ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.08.2019 р. Справа№ 5015/118/11

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., розглянувши матеріали клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА», м.Київ

про забезпечення позову

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА», м.Київ

до відповідача: Товарної біржі «Альянс», м. Дніпро

за участю: ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» арбітражного керуючого Козія Володимира Юрійовича

про визнання незаконним рішення про відмову у визнанні заявника учасником аукціону від 07.12.2018 р.

у межах справи за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтозапчастина», м. Київ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач», с. Коростів Сколівського району Львівської області

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВЕСТА", м. Київ звернулося до суду з позовною заявою доОрганізатора аукціону Товарна біржа "Альянс", м. Дніпро за участю ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» арбітражного керуючого Козія Володимира Юрійовича,м. Львів, про визнання незаконним рішення про відмову у визнанні заявника учасником аукціону 07.12.2018 р. в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач", с. Коростів Сколівського району Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.12.2018 р. відмовлено у відкритті провадження у справі Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВЕСТА", м. Київ до Організатора аукціону Товарна біржа "Альянс", м. Дніпро за участю арбітражного керуючого Козія Володимира Юрійовича, м. Львів про визнання незаконним рішення про відмову у визнанні заявника учасником аукціону 07.12.2018 р.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 р. ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.12.2018 р. у справі № 5015/118/11 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.05.2019 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВЕСТА" задоволено, постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 р. та ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.12.2018 р. у справі №5015/118/11 скасовано, заяву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВЕСТА" на рішення Товарної біржі "Альянс" про відмову у визнанні Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВЕСТА" учасником аукціону від 07.12.2018 р. у формі Протоколу про відмову у визнанні учасником аукціону від 07.12.2018 р. передано для здійснення розгляду в межах провадження у справі про банкрутство №5015/118/11.

На адресу Господарського суду Львівської області повернулись матеріали заяви Товариства з обмеженоювідповідальністю «Фінансовакомпанія «ВЕСТА» про відмову у визнанні учасником аукціону від 07.12.2018 р.

Ухвалою суду від 08.07.2019 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВЕСТА" доТоварної біржі "Альянс" про визнання незаконним рішення про відмову у визнанні заявника учасником аукціону 07.12.2018 р. прийнято до розгляду в межах справи № 5015/118/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" та призначено розгляд заяви на 31.07.2019 р.

31.07.2019 р. на адресу суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» про забезпечення позову, в якому заявник проситьвжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно підприємства визнаного банкрутом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» (), яке зазначалося за лотом №1 та лотом №2 на аукціоні 07.12.2018 р., а саме: - нежитлові приміщення будівлі корпусу №12 літ.А-4 загальною площею 37017,3 кв.м., розташована за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, буд.321; - нежитлові приміщення будівлі корпусу №12 літ. «А-4» загальною площею 12911,0 кв.м, розташовані за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, буд.321; - нежитлова будівля підстанції літ. «Г-1» заг.площею 194,3 кв.м., розташована за адресою м.Львів, вул. Шевченка, буд. 321; корпоративні права у Дочірньому підприємстві «ЛА-5» ТзОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» () у вигляді частки в статутному капіталі (фонді), яка складає 100% статутного капіталу (фонду).

У клопотанні Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» зазначає, що порушення ліквідатором ТзОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» Козієм В.Ю. та організатором аукціону - Товарною біржою «Альянс» вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що виразилось у неправомірному не допуску позивача до участі у спірному аукціоні від 07.12.2018 р.

15 листопада 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» подано до відповідачів (організатора аукціону) заяву на участь в аукціоні з продажу майна підприємства визнаного банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач». Оголошення про проведення аукціону 08.11.2018 р. оприлюднене на веб-сторінці державного органу з питань банкрутства та на веб-сторінці Вищого господарського суду України. Протоколом про визнання учасниками аукціону 07.12.2018 року з продажу майна, що належить підприємству банкруту Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» від 16 листопада 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» не допущено до участі в аукціоні. У вказаному Протоколі зазначалось, що : «Заява не відповідає вимогам Закону про відновлення платоспроможності боржника від 14.05.1992 № 2343-ХІІ і вказаним у повідомленні про проведення торгів». На думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА», заява на участь у аукціоні відповідає всім вказаним у оголошенні вимогам та вимогам згідно законодавства України, до заяви на участь у аукціоні надано у повному обсязі усі документи зазначені відповідачем уоголошенні про проведення торгів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» у клопотанні про забезпечення позову вказує на те, що відповідач відмовляючи заявнику в участі у аукціоні не зазначив належним чином невідповідність заяви позивача до визначених вимог. Також зазначає, що дії вчинені по відношенню до позивача з боку відповідачів порушують положення ч.4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» а саме, замовнику та організатору забороняється встановлювати вимоги, вчиняти дії чи виявляти бездіяльність, що будь-яким чином порушують рівність учасників аукціону або допускають їх дискримінацію.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» вважає, що неправомірні дії відповідача зумовили порушення прав позивача на участь в аукціоні на підставі цього, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовною заявою.

Подане клопотання про забезпечення позову заявник обгрунтовує тим,що до часу рішення щодо відновлення прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА», торги вже відбулись і заявник втратив можливість участі в аукціоні, а мав серйозні наміри купити три лоти зазначені у повідомленні про аукціон.

У зв'язку з наведеним заявник вважає, що арешт майна проданого за Лотом №1 та Лотом №2, та майно за Лотом №3 на аукціоні 07.12.2018 з продажу майна підприємства визнаного банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» є дієвим, адекватним, доцільним та співмірним заходом забезпечення позову, до прийняття рішення за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» до Товарної біржі «Альянс» та ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» Козія Володимира Юрійовича. Також, в обгрунтування поданого клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» вказує на те, що оскільки метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову заявник вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту майна проданого за Лотом №1 та Лотом №2, та майно за Лотом №3 на аукціоні 07.12.2018 р., оскільки торги вже відбулися, при наявності підстав вважати незаконним не допуск до торгів.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА»про забезпечення позову в межах справи №5015/118/11 з розгляду заяви про визнання незаконним рішення про відмову у визнанні заявника учасником аукціону від 07.12.2018 р., суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Предметом поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» до Товарної біржі «Альянс» та ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» Козія Володимира Юрійовичазаяви є вимога немайнового характеру -визнання незаконним рішення про відмову у визнанні заявника учасником аукціону від 07.12.2018 р. Тоді як обрані позивачем заходи до забезпечення позову безпосередньо стосуються майна -Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач», яке було реалізоване на аукціоні 07.12.2018 р.

Враховуючи наведене, обрані позивачем заходи до забезпечення не відповідають предмету відповідно заявленого позову, оскільки такі заходи стосуються безпосередньо майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач», яке було реалізоване на аукціоні 07.12.2018 р. Суд не вбачає наявності зв'язку між забезпеченням позову у вигляді накладенняарешту на майно банкрута та предметом заяви у даній справі.

Оскільки обрані позивачем заходи до забезпечення позову не відповідають предмету відповідного позову, як наслідок не спрямовані на ефективний захист або поновлення порушених прав заявника відповідно заявлених вимог, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотанняТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» про забезпечення позову у справі.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Викладені у заяві доводи заявника щодо ймовірного ускладення виконання рішення суду у даній справі не обгрунтовані належними доказами.Матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в клопотанні на потенційну ймовірність істотного ускладення чи неможливості виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, оскільки, заявником не доведено наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, а також те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» про забезпечення позову в межах справи №5015/118/11 з розгляду заяви про визнання незаконним рішення про відмову у визнанні заявника учасником аукціону від 07.12.2018 р.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» від 31.07.2019 р. за вх. № 2090/19 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбачених ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в строк і в порядку, передбачених ст. ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Чорній Л.З.