ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019м. ДніпроСправа № 904/2704/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Управління поліції охорони в Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради, м. Павлоград, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 102 480,00 грн. за договором № 899/14-2018 про фізичну охорону об`єкта від 01.04.2018 року.

Представники:

від позивача: Котюк О.І., довіреність № 311/43/23/01 від 05.02.2019 року, представник;

від відповідача: Єненко С.А., довіреність № 2080 від 15.07.2019 року, провідний юрисконсульт.

СУТЬ СПОРУ:

Управління поліції охорони в Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради заборгованість у розмірі 102 480,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 899/14-2018 про фізичну охорону об`єкта від 01.04.2018 року.

Розглянувши поданий позов, суд зазначив наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (102 480,00 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.07.2019 року о 10:40 год.

23.07.2019 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява № 1683/43/25/6-2019 від 22.07.2019 року про зменшення позовних вимог, відповідно до якої відповідач перерахував на рахунок позивача грошові кошти в сумі 37 000,00 грн.

Відповідач 23.07.2019 року надав відзив №2149 від 22.07.2019 року на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнає частково, оскільки в липні 2019 року частково сплатив позивачу за послуги у розмірі 57 000,00 грн., на підтвердження надав платіжні доручення № 11936 від 08.07.2019 року у розмірі 20 000,00 грн., № 12064 від 17.07.2019 року у розмірі 37 000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням поліції охорони в Дніпропетровській області (далі - охорона, позивач) та Комунальним підприємством "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради (далі - відповідач, замовник) було укладено договір № 899/14-2018 про фізичну охорону від 01.04.2018 року (далі - договір).

За умовами п. 1.1. якого замовник передає належне йому майно, яке зберігається у відокремлених приміщеннях (будівлях), земельних ділянках, що перераховані у дислокації (додаток 1 до договору) об`єкта, що охороняється (далі - об`єкт) під фізичну охорону, а охорона обов`язується здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення схоронності цілісності майна замовника на об`єкті з метою відвернення безпосередніх посягань на нього, припинення несанкціонованого замовником доступу сторонніх осіб до майна на об`єкті, збереження його фізичного стану і забезпечення здійснення замовником всіх належних йому повноважень щодо майна. Замовник зобов`язується виконувати передбачені договором правила майнової безпеки і щомісячно сплачувати охороні встановлену плату.

Дислокацією до договору визначено, що послуги охорони здійснюється на об`єкті замовника за адресою: Дніпропетровська область , м . Павлоград, вул. Дніпровська, 41-а .

За своєю правовою природою укладений між сторонами у цій справі договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 3.1 та п. 3.2 договору, ціна послуг охорони за цим договором є договірною і зазначається сторонами у розрахунку та протоколі узгодження договірної ціни (додатки 2, 3 до договору); ціна охоронних послуг за договором на кожний окремий місяць розраховується сторонами на підставі дислокації та розрахунку (додатки 1, 2 до договору) відповідно до кількості годин надання цих послуг у кожному окремому місяці та їх вартості.

Оплата за послуги охорони здійснюється замовником на умовах попередньої оплати шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок охорони у розмірі, визначеному згідно з пунктом 3.2 договору. Перший платіж за договором у сумі вартості послуг охорони за перший місяць охорони об`єкта (___20__року), здійснюється замовником упродовж 2-х банківських днів після підписання сторонами договору. Усі наступні платежі за договором здійснюються замовником не пізніше 10 числа кожного місяця за цей місяць за реквізитами, вказаними у рахунку на оплату за поточний місяць (п. 3.5 договору).

На виконання умов договору позивач протягом квітня-червня 2019 року надав послуги фізичної охорони об`єкту відповідача за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська , 41-а, що підтверджується актами прийому-здачі наданих послуг: № 14-0015366 від 30.04.2019 року та № 14-0016548 від 31.05.2019 року, підписаними та скріпленими печатками підприємств обох сторін.

В порушення взятих на себе договірних зобов`язань відповідач не здійснив оплату отриманих послуг, в результаті чого у останнього перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 102.480,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензіями про сплату заборгованості за Вих. № 10 від 04.04.2019 року та Вих. № 16 від 05.06.2019 року, які залишені останнім без відповіді та задоволення.

Наявна заборгованість і стала підставою для звернення позивач до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду (ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України).

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 627 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, за отримані послуги відповідач мав здійснити оплату не пізніше 10 числа місяця за кожний поточний місяць, але в порушення умов договору не провів оплату, тобто не виконав взятих на себе зобов`язань, в результаті чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем за зобов`язаннями квітень та червня 2019 року у сумі 102.480,00 грн.

Факт надання позивачем послуг відповідачу за договором підтверджений матеріалами справи та останнім не оспорений.

З урахуванням викладеного та наявних у справі доказів суд вважає, що позивач належним чином довів наявність вини відповідача у неналежному виконанні свого обов`язку щодо оплати отриманих послуг охорони, а тому особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності його вини (умислу чи необережності), якщо інше не встановлено законом або договором (частина 1 ст.614 ЦК України).

Відповідач здійснив часткову оплату суму боргу після подачі позову на загальну суму 57 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 49,50) та не заперечується позивачем.

Таким чином, в частині стягнення боргу в сумі 57 000,00 грн. предмет спору відсутній.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Провадження у сумі 57 000,00 грн. підлягає закриттю.

Доказів оплати товару в сумі 45 480,00 грн. відповідач не надав.

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 45 480,00 грн. підлягають задоволенню.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, про які йдеться вище у цьому рішенні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у сумі 1 921,00 грн. покладаються на відповідача, як на сторону з вини якої виник спір.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 165, 129, 231, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

В частині стягнення 57 000,00 грн. основного боргу провадження у справі закрити.

Стягнути з Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 41-А; ) на користь Управління поліції охорони в Дніпропетровській області (49070, м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 4, ) основний борг у сумі 45.480,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня підписання судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.07.2019

Суддя В.Г. Бєлік