РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2019Справа № 910/5874/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Приватного навчального закладу "Навчально-виховне об`єднання "Перлина" м. Києва

про стягнення 171 465, 04 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва з позовом звернулось Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі - КП "Київжитлоспецексплуатація", позивач) до Приватного навчального закладу "Навчально-виховне об`єднання "Перлина" м. Києва (далі - НВО "Перлина", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 171 465, 04 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 638-1 від 05.10.2015 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду в частині здійснення орендарем своєчасної плати за користування об`єктом оренди, компенсації витрат підприємства та компенсації витрат за користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим у НВО "Перлина" виникла заборгованість за період з 01.01.2019 по 30.04.2019.

У позові КП "Київжитлоспецексплуатація" просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в сумі 1,20 грн., заборгованість з компенсації витрат підприємства у сумі 12 102,76 грн., заборгованість з компенсації витрат за користування земельною ділянкою у сумі 147 112,80 грн., пеню у сумі 9 579,20 грн., інфляційні втрати у сумі 1 870,81 грн. та 3 % річних у сумі 798,27 грн., що разом складає 171 465, 04 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Під час розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про часткову сплату відповідачем заборгованості - у сумі 50 000,00 грн.

Суд, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

05.10.2015 р. між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавцем), ПНЗ "Перлина" (орендарем), а також КП "Київжитлоспецексплуатація" (підприємством) був укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 638-1 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору орендарю передані в оренду нежитлові приміщення загальною площею 967,70 кв.м., а саме: 947,90 кв.м. у літері А, у тому числі підвал - 47,30 кв.м., 1 поверх - 476,60 кв.м., 2 поверх - 424,00 кв.м.; у літері Б - 12,40 кв.м. на першому поверсі, у літері В - 7,40 кв.м. на першому поверсі, у будинку № 20 літ. А, Б , В по вул. Ушинського у місті Києві (п.п. 1.1, 2.1).

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору оренди за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розмір якої згідно з Методикою розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, затвердженою рішенням Київради № 415/1280 від 21.04.2018 р. і становить 1 грн. на рік.

Крім орендної плати, орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою та компенсацію витрат підприємства. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Додатково до орендної плати, компенсації витрат підприємства нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України (п. 3.5 договору оренди).

Зазаначені вище витрати сплачуються орендарем на рахунок КП "Київжитлоспецексплуатація", починаючи з дати підписання акта приймання-передачі, щомісячно не пізніше 5 числа поточного місця (п.п. 3.6, 3.7 договору оренди).

Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, компенсацію витрат підприємства та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою (п. 4.2.3 договору).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов укладеного договору надав відповідачу в оренду приміщення, загальною площею 967,70 кв.м. у будинку № 20 літ. А, Б, В по вул. Ушинського у місті Києві , що підтверджується відповідними актами приймання-передачі нерухомого майна від 05.10.2015.

Відповідач, зі свого боку, взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного здійснення орендних та інших передбачених договором платежів виконав неналежним чином, а саме - не сплатив орендну плату в сумі 1,20 грн., компенсацію витрат підприємства в сумі 12 102,76 грн. та компенсацію витрат за користування земельною ділянкою в сумі 147 112, 80 грн. за період з 01.01.2019 по 30.04.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Оскільки майно, передане в оренду є комунальною власністю, до вказаних правовідносин, окрім норм Цивільного кодексу України, також застосовуються норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та, враховуючи особливості передачі в оренду майна територіальної громади міста Києва, ще й Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затверджене рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 34/6250 (далі - Положення).

За умовами ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 та 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з пунктом 6.5 вищевказаного Положення, крім орендної плати, орендар сплачує:

- податки та збори у розмірах та порядку, визначених чинним законодавством України;

- компенсацію витрат підприємств за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, та плату за комунальні послуги відповідно до договору, який укладається між орендарем та зазначеним підприємством або відповідними особами, що надають такі послуги; послуги страховика.

Отже, вищевказані норми чинного законодавства передбачають здійснення оплати орендарем за орендоване ним майно у вигляді орендних платежів та компенсації понесених витрат підприємства.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що 30.05.2019, тобто після відкриття провадження у справі, відповідач здійснив часткову оплату заборгованості, перерахувавши на користь позивача грошові кошти, з яких 37 046,59 грн. були зараховані у рахунок погашення заборгованості з компенсації витрат за користування земельною ділянкою, а 12 953,41 грн. - у рахунок погашення заборгованості з компенсації витрат підприємства 01.01.2019 по 31.05.2019.

За таких обставин, сплативши заборгованість у вказаній сумі, відповідач у такий спосіб частково припинив свої грошові зобов`язання, а саме - в частині компенсації витрат підприємства на суму 12 102,76 грн. (у межах заявленого періоду стягнення з 01.01.2019 по 30.04.2019) та компенсації витрат за користування земельною ділянкою в сумі 37 046,59 грн., тому провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору).

Що стосується іншої частини позовних вимог КП "Київжитлоспецексплуатація", а саме - стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 1,20 грн. та заборгованості з компенсації витрат за користування земельною ділянкою у сумі 110 066,21 грн. (147 112,80 грн. - 37 046,59 грн.), то відповідач доказів, які б підтверджували сплату цих грошових зобов`язань, суду не надав, доводів позивача не спростував, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі 9 579,20 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати, компенсації витрат підприємства та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з умов договору, відповідно до п. 6.2 договору оренди за несвоєчасну сплату орендної плати, компенсації витрат підприємства та компенсації витрат за користування земельною ділянкою, відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

При цьому стаття 3 Закону "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Провівши перерахунок заявленої позивачем суми пені відповідно до подвійної облікової ставки Національного банку України та вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню у сумі 9 579,20 грн., тобто у сумі, заявленій позивачем.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 1 870,81 грн. та 3 % річних у сумі 798,27 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних (матеріальних втрат) є такими, що заявлені правомірно.

Здійснивши власний перерахунок матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню інфляційна складова боргу у сумі 1 870,81 грн. та 3 % річних у сумі 798,27 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73 - 79, 129, 231, 236 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Приватного навчального закладу "Навчально-виховне об`єднання "Перлина" м. Києва про стягнення заборгованості в сумі 171 465, 04 грн. в частині позовних вимог про стягнення компенсації витрат підприємства на суму 12 102,76 грн. за період з 01.01.2019 по 30.04.2019 та компенсації витрат за користування земельною ділянкою в сумі 37 046,59 грн. закрити.

У іншій частині позов Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Приватного навчального закладу "Навчально-виховне об`єднання "Перлина" м. Києва задовольнити.

Стягнути з Приватного навчального закладу "Навчально-виховне об`єднання "Перлина" м. Києва (03087, м. Київ, вул. Ушинського, 20, ідентифікаційний код 25904955) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, ідентифікаційний код 03366500) заборгованість по орендній платі в сумі 1 (одна) грн. 20 коп., заборгованість з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою у сумі 110 066 (сто десять тисяч шістдесят шість) грн. 21 коп., пеню у сумі 9 579 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 20 коп., інфляційні втрати у сумі 1 870 (одна тисяча вісімсот сімдесят) грн. 81 коп., 3 % річних у сумі 798 (сімсот дев`яносто вісім) грн. 27 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 834 (одна тисяча вісімсот тридцять чотири) грн. 74 коп.

Повне судове рішення складене 31 липня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.