РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2019Справа № 910/5293/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Уні-Пак" (м. Київ)

до Фізичної особи-підприємця Гальчинської Олени Вікторівни (м. Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеція Півночі» (м. Овруч)

про стягнення 131.023,19 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Уні-Пак" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Гальчинської Олени Вікторівни про стягнення 131.023,19 грн. вартості неповернутого майна за Договорами суборенди майна, право вимоги за яким позивач набув на підставі Договору купівлі-продажу права вимоги (цесії) № 4 від 23.03.18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.19. відкрито провадження у справі № 910/5293/19, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кушнер» (далі - третя особа), та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Судом встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (ідентифікаційний код 32559075) змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеція Півночі» та змінило адресу місцезнаходження.

14.06.19. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав. викладених у відзиві.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Положеннями ст. 248 ГПК України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Між третьою особою, як Орендарем, та відповідачем, як Суборендарем, було укладено Договори суборенди майна: № 20042-18044 від 14.07.14., № 20042-19391 від 04.03.15., № 20042-22585 від 11.05.16., № 20042-21819 від 29.12.15., № 20042-23213 від 10.08.16., № 20042-23132 від 21.07.16. (далі разом - Договори суборенди), за умовами пунктів 1.1 яких Орендар передав Суборендареві у строкове платне користування торгово-рекламне обладнання (майно), а відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату.

Згідно пункту 1.2 Договорів суборенди відповідачу Орендарем передається наступне майно:

- комплект Тайфун-80 на 2 с.п.п заводський номер 15543, інвентарний номер 667967, вартістю 2678,03 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок;

- комплект Тайфун-90 на 3 с.п.п заводський номер 62582, інвентарний номер 964990, вартістю 6846,25 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок;

- комплект Тайфун-90 на 3 с.п.п заводський номер 22140, інвентарний номер 690854, вартістю 3827,06 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок;

- комплект Тайфун-90 на 3 с.п.п заводський номер 30343, інвентарний номер 910258, вартістю 5955,53 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок;

- комплект Тайфун-80 на 2 с.п.п заводський номер 16141, інвентарний номер 809732, вартістю 3383,58 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок;

- комплект Тайфун-90 на 3 с.п.п заводський номер 101083, інвентарний номер 1007265, вартістю 6845,84 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок;

- комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п заводський номер 22110, інвентарний номер 803703, вартістю 3840,90 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок;

- комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п заводський номер 22077, інвентарний номер 636815, вартістю 4837,45 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок;

- комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п заводський номер 71779, інвентарний номер 966153, вартістю 8687,75 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок;

- комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п інвентарний номер 1159263, вартістю 20761,20 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок;

- комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п інвентарний номер 1159265, вартістю 20761,20 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок;

- комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п інвентарний номер 1159266, вартістю 20761,20 грн. з місцезнаходженням: м. Київ, вул. Миропільська,2, ринок.

Відповідними актами прийому-передачі до вказаних Договорів суборенди, майно передано в оренду Орендарем Суборендарю.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договори суборенди як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у третьої особи та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Укладені між відповідачем та третьою особою Договори суборенди за своєю правовою природою є договорами суборенди.

Відповідно до ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України, до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Позивач стверджує, що строк дії вказаних Договорів суборенди закінчився, а відповідач в порушення пункту 2.3 таких договорів майно Орендарю/Власнику не повернув в 10 робочих днів з дати закінчення кожного з Договорів суборенди.

23.03.18 між третьою особою (цедент) та позивачем (цесіонарій) укладено договір про купівлю-продаж права вимоги (цесії) № 4 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого цедент відступає, а цесіонарій повністю приймає на себе право вимоги (право грошової вимоги по сплаті за товари (послуги), відповідно до Договорів, укладених з третіми особами, що зазначені у реєстрі вимог (Додаток 1), що належить цеденту, і стає кредитором за Договорами (Основними договорами), укладеними цедентом з третіми особами згідно з Реєстром вимог, що додається до цього договору і є невід`ємною його частиною.

З додатку № 1 реєстру вимог № 4 станом на 23.03.18. вбачається, що третя особа відступила, а позивач прийняв право вимоги до відповідача на суму 187.452,00 грн. за договорами: № 80190 від 21.03.12., № 80190 від 16.02.17., № 20042-19391 від 04.03.15. , № 20042-16837 від 07.04.14., № 20042-15853 від 01.11.13., № 21819 від 29.12.15., № 20042-13435 від 03.04.13., № 20042-18044 від 14.07.14., № 20042-23132 від 21.07.16., № 20042-23213 від 10.08.16.

08.06.18. на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за Договорами суборенди та вимогу про погашення заборгованості на суму 187.452,00 грн. на користь нового кредитора.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

За вказаних підстав позивач стверджує, що ним набуто право вимоги до відповідача в сумі 131.023,19 грн. вартості неповернутого майна за Договорами суборенди.

Всупереч вказаним вимогам, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження наявності підстав для стягнення на його користь з відповідача заявленої суми.

Дійсно, пунктом 2.3 Договорів суборенди встановлено, що майно повинно бути повернуто Суборендарем та прийняте Орендарем/Власником (ПАТ «Оболонь») протягом 10 робочих днів з дати закінчення дії договору.

У випадку неповернення майна у відповідності з п. 2.3 договору суборенди Суборендар зобов`язаний відшкодувати Орендарю (або за письмовою вимогою - безпосередньо Власнику) вартість майна, вказану в п. 2 договору суборенди або специфікації, з врахуванням ПДВ (п. 6.2 Договорів суборенди).

Разом з тим, відповідач наголошує, що строк дії Договорів суборенди не припинився і майно знаходиться за вказаною в Договорах суборенди адресою.

Ні з Договору цесії № 4 від 23.03.18., ні з додатку № 1 реєстру вимог № 4 не вбачається право якої саме грошової вимоги набуто позивачем, чи право стягнення боргу за суборенду обладнання, чи право стягнення вартості обладнання, тощо (не вбачається за можливе дійти висновку суму заборгованості за що саме позивач набув права вимагати від відповідача).

У відповідності до додатку № 1 реєстру вимог № 4 не передано право вимоги до відповідача за Договорами суборенди: № 20042-22585 від 11.05.16., № 20042-21819 від 29.12.15.

Також позивачем не подано жодних доказів на підтвердження того, що строк дії Договорів суборенди не пролонгувався в порядку ст. 764 ЦК України, та не подано вимог третьої особи до відповідача про повернення майна з підстав закінчення строку дії Договорів суборенди.

Крім вказаного, у відповідності до наданого відповідачем листа філії «ЛКО № 1» ТОВ «ЛКО ГРУП» від 24.04.19. адресованого ПАТ «Оболонь», вказана юридична особа просила переоформити зх. ТОВ «Кушнер» на філію «ЛКО № 1» ТОВ «ЛКО ГРУП» обладнання яке перебуває у суборендаря ФОП Гальчинської О.В. за адресою м . Київ, вул. Миропільська, 2, ринок : - комплект Тайфун-90 на 3 с.п.п заводський номер 101083, - комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п заводський номер 71779, - комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п заводський номер 22110, - комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п заводський номер 22077, - комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п інвентаризаційний номер 1159263, - комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п інвентарний номер 1159265, - комплект Тайфун-90 на 4 с.п.п інвентарний номер 1159266.

У відповідності до Довідки власника майна ПАТ «Оболонь» майно на загальну суму 131.362,04 грн. було переоформлено у квітні 2019 року під час зміни дистрибуторської компанії з ТОВ «Кушнер» на філію «ЛКО № 1» ТОВ «ЛКО ГРУП» в торговій точці Гальчинська О.В .

Інших доказів в обґрунтування своїх вимог позивач до матеріалів справи не подав.

Таким чином, належних доказів переходу від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кушнер» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Уні-Пак" права вимоги на суму 131.023,19 грн. за Договорами суборенди майна: № 20042-18044 від 14.07.14., № 20042-19391 від 04.03.15., № 20042-22585 від 11.05.16., № 20042-21819 від 29.12.15., № 20042-23213 від 10.08.16., № 20042-23132 від 21.07.16., позивачем суду не надано.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно положень ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги необґрунтовані, недоведені належними засобами доказування та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 86, 129, 236-240, 250-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко