на майно ПП "Іванов", а саме транспортний засіб ГАЗ, модель 2705, 2004 рік випуску, категорія ТЗ - вантажний, VIN: НОМЕР_1 , № кузова: НОМЕР_2 ДНЗ: НОМЕР_3 , синій колір. Вказаний транспортний засіб, згідно до постанови ДВС від 03.12.2018 оголошено в розшук.

12.12.2018 на адресу головного державного виконавця від КП "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" надійшла відповідь № 4667/1/01/7/18 на запит ДВС № 15.31-25/21523 від 1511.2018, в якому повідомлено, що станом на 31.12.2012 за ПП "Іванов" зареєстровано в цілому право власності на нежитлові будівлі розташовані по АДРЕСА_1 .

05.02.2019 головним державним виконавцем складено Акт, в якому останнім зазначено: "... що на опис майна з`явився боржник, який від підпису в постанові про опис та арешт майна відмовився та повідомив, що майно вказане в постанові йому не належить. При цьому, жодних підтверджуючих документів не надав, від зберігання майна відмовився, пояснюючи, що не являється керівником ПП "Іванов". Представник стягувача описане майно на зберігання брати відмовився".

Листом від 28.12.2018 № 20.1.0.0.0/7-20181227/1313 Акціонерний комерційний банк "ПриватБанк", на постанову ДВС від 03.12.2018 про арешт коштів ПП "Іванов" повідомив, що на рахунках відсутні кошти для виконання вказаної постанови.

Таким чином, з матеріалів подання слідує, що ПП "Іванов" вимоги виконавчого документа не виконано, борг не погашено, що стало підставою для звернення державного виконавця до суду із даним поданням. При цьому, відповідно до витягу з ЄДРЮОФОП керівником ПП " ОСОБА_2 " є ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, державним виконавцем визначено останнього, як особу відносно якої слід вжити захід забезпечення виконання судового рішення.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.1 З.У. "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ч.1 ст.5 З.У. "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частинами 1, 2 ст.18 З.У. "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, при цьому державний виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст.13 З.У. "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, поміж іншого: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст.18 З.У. "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст.48 З.У. "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно із ч.2 ст.36 З.У. "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Таким чином, вчинення заходів направлених на примусове виконання рішення суду, включаючи заходи передбачені ст.18 З.У. "Про виконавче провадження" є обов`язком державного виконавця.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 З.У. "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.1 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, за місцем виконання відповідного рішення, за поданням державного або приватного виконавця.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 З.У. "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно із ст.337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже правовий аналіз змісту ст.337 ГПК України свідчить, що зазначений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Тобто за своєю суттю обмеження у праві виїзду за межі України є тим заходом, який застосовується судом по відношенню до боржника у випадку вжиття виконавцем всіх можливих від нього заходів спрямованих на виконання рішення суду, які як наслідок залишились безрезультатними, в зв`язку з чим виникає необхідність вжиття даного заходу як виключного.

Також, слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

З огляду на вказане, при розгляді подання необхідним є з`ясування свідомого невиконання особою належного зобов`язання в повному обсязі або частково.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Теоретично невиконання зобов`язання може бути зумовлено об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Разом з тим, всупереч наведеному вище державним виконавцем у поданні не наведено обставин саме для застосування виключного заходу забезпечення виконання судового рішення.

Натомість із доданих державним виконавцем до подання матеріалів слідує, що за боржником зареєстровано в цілому право власності на нежитлові будівлі розташовані по АДРЕСА_1 . Зазначає надає державному виконавцю можливість реалізувати визначені ч.1 ст.48 З.У. "Про виконавче провадження" повноваження щодо звернення стягнення на майно боржника.

Водночас, в матеріалах справи відсутні відомості щодо вчинення державним виконавцем вказаної виконавчої дії.

Окрім того, суд зазначає, що державним виконавцем також не надано доказів, які б свідчили про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, наявність лише самого зобов`язання не є безумовною підставою звернення до суду з відповідним поданням.

З огляду на вказане подання державного виконавця задоволенню не підлягає.

Принагідно суд зауважує, що відмова у задоволенні подання не обмежує право виконавця звернутися повторно до суду із таким клопотанням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 18, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні подання головного державного виконавця Кравчук Г.О. Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області №15.31-25/15555 від 18.07.2019 про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов`язань, покладених рішенням суду від 01.11.2018 відмовити.

2. Ухвала суду від 24.07.2019 підписана суддею та набрала законної сили 26.07.2019.

3. За приписами п.29 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвалу надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - прокуратурі Вінницької області (21000, м.Вінниця, вул.Монастирська, 33)

3 - заступнику керівника Калинівської місцевої прокуратури (22000, Вінницька область, м.Хмільник, вул.Пушкіна, 34);

4 - позивачу - Хмільницькій міській раді (22000, Вінницька область, м.Хмільник, вул.Столярчука, 10);

5 - відповідачу - ПП "Іванов" (22000, Вінницька область, м.Хмільник, вул.Пушкіна, 74)

6 - Хмільницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (вул.Пушкіна, 26, м.Хмільник, Вінницька обл., 22000)