АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/216/18

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

за участю представників учасників справи:

від ТОВ "Телец-ВАК" - адвокат Зотіков С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК"

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2019, прийняту суддею Мавродієвою М.В., м. Миколаїв, повний текст складено 02.05.2019,

у справі №915/216/18

за позовом Комунальної установи "Центральний міський стадіон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Управління комунального майна Миколаївської міської ради

про розірвання договору оренди комунального майна, повернення орендованого майна та стягнення 237 424,73 грн.

ВСТАНОВИВ

Комунальна установа "Центральний міський стадіон" звернулася до суду з позовом до ТОВ "Телец-ВАК" про розірвання укладеного між ними договору від 01.12.2008 № 5 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності, на підставі ст. 651 ЦК України, у зв`язку з істотним порушенням ТОВ "Телец-ВАК" умов цього договору, а саме, не сплати більше трьох місяців поспіль орендних платежів, та про повернення орендованого майна на підставі п. 8.3 договору, стягнення з ТОВ "Телец-ВАК" на користь позивача грошових коштів у загальній сумі 236626 грн. 33 коп.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.09.2018, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019, позов задоволено частково, розірвано договір №5 від 01.12.2008 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності, укладений між комунальною установою "Центральний міський стадіон" та ТОВ "Телец-ВАК", зобов`язано ТОВ "Телец-ВАК" повернути комунальній установі "Центральний міський стадіон" окреме індивідуально визначене майно комунальної власності - футбольне гарове поле площею 7884 кв.м, розміщене за адресою: вул.Спортивна, 1/1, м. Миколаїв та стягнуто з ТОВ "Телец-ВАК" на користь комунальної установи "Центральний міський стадіон" 158896,30 грн. основного боргу.

29.03.2019 ТОВ "Телец-ВАК" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою про відстрочення виконання рішення в якій просило відстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.09.2018 по справі №915/216/18 в частині зобов`язання повернути позивачеві окреме індивідуально визначене майно комунальної власності - футбольне гарове поле площею 7884 кв.м. розміщене за адресою вул.Спортивна, 1/1, м.Миколаїв на термін шість місяців та зобов`язати КП "Центральний міський стадіон" протягом терміну відстрочення виконання рішення суду у вказаній частині не перешкоджати ТОВ "Телец-ВАК" у здійсненні демонтажу та вивезення з території Центрального міського стадіону (вул.Спортивна, 1/1, м.Миколаїв) свого майна, яке знаходиться на даній території, включаючи синтетичний трав`яний килим, огорожу, вагончики-роздягальні, пластикові крісла, щебінь, дренажні труби, залізобетонні електроопори освітлення, та приведення футбольного поля у стан, що існував на момент передачі футбольного поля в оренду.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2019 в задоволенні заяви ТОВ "Телец-ВАК" про відстрочення виконання рішення суду у справі №915/216/18 відмовлено.

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції посилаючись на приписи ст. 331 ГПК України зазначив, що відповідач у заяві просить суд відстрочити виконання рішення суду посилаючись не на конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим у визначений строк, а на наявність у нього іншого права на залишення за собою проведених ним поліпшення орендованого майна, в підтвердження чого ним надано акт обстеження від 22.04.2019.

При цьому, як відзначено місцевим господарським судом, позивачем заперечується факт надання орендодавцем згоди на проведення поліпшень та здійснення відповідачем будь-яких поліпшень орендованого майна, що з його боку підтверджується актом обстеження від 11.04.2019.

На думку Господарського суду Миколаївської області, при розгляді заяви про відстрочення виконання рішення суду, судом не може надаватись оцінка правовідносинам сторін, які є предметом окремого позовного провадження. Будь-яких інших обставин, які б могли бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, заявником не зазначено, доказів на їх підтвердження, не надано.

З огляду на що суд першої інстанції дійшов висновку, що заява ТОВ "Телец-ВАК" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.09.2019 у справі №915/216/18 задоволенню не підлягає.

Не погодившись із даною ухвалою ТОВ "Телец-ВАК" звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 25.04.2019 року по справі №915/216/18, задовольнити заяву ТОВ «Телец-ВАК» про відстрочення виконання рішення в частині повернення орендованого об`єкту, відстрочити виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 04.09.2018 року у справі № 915/216/18 в частині зобов`язання ТОВ «Телец-ВАК» повернути Комунальній установі «Центральний міський стадіон» окреме індивідуально визначене майно комунальної власності - футбольне гарове поле площею 7884 кв.м., розміщене за адресою: вул. Спортивна, 1 / 1, м. Миколаїв на термін шість місяців, зобов`язати Комунальну установу «Центральний міський стадіон» протягом терміну відстрочення виконання рішення суду у вказаній частині не перешкоджати ТОВ «Телец-ВАК» у здійсненні демонтажу та вивезення з території Центрального міського стадіону (вул. Спортивна, 1/1, м. Миколаїв) свого майна, яке знаходиться на даній території, включаючи синтетичний трав`яний килим, огорожу, вагончики-роздягальні, пластикові крісла, щебінь, дренажні труби, залізобетонні електроопори освітлення, та приведення футбольного поля у стан, що існував на момент передачі футбольного поля в оренду.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що ним у період дії договору оренди, за згодою орендодавця - позивача та його контролюючого органу - Управління з використання та розвитку комунальної власності міськради, своїми силами і засобами здійснив реконструкцію орендованого майна на загальну суму 6 870 030,88 грн. а саме, придбав і розмістив на орендованому полі синтетичний трав`яний килим, улаштував під полем систему водовідведення, встановив металеву огорожу навколо поля, встановив навколо поля залізобетонні електроопори освітлення, збуду вав допоміжні споруди - залізобетонні трибуни для глядачів, де встановив придбані ним пластикові крісла; встановив вагончики, в яких облаштував приміщення роздя галень, адміністративні та підсобні приміщення. Вказані обставини, як стверджує апелянт, підтверджуються актами, складеними представниками сторін у квітні 2019 року та наданими суду при розгляді заяви про відстрочення виконання рішення.

За твердженням апелянта, фактично на даний час замість гарового футбольного поля, яке існувало на час укладення договору та передачі поля в користування відповідачу, існує інший, рекон струйований об`єкт, а саме футбольне поле з синтетичним трав`яним килимом та системою водовідведення з допоміжними спорудами: огорожею, роздягальнями, трибуною для глядачів, системою освітлення. Тобто, об`єкт оренди, по-перше, якісно змінився, по -друге до його складу увійшли допоміжні споруди як його приналежності (в розумінні ст. 186 ЦК України).

Посилаючись на приписи ч. 1 ст. 331 ГПК України, ч. 1 ст. 785 ЦК України, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» апелянт відзначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не враховано, що в силу проведеної відповідачем реконструкції орендованого об`єкту з улаштуванням допоміжних споруд, виконання рішення суду в частині повернення футбольного поля потребує певного часу.

Скаржник також відзначає, що рішенням від 04.09.2018 року відповідача зобов`язано повернути позивачу саме гарове футбольне поле, а не реконструйоване футбольне поле з синтетичним трав`яним покриттям. Отже, відповідач має повернути позивачу саме цей об`єкт - гарове футбольне поле.

Вказані обставини, як вважає апелянт, є такими, що роблять неможливим негайне виконання рішення в частині повернення об`єкту позивачу, а отже, суд неповно з`ясував обставини, що в даному разі мають значення, та неправильно застосував ч. 1 ст. 331 ГПК України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 р. (колегією суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів Будішевської Л.О., Мишкіної М.А.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Телец-ВАК" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2019 у справі №915/216/18.

За змістом ч. 9 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач зі складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ "Перехідні положення" ГПК України, підпунктів 2.3.17, 2.3.25, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/216/18 у зв`язку із перебуванням головуючого судді Таран С.В. та судді Будішевської Л.О. у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019 р. для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2019 у справі №915/216/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.07.2019 до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2019 у справі №915/216/18 та призначено справу до розгляду на 23.07.2019.

08.07.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень позивач зазначає, що він неодноразово просив відповідача надати всі необхідні документи або інші докази, які б підтверджували їх права на майно, яке було збудовано на прилеглій до орендованого футбольного полю території. Проте, жодного доказу на підтвердження прав відповідача на збудоване майно ані до суду, ані позивачу надано не було.

Позивач зазначає, що під час обстеження орендованого майна було встановлено, що всі побудовані об`єкти (майно), які вказано відповідачем у заяві про надання відстрочення виконання рішення, знаходяться за межами орендованого майна та останнім не надано жодного доказу на підтвердження того, що ці об`єкти були збудовані або належить ТОВ «Телец-ВАК».

Крім того позивач відзначає, що об`єктом оренди є саме футбольне поле, а не трибуни, вагончики, роздягальні, фундаментальні бетонні опори для зовнішнього освітлення, пісок, гравій тощо.

Також позивач зазначає, що додана до заяви відповідачем довідка не може бути належним доказом проведення поліпшень орендованого майна, як і належним доказом вартості незавершеного будівництва та улаштування синтетичного трав`яного килима на орендованому об`єкті, оскільки її складено з порушенням Положення (стандартів) бухгалтерського обліку «Основні засоби» та загальних вимог ведення бухгалтерського обліку. В довідці також з порушенням правил бухгалтерського обліку переведено ціни 2008 р. на рівень цін 2019 року, без врахування строків фізичного зносу, загальних термінів строку служби майна тощо.

Також, за твердженням позивача, відповідачем не додано жодного платіжного документу, акту виконаних робіт, підрядного договору тощо, що не дозволяє встановити дійсну вартість будівельних матеріалів станом на 2008 рік. Крім того, в довідці вказано вартість «Незавершеного будівництва спортивного футбольного комплексу з інфраструктурою» станом на 28.02.2019 р., при цьому до вартості об`єкту включено вартість будівельних матеріалів, що мають родові ознаки: блоки ФБС в асортименті, плити, труби, щебінь, відсів в асортименті, пісок кар`єрний, пісок кварцовий, гранулят резиновий тощо.

Так, в укладеному між сторонами договорі оренди передбачено, що орендар має право з дозволу орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння. Проте, як стверджує позивач, жодного дозволу на проведення поліпшень і реконструкції орендованого майна КУ «Центральний міський стадіон» відповідачу не надавала.

Позивач стверджує, що в наявності, на території стадіону є матеріальні цінності, але це майно не знаходиться на території орендованого майна. Крім того, як відзначає позивач, відповідачем не надано жодного доказу що перелічене майно є його власністю і побудовано саме ним.

За твердженням позивача пунктом 2 рішення виконкому Миколаївської міської ради від 27 червня 2008 року №1375 замовника (орендаря) було зобов`язано вчинити певні дії, проте жодного із обов`язків так і не було виконано ТОВ «Телец-ВАК». До того ж, термін дії рішення виконкому міської ради про дозвіл на реконструкцію - два роки від дати прийняття.

Окрім того позивач відзначає, що 22 лютого 2019 року Господарським судом Миколаївської області по справі №915/216/18 було видано наказ про повернення орендованого майна, проте до теперішнього часу відповідачем рішення суду не виконано.

У судовому засіданні від 23.07.2019 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою на наполягав на її задоволенні.

Інші представники учасників справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду повідомлялись належним чином. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Миколаївської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Телец-ВАК" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 331 ГПК України перебачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочення, розстрочення, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так звертаючись з заявою про відстрочення виконання рішення ТОВ "Телец-ВАК" зазначило, що ним у період дії договору оренди, за згодою орендодавця - КУ "Центральний міський стадіон" та його контролюючого органу - Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради, своїми силами і засобами здійснило реконструкцію орендованого майна на загальну суму 6870030,88 грн. (в цінах 2008 року), а саме: придбало та розмістило на орендованому полі синтетичний трав`яний килим; улаштувало під полем систему водовідведення; встановило навколо поля металеву огорожу; встановило навколо поля залізобетонні електроопори освітлення; встановило тимчасові споруди (вагончики роздягалень, адміністративних та підсобних приміщень); збудувало допоміжні споруди - залізобетонні трибуни для глядачів, на які придбало та встановило пластикові крісла.

Отже, за твердженням заявника, фактично на даний час замість футбольного поля із гаровим покриттям, яке існувало на час укладення договору та передачі поля в користування відповідачу, існує штучне футбольне поле із синтетичним трав`яним килимом та допоміжними спорудами.

Посилаючись на приписи ст. 785 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" ТОВ "Телец-ВАК" зазначило, що має право залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, включаючи синтетичний трав`яний килим, трибуни для глядачів, роздягальні та інші об`єкти інфраструктури, та повернути футбольне поле орендодавцю у тому стані, в якому воно було на дату його передачі в оренду.

Заявником зазначено, що за рішенням суду відповідач повинен повернути позивачу саме футбольне гарове поле, а не поле з синтетичним трав`яним покриттям та допоміжними спорудами. Зазначені поліпшення є власністю товариства та мають бути вивезені з території позивача. Виконання рішення суду по даній справі, в частині повернення позивачу орендованого майна, можливо саме таким способом. Однак для проведення демонтажу встановленого обладнання на футбольному полі та приведення його товариством у первісний стан, в якому воно передавалось в оренду відповідачу, потрібен час, принаймні 6 місяців.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заяви ТОВ "Телец-ВАК" про відстрочення виконання рішення та відмовив у її задоволенні.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

У відповідності до приписів ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Між тим ТОВ "Телец-ВАК" до заяви про відстрочення виконання рішення не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які обґрунтовано унеможливлюють виконання рішення суду та потребують надання відстрочення його виконання.

Так колегія суддів зазначає, що фактично обставини викладені ТОВ "Телец-ВАК" в заяві про відстрочення виконання рішення, зокрема щодо здійснення поліпшення орендованого майна, його перебудови, тощо, мають розглядатись в межах окремого позовного провадження та не підлягають встановленню та доведенню під час розгляду заяви про відстрочення виконання рішення.

Судова колегія також відзначає, що заявником на підтвердження неможливості виконання рішення суду надано лише довідку №56 від 28.03.2019, щодо обліку на балансі ТОВ "Телец-ВАК" майна, фотографії футбольного поля, копії витягів з розпорядження Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради від 14.03.2007 та копію рішення міськвиконкому від 27.06.2008.

Проте вказані документи жодним чином не підтверджують наявність конкретних обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Судова колегія також відзначає, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.09.2018, яким зокрема зобов`язано ТОВ "Телец-ВАК" повернути комунальній установі "Центральний міський стадіон" окреме індивідуально визначене майно комунальної власності - футбольне гарове поле площею 7884 кв.м, розміщене за адресою: вул . Спортивна , 1/1 , м. Миколаїв, набрало законної сили 11.02.2019 р.

Проте, з заявою про відстрочення виконання рішення ТОВ "Телец-ВАК" звернулося до суду першої інстанції 29.03.2019.

При цьому відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про вчинення останнім, у даний період, дії щодо повернення майна або здійснення позивачем перешкод у поверненні належного, як на тому наполягає відповідач, йому майна.

Заявник також наголошує, що виконання рішення суду в частині повернення футбольного поля потребує певного часу, а саме шість місяців. Між тим, жодних доказів, що зумовлюють відстрочення рішення саме на вказаний термін відповідачем не надано.

За таких підстав колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2019 є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята з додержання норм матеріального та процесуального права та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2019 у справі №915/216/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.07.2019 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.