номер провадження справи 9/57/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2019 Справа № 908/636/19

м.Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28 Д; поштова адреса (представник Коломоєць В.В.): 69063, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 66)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інна", (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 27)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Коломоєць В.В., довіреність б/н від 02.04.2019, Свідоцтво ЗП 001534, видане 05.01.2018;

від відповідача: Головко Р.М., директор, протокол № 2 від 16.08.1996; Карабак В.А., ордер серія ЗП № 77286 від 26.06.2019;

від третьої особи: ОСОБА_1, особисто

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інна" про звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно - нежитлове приміщення Х літ. А-4, загальною площею 205,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 27 , та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Інна" на праві приватної власності, в рахунок погашення загальної заборгованості перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна" за кредитними договорами № CM-200/072/2005 від 20.09.2005, № CM-SME200/261/2008 від 04.06.2008, № CM-SME200/412/2008 від 18.09.2008 в розмірі 1968236,60 грн., та застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною в розмірі 787868,00 грн.

Ухвалою суду від 03.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/636/19, присвоєно номер провадження справи 9/57/19, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, підготовче засідання призначено на 24.04.2019. Ухвалою суду від 24.04.2019 підготовче засідання відкладено на 23.05.2019.

Ухвалою суду від 23.05.2019 строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів - до 03.07.2019 включно, підготовче засідання відкладено на 26.06.2019. Ухвалою суду від 26.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.07.2019.

26.07.2019 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги викладені у позові, які мотивовані, зокрема, наступним. 20.09.2005 між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є АТ «ОТП «Банк», та ТОВ «Інна» укладено кредитний договір № СМ-200/072/2005, за умовами якого ТОВ «Інна» було видано грошові кошти в сумі 243825,71 грн., з кінцевим строком повернення кредиту 19.09.2012. Між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 04.06.2008 укладено кредитний договір № СМ-SМЕ200/261/2008, за яким здійснено видачу кредитних коштів ОСОБА_1 в розмірі 100 000 швейцарських франків. 18.09.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № СМ-SМЕ200/412/2008, за яким ОСОБА_1 видано кредитні кошти в розмірі 40000,00 доларів США. 18.09.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ТОВ «Інна» для забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами укладено договір іпотеки наступної черги № РМ-SМЕ200/412/2008, предметом іпотеки є нежиле приміщення Х літ. А, загальною площею 205,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, бул.Шевченка, буд. 27 . 18.03.2011 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (позивач у справі) укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов яких позивачу відступлено вимоги за вищевказаними кредитними договорами та договором іпотеки, включаючи право звернення на предмет іпотеки. У зв`язку із порушенням ТОВ «Інна» зобов`язань за кредитним договором № СМ-200/072/2005 від 20.09.2005 станом 04.07.2018 (з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви) його заборгованість склала: 108957,25 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12968,17 грн. - заборгованість по відсоткам, 20149,43 грн. - пеня. Рішеннями Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 2/0808/1881/2012 від 29.10.2012 та № 2-2541/2011 від 23.11.2011 задоволено позови ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008 у розмірі 1413651,25 грн. та договір № СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008 у розмірі 412510,50 грн. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: нежитлове приміщення Х літ. А-4 загальною площею 205,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 27 , та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Інна" на праві приватної власності, в рахунок погашення загальної заборгованості перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна" за кредитними договорами №CM-200/072/2005 від 20.09.2005, № CM-SME200/261/2008 від 04.06.2008, № CM-SME200/412/2008 від 18.09.2008 в розмірі 1968236,60 грн., та застосувати спосіб реалізації предмету іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною в розмірі 787868,00 грн., що визначена згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість предмета іпотеки. Позов обґрунтовано ст.ст. 509, 526, 512-514, 590, 591, 610, 625, 629, 1049, 1050, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України, ст.ст. 7, 33, 35, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, зокрема, про наступне. Кредитор ПАТ «ОТП Банк» відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором №СМ-SME200/072/2005 від 20.09.2005, укладеним з ТОВ «Інна», на 03.02.2011, пред`явивши боржнику та поручителям досудові вимоги від 09.06.2010 про дострокове погашення заборгованості в повному обсязі за вказаним кредитним договором, повідомивши, в тому числі про звернення стягнення на передане в іпотеку майно у разі їх невиконання. Факт отримання цих вимог 27.01.2011 встановлений постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.03.2015 у справі №31/5009/2482/11, тому ця обставина не потребує доказування. Факт отримання також було підтверджено рішенням апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2017 у справі №331/1346/15-ц та рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2018 у справі № 331/1346/15-ц. Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» мало право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №СМ-SME200/072/2005 від 20.09.2005 до 03.02.2014. Чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.03.2015 у справі №31/5009/2482/11 також було встановлено факт отримання ОСОБА_1 31.05.2010 досудових вимог про дострокове погашення заборгованості за кредитними договорами №СМ-SME200/261/2008 від 04.06.2008 та №СМ-SME200/412/2008 від 18.09.2008. У досудових вимогах ПАТ «ОТП Банк», посилаючись на п. 1.9 кредитних договорів, вимагало достроково, через 30 днів з моменту їх отримання, виконати всі боргові зобов`язання в повному обсязі, тим самим змінивши строк виконання основного зобов`язання на 01.07.2010, тому міг пред`явити позов до іпотекодавця - ТОВ «Інна» протягом трьох років, тобто до 01.07.2013. У серпні та вересні 2011 ТОВ «ОТП Банк» звернулося до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позовами про солідарне стягнення з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами №СМ-SME200/261/2008 від 04.06.2008 та №СМ-SME200/412/2008 від 18.09.2008, у зв`язку із чим позовна даність перервалася, однак після цього її строк сплив 29.08.2014 та 08.09.2014 відповідно. На підставі викладеного, ТОВ «Інна» заявлено про застосування позовної давності щодо вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами. Відповідач також виклав свої заперечення щодо початкової ціни реалізації предмета іпотеки, зазначивши, що згідно абзацу 8 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів, ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вартість майна у розмірі 787868 грн., що визначена на підставі наданого позивачем висновку, складеного суб`єктом оціночної діяльності не може бути прийнятий до уваги, з огляду на те, що строк дії такого висновку складає 6 місяців і вже прострочений на 20 місяців, фактичний огляд та обстеження об`єкта оцінки при складанні вказаного висновку не проводився.

Позивач надав відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду, в якій зазначив, що вважає викладені у відзиві обставини такими, що не відповідають дійсності з огляду на наступне. 16.06.2015 Жовтневим районним судом м.Запоріжжя було ухвалено заочне рішення у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «Інна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CM-200/072/2005 від 20.09.2005, на виконання якого було видано виконавчі листи, що певний час перебували на виконанні в органах державної виконавчої служби. В подальшому вказане заласне рішення було скасовано судом, рішенням від 15.08.2018 у задоволенні позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено, провадження у справі щодо ТОВ «Інна» зарито. Таким чином, позивач вважає, що строк позовної давності було перервано. Банком дійсно направлялися третій особі досудові вимоги, в подальшому на користь позивача були ухвалені рішення про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в забезпечення яких з ТОВ «Інна» укладений договір іпотеки. В пункті 9.1 договору іпотеки передбачено, що він діє до виконання боргових зобов`язань в повному обсязі. Рішеннями Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29.10.2012 у справі № 2/0808/1881/12 та від 23.11.2011 у справі 2-2541/2011 задоволено позови ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008 та № СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, ст.ст. 7, 33 Закону України «Про іпотеку», п. 6.1 договору іпотеки встановлено право іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням у разі його невиконання у встановлений строк. 14.05.2014 приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме нежитлове приміщення за адресою: м.Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 27 , що належить ТОВ «Інна», в рахунок погашення загальної заборгованості за кредитними договорами, що були укладені з ОСОБА_1 . Виконавчий напис весь час перебував на виконанні в органах державної виконавчої служби до моменту визнання його таким, що не підлягає виконанню за рішенням господарського суду Запорізької області від 08.06.2017 у справ і № 908/598/17. На підставі викладеного, позивач вважає, що підстави для застосування позовної давності відсутні. Нежитлове приміщення знаходилося на торгах ДП СЕТАМ та не було реалізовано у 2016 році з торгів за ціною 648624,94 грн. у зв`язку з відсутністю попиту. Вартість предмета іпотеки в розмірі 787868 грн. було визначено згідно зі звітом суб`єкта оціночної діяльності в рамках виконавчого провадження.

Від відповідача надійшло заперечення, яке прийнято судом до розгляду, в якому останній зазначив, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувшись 20 лютого 2015 року до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позовом до ТОВ «Інна» та поручителів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № CM-200/072/2005 від 20.09.2005, не може заявляти про переривання строку позовної давності, оскільки воно можливе виключно в межах позовної давності, в той час як позивач звернувся до суду більш ніж через рік після закінчення цього строку. Про застосування строку позовної давності за вказаним кредитним договором ТОВ «Інна» було заявлено під час розгляду Жовтневим районним судом м.Запоріжжя справи № 331/1346/15-ц. В межах зазначеної справи позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «Інна» по суті не розглядався, так як в підготовчому засіданні 24.04.2018 провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Інна» було закрито. ТОВ «Інна» зазначено, що відповідач наполягає на тому, що строк позовної давності за кредитним договором № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008 вичерпано 29.08.2014, за кредитним договором № СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008 вичерпано 08.09.2014, згідно з викладеними ним обставинами. Звернення стягнення за виконавчим написом не перериває строк позовної давності, оскільки виконавчий напис нотаріуса є позасудовим способом стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів - Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, який належним чином повідомлений про розгляд справи, письмових пояснень щодо позову або відзивів із викладенням своїх аргументів і міркувань по суті спору не надав, представника в засідання не направив, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - ОСОБА_1 , письмових пояснень щодо позову або відзиву із викладенням своїх аргументів і міркувань по суті спору не надала. В усній формі в судовому засіданні 26.07.2019 зазначила, що вважає позов необґрунтованим з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2005 року між Акціонерним комерційним банком "Райффайзенбанк Україна" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інна" (Позичальник, відповідач у справі) укладено Кредитний договір № CM-200/072/2005 від 20.09.2005, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 243825,71 грн., а Позичальник приймає, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суду отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання як вони визначені у цьому договорі. Цільове використання кредиту: перший транш в сумі 173228,00 грн. - на придбання нерухомого майна: нежилого приміщення Х літ. А загальною площею 205,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м .Запоріжжя , бул . Шевченка, буд. 27 ; другий транш в сумі 70597,71 - поповнення обігових коштів. Строк кредитування: Позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму кредиту не пізніше 19.09.2012 (пункти 1.1, 1.2, 1.6.1 Кредитного договору № CM-200/072/2005).

В п.п. 1.5.1, 1.4.1.2, 1.4.1.3, 1.5.1.1 цього кредитного визначено, що погашення відповідної частини кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту (додаток №2 до цього договору). Проценти нараховуються на залишок заборгованості і фактичний час користування кредитними коштами, включаючи день видачі та день повернення. Нараховані у порядку, передбаченому цим договором проценти, сплачуються Позичальником одночасно із погашенням відповідної частини кредиту. В будь-якому випадку, при повному поверненні суми кредиту, нараховані проценти повинні сплачуватись одночасно з поверненням кредиту.

04.06.2008 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Банк) та громадянкою ОСОБА_1 (Позичальник, третя особа у справі) було укладено Кредитний договір № СМ-SМЕ200/261/2008, що складається з частин №№ 1,2, за умовами якого, банк надає Позичальнику Кредит в розмірі 100 000,00 швейцарських франків, з цільовим використанням - на споживчі цілі, а Позичальник приймає його на умовах повернення та сплати процентів. Погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів (додаток №1 до цього договору) (п.п. 1-4 частини №1, п. 1.5.1 частини №2 договору).

18.09.2008 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Банк) та громадянкою ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір № СМ-SМЕ200/412/2008, що складається з частин №№ 1,2, за умовами якого Банк надає Позичальнику Кредит в розмірі 40000 доларів США, з цільовим використанням - на споживчі цілі, а Позичальник приймає його на умовах повернення та сплати процентів. Погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів (додаток №1 до цього договору) (п.п. 1-4 частини №1, п. 1.5.1 частини №2 договору).

Згідно з п.п. 1.4.1.4, 1.4.1.6, 1.5.1.1 вищевказаних кредитних договорів, укладених з ОСОБА_1 , визначено, що проценти нараховуються у день сплати процентів, але не пізніше дати, визначеної у Графіку повернення кредиту та сплати процентів (додаток 31 до договору), кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та день повернення. Нараховані у порядку, передбаченому цим договором проценти, сплачуються Позичальником одночасно із погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений у графіку повернення кредиту та сплати процентів. В будь-якому випадку, при повному поверненні суми кредиту, нараховані проценти повинні сплачуватись одночасно з поверненням кредиту.

18.09.2008 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Іпотекодержатель) та ТОВ «Інна» було укладено договір іпотеки наступної черги № РМ-SМЕ200/412/2008 (майнова порука). Згідно з умовами цього договору іпотеки, предметом іпотеки є: нерухоме майно - нежиле приміщення X літ. А-4, загальною площею 205,3 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 27 , та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності № 124 від 16.08.2005 (п.п. 3.1, 3.2).

Згідно із п. 4.4 договору, вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем та становить 1 388 065,00 грн., що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 286 134,07 доларів США (1 USD = 4,8511).

Відповідно до розділу договору іпотеки «Визначення термінів» та підпункту 2.1.1 пункту 2.1, іпотека за цим договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя щодо сплати Боржником та/або Іпотекодавцем кожного і всіх їх платіжних зобов`язань за наступними кредитними договорами:

1). Кредитний договір 1: № СМ-200/072/2005 від 20.09.2005, укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, за яким Іпотекодавець зобов`язаний повністю повернути Іпотекодержателю суму отриманого кредиту не пізніше 19 вересня 2012 відповідно до умов встановлених п.п. 1.5 - 1.6 кредитного договору, чи в інший строк встановлений в цьому договорі, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі та порядку, визначеному кредитним договором 1 , пені за прострочення повернення кредиту та процентів, а також сплати інш. передбачених платежів.

2). Кредитний договір 2: № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008, укладений між Боржником ( ОСОБА_1 ) та Іпотекодержателем, за яким боржник зобов`язаний повністю повернути Іпотекодержателю суму отриманого кредиту не пізніше 03 червня 2023 відповідно до умов встановлених п.п. 1.5 - 1.6 кредитного договору, чи в інший строк встановлений в цьому договорі, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі та порядку, визначеному кредитним договором 2, пені за прострочення повернення кредиту та процентів, а також сплати інш. передбачених платежів.

3). Кредитний договір 3: № СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008, укладений між Боржником ( ОСОБА_1 ) та Іпотекодержателем, за яким боржник зобов`язаний повністю повернути Іпотекодержателю суму отриманого кредиту не пізніше 03 червня 2023 відповідно до умов встановлених п.п. 1.5 - 1.6 кредитного договору, чи в інший строк встановлений в цьому договорі, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі та порядку, визначеному кредитним договором 2, пені за прострочення повернення кредиту та процентів, а також сплати інш. передбачених платежів.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги: а) всі боргові зобов`язання, не сплачені іпотекодавцем, і б) вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобов`язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв`язку із реалізацією його прав за цим договором (п. 6.1 договору).

Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати боржником та/або іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитних договорах; інших обставин, встановлених законодавством, кредитними договорами та цим договором (п. 6.2 договору).

В п. 9.7 договору іпотеки встановлено, що відступлення права за цим договором здійснюється без необхідності отримання згоди Іпотекодавця, з одночасним відступленням права вимоги за кредитними договорами.

Даний договір 18.09.2008 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстровим №6808 та накладено заборону відчуження нерухомого майна, яку зареєстровано в реєстрі заборон за № 6809.

Відповідно до нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», зареєстрованого 27.08.2009, останнє є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна».

18.03.2011 Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (Покупець, позивач у даній справі) та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» Продавець) укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, предметом якого є продажа (переуступлення) Покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори, перелік яких міститься у додатку 1 (п.3.1 договору). Згідно з додатком 1 до договору в перелік кредитних договорів, в тому числі, увійшли кредитні договори: № СМ-200/072/2005 від 20.09.2005 (боржник ТОВ «Інна»), № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008 (боржник ОСОБА_1 ), № СМ- SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008 (боржник ОСОБА_1 ).

Також 18.03.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (Фактор, позивач) та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (Клієнт) укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з п.п.1.1, 1.1.1 якого визначено, що у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 між Фактором та Клієнтом, за яким Клієнт передав Фактору права вимоги за кредитними договорами згідно переліку (Додаток №1 до даного договору), що забезпечений іпотекою/заставою за договорами іпотеки/застави, перелік яких міститься у Додатку № 1 до даного договору, укладеними між Клієнтом та Боржниками/третіми особами, сторони домовились, що Клієнт передає та відступає Фактору сукупність прав, належних Клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене не майно.

Відповідно до п. 1.2 за цим договором до Фактора переходять всі права Клієнта як сторони, що іменується «Іпотепкодержатель»/«Заставодержатель» у зобов`язаннях, які виникли на підставі договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором (включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки/застави).

Договір про відступлення права вимоги 18.03.2011 посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1677.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2011 у справі №2-2541/2011 задоволено позовні вимоги ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» про солідарне стягнення з відповідачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитним договором №СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008 станом на 15.08.2011 в загальному розмірі 412510,50 грн., з них: сума заборгованості за тілом кредиту - 311018,29 грн., сума заборгованості за процентами за період з 10.06.2010 по 14.08.2011 - 43840,97 грн., пеня за період з 18.03.2011 по 14.08.2011 - 61651,22 грн. Із змісту даного рішення слідує, що ОСОБА_2 згідно з укладеним з банком договором поруки № SR-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008 виступив поручителем за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за зазначеним кредитним договором. Рішення набрало законної сили 19.12.2011.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2012 у справі №2/0808/1881/2012 за позовом ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи ТОВ «Інна», задоволено позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованостіза кредитним договором № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008 у розмірі 1413651,25 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1021136,11 грн., заборгованості за процентами за період з 12.04.2010 по 14.08.2011 у розмірі 154418,31 грн., пені з 18.03.2011 по 14.08.2011 - 238096,82 грн. Із змісту даного рішення слідує, що ОСОБА_2 згідно з укладеним з банком договором поруки № SR-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008 виступив поручителем за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за зазначеним кредитним договором. Рішення набрало законної сили 30.01.2013.

У березні 2019 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом, з вимогою про звернення стягнення на належний ТОВ «Інна» предмет іпотеки - нерухоме майно, в рахунок погашення заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами: № CM-200/072/2005 від 20.09.2005, № CM-SME200/261/2008 від 04.06.2008, № CM-SME200/412/2008 від 18.09.2008 в загальному розмірі 1968236,60 грн., за яким порушено провадження у даній справі.

Із змісту позовної заяви слідує, що загальна заборгованість за кредитними договорами в розмірі 1968236,60 грн. складається з:

- заборгованості ТОВ «Інна» за кредитним договором № CM-200/072/2005 від 20.09.2005 станом на 04.07.2018 в розмірі 142074,85 грн., в тому числі: 108957,25 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12968,17 грн. - заборгованість по відсоткам, 20149,43 грн. - пеня;

- заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008 у розмірі 1413651,25 грн., яка стягнута солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2012 у справі №2/0808/1881/2012;

- заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008 у розмірі 412510,50 грн., яка стягнута солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2011 у справі № 2-2541/2011.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 параграфа 1 глави 71 та частини першої статті 1054 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Згідно з приписами ст.ст. 546, 575 ЦК України застава, порука, гарантія, неустойка, притримання, завдаток є видами забезпечення виконання зобов`язання. Іпотека є окремим видом застави. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Приписами ч.ч. 1, 5, 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України).

Відповідно до змісту ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За містом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст.15,16 ЦК України, ст.20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Загальні умови щодо строку (терміну) виконання зобов`язання визначені у статті 530 ЦК України. Відповідно до частини першої цієї статті якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253 ЦК).

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Строк пред`явлення вимоги про виконання зобов`язання актами цивільного законодавства не обмежений, однак існує законодавче обмеження строку, в межах якого кредитор має право на звернення до суду.

Статтями 256-258 ЦК України передбачено строки, у межах яких особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (позовна давність).

Згідно з приписами ст.257, ч. 2 ст. ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 цього Кодексу позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Приписами ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5).

Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу (ч.1 ст.260 цього Кодексу).

Згідно зі ст. 253, ч. 1 ст. 254 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Частинами 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелюватися із об`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (п.п. 62, 66 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фінікарідов проти Кіпру» від 20.12.2007).

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. У дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Бездіяльність боржника (наприклад, неоспорювання ним безспірного списання коштів, якщо така можливість допускається за законом або договором) не свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій (п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 10 від 29.05.2013).

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі. Відповідно до процесуального законодавства суд відкриває провадження у справі не інакше як не підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому процесуальним кодексом.

Враховуючи викладене, перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або повернув її, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позовної заяви з недодержанням правил підвідомчості, а також з іншим предметом спору та іншими матеріально-правовими підставами.

Таким чином, вирішуючи питання щодо застосування строку позовної давності, про яке заявив відповідач, суд повинен дослідити та встановити дату переривання позовної давності, з урахуванням конкретних обставин справи, визначивши коли розпочався її перебіг заново після такого переривання та коли закінчився.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

За змістом підпунктів 1.9.1 п. 1.9 кредитних договорів 1, 2, 3 встановлено право Банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому, або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх зобов`язань за договором кредиту та/або умов договору іпотеки чи поруки.

При цьому, згідно вказаного пункту кредитного договору № CM-200/072/2005 від 20.09.2005, за яким Позичальником є ТОВ «Інна», визначено, що виконання боргових зобов`язань повинно бути проведено Позичальником протягом 7 банківських днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги.

Відповідно до умов цього пункту кредитних договорів № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008, №СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008, позичальником за якими є ОСОБА_1 , передбачено, що зобов`язання Позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 календарних днів з дати її одержання Позичальником.

В п. 1.2 договору про відступлення права вимоги від 18.03.2011, укладеного між ТОВ «ОПТ Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП «Банк» викладено застереження про те, що у разі якщо у зв`язку із невиконанням боржником чи/або Іпотекодавцем зобов`язань за кредитними договорами, щодо своєчасної сплати процентів та погашення кредиту, Клієнтом було вручено або направлено Боржнику/Іпотекодавцю письмову вимогу про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, до Фактора переходять всі права Клієнта, що виникли у Клієнта в зв`язку з врученням/направленням такої письмової вимоги про усунення порушень.

Відповідачем надано в матеріали справи (додано до відзиву) копії досудових вимог Банку вих. № 22-2/219693 від 28.10.2009 та № 22-2/219690 від 28.10.2009 про погашення заборгованості за кредитними договорами № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008 та №СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008. В зазначених вимогах Банк, посилаючись на п. 9.1. кредитних договорів, повідомляв про необхідність дострокового виконання зобов`язань за вказаними договорами у повному обсязі шляхом повернення усієї суми кредиту та сплати відсотків, а також пені за порушення зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у визначені строки.

Відповідач у відзиві, зокрема, посилався на зазначені вимоги, що отримані ОСОБА_1 31.05.2010, як на підставу зміни відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кінцевого строку виконання основного зобов`язання за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 на 01.07.2010 (30 днів з дати отримання вимог). Також відповідачем вказано, що 27.01.2011 АТ «ОТП Банк», як первинний кредитор, пред`явив ТОВ «Інна», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги від 09.06.2010 про дострокове повне погашення заборгованості за кредитним договором №CM-200/072/2005 від 20.09.2005. Відповідач зазначив, що дані обставини встановлені постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.03.2013 у справі №31/5009/2482/11.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В постанові Донецького апеляційного господарського суду від 12.03.2013 у справі №31/5009/2482/11 за позовом ТОВ «Інна» до ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» м.Запоріжжя про визнання виконавчого напису нотаріуса №1122 від 02.03.2011 таким, що не підлягає виконанню, зокрема, встановлено наступне: «…20.11.2009 між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інна" був укладений додатковий договір №3 до кредитного договору №CM-200/072/2005 від 20.09.2005, згідно до якого, сторони внесли зміни та доповнення до кредитного договору, виклавши графік платежів в новій редакції (додаток №1 до додаткового договору). Згідно із додатком №1, заборгованість ТОВ "Інна" по кредитному договору №CM-SME200/072/2005 на момент укладання додаткової угоди складала 243825,71грн.

Додатковим договором №3 від 20.11.2009р. до кредитного договору (п. 2.1.3.1) визначено, що банк має право вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та /або третіми особами своїх боргових зобов`язань та/чи інших умов кредитного договору, документів забезпечення та будь-яких інших умов правочинів, що існують на момент укладання цього додаткового договору, так і тих, що можуть бути укладені між банком та позичальником і банком та третіми особами (далі - "вимога"). При цьому, зобов`язання позичальника щодо повного дострокового виконання боргових зобов`язань настає з дати відправлення на адресу позичальника, що зазначена в цьому додатковому договорі, відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати відправки банком зазначеної вимоги.

Згідно до застереження-2 до п. 1.9 кредитного договору №CM-SME200/072/2005 від 20.09.2005р., вимога про дострокове виконання кредитних зобов`язань вважається надісланою в день її направлення на адресу позичальника, що зазначена в кредитних договорах. До направлення вимоги на адресу позичальника поштою прирівнюється також їх вручення позичальнику чи його представникам під розписку.

21.12.2009р. між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інна" був укладений додатковий договір №4 до кредитного договору, яким знову викладено графік платежів в новій редакції (додаток №1 до додаткової угоди №4).

30.11.2009р. між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1 був укладений додатковий договір №6 до кредитного договору № CM-SME200/261/2008 від 04.06.2008р., згідно до якого, сторони домовились, що на період з 30.11.2009р. до 09.05.2010р. (включно) для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 7,7%, а на період з 10.05.2010р. до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором буде використовуватися плаваюча процентна ставка у розмірі 7,65% фіксованого відсотка + FIDR. Крім того, був викладений в новій редакції графік платежів (додаток №1 до додаткового договору).

Додатковим договором №6 сторони також домовились 30.11.2009р. провести реструктуризацію частини боргових зобов`язань.

30.11.2009р. також між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1 був укладений додатковий договір №5 (т. 1, а.с. 91) до кредитного договору №СМ-SME200/412/2008 від 18.09.2008р., яким також був затверджений в новій редакції графік платежів (додаток №1 до додаткового договору) та сторони домовились провести 30.11.2009р. реструктуризацію частини боргових зобов`язань шляхом зміни порядку та строків погашення частини суми кредиту у розмірі 161,68 долар США зі строком погашення 10.11.2009р., визначивши новий порядок та строки погашення в графіку платежів та надати транш у розмірі 116,74 доларів США на погашення прострочених процентів, нарахованих на прострочену заборгованість. Після проведення реструктуризації частини боргових зобов`язань, розмір (сума) кредиту буде визначатись як сума залишку кредитних коштів, наданих позичальнику за кредитним договором та суми траншу, наданого за цим додатковим договором.

Зазначеними додатковими договорами визначено, що банк здійснює відзив досудових та інших вимог щодо повного дострокового погашення боргових зобов`язань (далі - "вимога") без направлення на адресу позичальника, поручителя та майнового поручителя письмових повідомлень про відзив вимог.

31.05.2010 від ПАТ "ОТП БАНК" були отримані ОСОБА_1 досудові вимоги №22-2/219690 від 28.10.2009р. та №22-2/219693 від 28.10.2009р. про дострокове погашення боргу за кредитними договорами №СМ-SME200/261/2008 та №СM-SME200/412/2008 та досудова вимога №22-2/219695 від 28.10.2009р., адресована Товариству з обмеженою відповідальністю "Інна" про дострокове виконання зобов`язань по кредитному договору №CM-200/072/2005 від 20.09.2005р.

В зазначених вимогах була визначена сума заборгованості по кредитним договорам станом на 28.10.2009р., вимоги були фактично отримані 31.05.2010 після укладання з Товариством з обмеженою відповідальністю "Інна" та ОСОБА_1 додаткових договорів, відповідно до яких відбулась заміна одного зобов`язання іншим зобов`язанням (новація).

При цьому, досудові вимоги, адресовані Товариству з обмеженою відповідальністю "Інна", отримані ОСОБА_1 , як засновником товариства, яка не є посадовою особою товариства і доказів того, що вона мала повноваження на отримання вимог банку від імені товариства, матеріали справи не містять.

27.01.2011 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Інна" Головко Р.М. отримав від ПАТ "ОТП Банк" досудову вимогу №22-2/719651 від 09.06.2010р. щодо дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором №CM-200/072/2005 в повному обсязі, а саме: суми кредиту 121912,73 грн., відсотків у сумі 3983,03грн., пені у сумі 1115,00 грн. Цього ж дня досудові вимоги №22-2/719652 від 09.06.2010р. та №22-2/719653 від 09.06.2010р. отримали поручителі за договорами поруки в забезпечення погашення кредиту.

Зазначені вище досудові не були виконані, за даними банку заборгованість станом на 21.12.2010р. за кредитним договором №CM-200/072/2005 становила 130764,59 грн., за кредитним договором №СМ-SME200/261/2008 - 106 685,14 швейцарських франків (що відповідно до встановленого курсу НБУ станом на 21.12.2010р. еквівалентно 879628,47грн.), за кредитним договором № CM-SME200/412/2008 - 41941,94 доларів США (що відповідно до встановленого курсу НБУ станом на 21.12.2010р. еквівалентно 334 004,64 грн.).

Досудові вимоги від 28.10.2009р. отримані ОСОБА_1 31.05.2010р., є фактично відізваними в силу додаткових договорів №5 та №6 від 30.11.2009р…».

Вказаною постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.03.2013 у справі №31/5009/2482/11 виконавчий напис №1122 від 02.03.2011, вчинений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу на договорі іпотеки наступної черги № РМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008 за зобов`язаннями ТОВ «Інна» на підставі кредитних договорів 1, 2, 3, визнано таким, що не підлягає виконанню. Підставою для ухвалення такого рішення стало зокрема те, що досудові вимоги від 28.10.2009, отримані ОСОБА_1 31.05.2010, є відізваними з викладених вище підстав. Постанова набрала законної сили 12.03.2013.

Отже, під час розгляду вказаної справи встановлено факт отримання 27.01.2011 представником ТОВ «Інна» досудової вимоги ПАТ «ОТП Банк» № 22-2/719651 від 09.06.2010 про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором №CM-200/072/2005 від 20.09.2005, укладеним Банком з ТОВ «Інна», тому дана обставина не потребує доведення під час розгляду даної справи. У зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що Банк набувши права вимагати дострокового повернення всього кредиту, змінив строк виконання Позичальником (ТОВ «Інна») основного зобов`язання щодо повернення кредиту, встановленого умовами кредитного договору.

Строк позовної давності починається з моменту пред`явлення банком вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом (постанова Верховного Суду України від 9 листопада 2016 р. у справі №6-2251цс16).

Оскільки доказів на підтвердження дати надсилання вказаної вимоги (від якої відповідно до умов кредитного договору залежить строк (термін) настання зобов`язання позичальника щодо повного дострокового виконання зобов`язань) надано не було, строк виконання зобов`язання за загальним правилом, встановленим приписами ч. 2 ст. 530 ГПК України, настав у семиденний строк від дня отримання (27.01.2011) пред`явленої вимоги - 03.02.2011. Отже, строк позовної давності для пред`явлення вимог за вказаним договором сплив 03.02.2014.

Посилання ж відповідача у відзиві на зміну строку виконання основного зобов`язання за кредитними договорами № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008, № СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008, позичальником за яким є ОСОБА_1 , на 01.07.2010, є безпідставним, з огляду на встановлений у вищевказаному судовому рішенні факт відкликання вимоги про дострокове повернення кредиту, отриманої ОСОБА_1 31.05.2010.

Разом з тим, суд враховує наступне.

29.08.2011 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подано до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя позовну заяву до відповідачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008.

08.09.2011 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подано до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя позовну заяву до відповідачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008.

Рішеннями Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2012 у справі №2/0808/1881/2012 та від 23.11.2011 у справі №2-2541/2011 заявлені позови було задоволено. Із змісту рішень слідує, що заборгованість за договорами існувала станом на 15.08.2011.

Із змісту позовної заяви у даній справі №908/636/19 слідує, що вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки заявлено в рахунок погашення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, яка стягнута саме зазначеними рішеннями Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Позивач заперечуючи у відповіді на відзив підстави для застосування строку позовної давності зазначив про вчинення 14.05.2014 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «ОПТ Факторинг Україна» заборгованості за кредитними договорами № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008, № СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008, який перебував на виконанні у органах державної виконавчої служби, до моменту його визнання рішенням господарського суду Запорізької області від 08.06.2017 у справі № 908/598/17 (за позовом ТОВ «Інна» до ТОВ «ОТП Факторинг») таким, що не підлягає виконанню.

Із змісту вказаного судового рішення слідує, що 14.05.2014 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1758, згідно з яким було звернуто стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку за договором іпотеки наступної черги № PM-SME200/412/2008 (майнова порука) від 18.09.2008, з метою задоволення за рахунок коштів від реалізації предмета іпотеки вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна":

- за кредитним договором № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 98745,31 швейцарських франків, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 10139,22 швейцарських франків, всього 108 884,53 швейцарських франки, що за курсом НБУ станом на 14.05.2014 року становить 1 438 668,21 грн.;

- за кредитним договором № СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008: залишок заборгованості за кредитом - 39 018,73 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3 175,19 доларів США, всього 42 193,92 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.05.2014 року становить 496 391,26 грн.

Відповідно до викладених у рішенні обставин, разом із заявою про вчинення виконавчого напису (вих.№12-4-4/200/115 від 01.03.2011р.), до зазначеної заяви банком були додані: розрахунок суми боргових зобов`язань за кредитним договором № СМ-SME200/072/2005 від 20.09.2005p станом на 21.12.2010р., за кредитними договорами №CM-SME200/261/2008 від 04.06.2008р. та №СМ-SME200/412/2008 від 18.09.2008р. станом на 21.12.2010р.; копії вказаних договорів з додатковими договорами, договору іпотеки наступної черги №РМ-SME200/412/2008 від 18.09.2008р. та досудові вимоги.

Статтею 264 ЦК України передбачено два випадки, в яких може мати місце переривання перебігу позовної давності, і цей перелік є вичерпним: 1) вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; 2) пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників з вимогами, право на яку має позивач.

За змістом викладеного, перебіг позовної давності може перериватися лише в разі реалізації особою (позивачем) свого права, шляхом пред`явлення позову до суду. Саме ж по собі вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на майно на підставі поданих стягувачем документів, не є підставою для переривання перебігу позовної давності, оскільки здійснюється в позасудовому порядку.

При цьому, суд також враховує обставини, які були встановлені господарським судом під час розгляду справи № 908/598/17, які мають суттєве значення для вишення справи №908/636/19.

В судому рішенні у справі № 908/598/17, зокрема, встановлено наступне.

«…Досудовими вимогами про погашення заборгованості за кредитними договорами №CM-SME200/261/2008 та № CM-SME200/412/2008 за вих. від 20.01.14 № 1005, 2005, 1006, 2006 відповідач у цій справі звернувся до ОСОБА_1 та до ТОВ "Інна" (23.01.14 направлені на адресу ОСОБА_1 та на адресу ТОВ "Інна") та повідомив про те, що на підставі статей 512-516, 656, 1077 та 1080 ЦК України, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (Фактор) придбав право вимоги за кредитними договорами згідно договору Факторингу та станом на 20.01.14 є кредитором за кредитними договорами CM-SME200/261/2008 від 04.06.08 та № CM-SME200/412/2008 від 18.09.08. Враховуючи допущені порушення, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на підставі п.1.9 Кредитного/их договору/ів вимагає дострокового виконання боргових зобов`язань за Кредитним/ми договором/ми в повному обсязі, шляхом сплати на користь відповідача наступних сум, а саме:

- за кредитним договором № CM-SME200/412/2008: залишок заборгованості за кредитом - 39 018,73 USD; відсотки за користування кредитом - 3175,19 USD;

- за кредитним договором № CM-SME200/261/2008: залишок заборгованості за кредитом - 98 745,31 CHF; відсотки за користування кредитом - 10139,22 CHF;

Відповідач у цій справі (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») вважає, що у нього, як у кредитора, виникло право вимоги виконання зобов`язання за кредитними договорами після направленням 23.01.14 на адресу Боржника та Іпотекодавця (ТОВ "Інна") досудових вимог про погашення заборгованості від 20.01.14 вих. № № 2005, 1006, 2006, 1005.

Разом з тим, вбачається, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" пред`явивши 27.04.11 вимогу боржнику ( ОСОБА_1 ) про повне дострокове погашення заборгованості за кредитними договорами № CM-SME200/261/2008 від 04.06.08, № СМ-SME200/412/2008 від 18.09.08, відсотків за користування кредитом, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінило строк виконання основного зобов`язання…».

Таким чином, вказаним рішенням, яке набрало законної сили, встановлено обставини, що мають преюдиційне значення під час вирішення даного спору: встановлено, що вимога про дострокове повернення кредиту за вказаними договорами була пред`явлена ще у квітні 2011 року. Із наведеного слідує, що на час звернення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовами до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (29.08.2011 та 08.09.2011) настав строк остаточного виконання зобов`язання за кредитними договорами, позичальником за якими є ОСОБА_1 .

Отже, рішеннями Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2012 у справі №2/0808/1881/2012 та від 23.11.2011 у справі №2-2541/2011 було стягнуто остаточну заборгованість за кредитними договорами №СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008 та № СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008.

Поданням позовів, за наслідками розгляду яких судом прийнято вказані рішення, перебіг позовної давності для пред`явлення вимог за вищезгаданими договорами перервався, а новий строк позовної давності (після його переривання) почав свій перебіг з наступного дня після пред`явлення позовів.

Таким чином, новий строк позовної давності для пред`явлення вимог за кредитним договором №СМ-SМЕ200/261/2008 від 04.06.2008 розпочався 30.08.2011 та закінчився 30.08.2014, за кредитним договором №СМ-SМЕ200/412/2008 від 18.09.2008 - розпочався 09.09.2011 та закінчився 09.09.2014.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як на підставу переривання строку позовної давності також посилається на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у справі №331/1346/15-ц.

Як то слідує зі змісту рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2017 у справі № 331/1346/15-ц (провадження № 22-ц/778/3955/17), у лютому 2015 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з ТОВ «Інна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № СМ-200/072/2005 від 20.09.2005. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.06.2015 позов було задоволено. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2017 у справі № 331/1346/15-ц зазначене заочне рішення в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 скасовано, в цій частині прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, внаслідок встановлення припинення зобов`язань за договором поруки відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України. В іншій частині рішення у цій справі залишено без змін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2018 за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду від 16.06.2015, в частині, що було залишено без змін, заочне рішення було скасовано, ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.05.2018 закрито провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Інна» на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України та продовжено розгляд справи до ОСОБА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2018 у справі №331/1346/15-ц (провадження № 2/331/656/2018) у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СМ-200/072/2005 від 20.09.2005 відмовлено, внаслідок припинення поруки.

За змістом вказаного рішення, під час розгляду цієї справи також було взято до уваги встановлені у постанові Донецького апеляційного господарського суду від 12.03.2013 по справі № 31/5009/2482/11 обставини щодо отримання 27.01.2011 представником ТОВ «Інна» вимоги про дострокове повернення всього кредиту за кредитним договором № СМ-200/072/2005 від 20.09.2005, внаслідок чого строк виконання зобов`язання було змінено на 03.02.2011.

Слід враховувати, що перевивання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. Отже, пред`явлення позову після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу позовної давності.

Таким чином, оскільки позов, за яким здійснювалося провадження у справі №331/1346/15-ц було подано (20.02.2015) після спливу позовної даності, який закінчився 03.02.2014, його пред`явлення не свідчить про переривання такого строку.

Положеннями Закону України «Про іпотеку» в т.ч. визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і не може існувати самостійно без зобов`язання.

Закінчення строку позовної давності щодо основної вимоги означає, що цей строк закінчився і щодо додаткової вимоги.

Зазначена правова позиція викладена в п.5.2 Постанови від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" Пленуму Вищого господарського суду України, де роз`яснено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги позовна давність спливає і до додаткової вимоги - стягнення неустойки, звернення стягнення на заставлене майно тощо (стаття 266 ЦК України). Позовна давність обчислюється окремо щодо основної і щодо кожної додаткової вимоги. Відтак можливий сплив позовної давності щодо додаткової вимоги (до таких належать, зокрема вимоги про стягнення неустойки, звернення стягнення на заставлене майно тощо), тоді як за основною вимогою позовна давність триватиме. Але якщо позовна давність спливла за основною вимогою, то вважатиметься, що вона спливла і стосовно додаткової вимоги.

З врахуванням усіх вищевикладених обставин, в тому числі щодо переривання строку позовної давності, строком, в межах якого права позивача підлягали судовому захисту, за кредитним договором 1 є 03.02.2014, за кредитним договором 2 - 30.08.2014, за кредитним договором 3 - 09.09.2014. Між тим, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом у березні 2019.

Згідно з положеннями ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яку у відповідності до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права, позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства).

Зважаючи на те, що відповідач у поданому до суду відзиві, а також в окремо оформленій заяві заявив про застосування позовної давності, у задоволенні позову відмовляється повністю згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 05.08.2019.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва