ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1072/19

У справі за позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру

до 1) Головного управління Держгеокадастру у Київській області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Фарм"

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: громадянина ОСОБА_1

прo визнання недійсним наказу та витребування з незаконного володіння земельної ділянки

Суддя А.Ю. Кошик

За участю представників:

прокуратури: Буцмак А.Ю.;

позивача: Бахір Р. В.;

вiдповiдача1: не з`явився;

вiдповiдача2: не з`явився;

третьої особи: не з`явився;

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (надалі - позивач) до 1) Головного управління Держгеокадастру у Київській області (надалі - відповідач1), 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Фарм" (надалі - відповідач2), за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: громадянина ОСОБА_1 (надалі - третя особа) прo визнання недійсним наказу та витребування з незаконного володіння земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.05.2019 року відкрито провадження у справі № 911/1072/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.06.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 11.06.2019 року від представника відповідача2 надійшов відзив на позовну заяву б/н від 05.06.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 13.06.2019 року від представника відповідача1 надійшов відзив на позовну заяву № 04-15/1571 від 11.06.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 20.06.2019 року представником позивача подано пояснення б/н б/д.

У підготовчому засіданні 20.06.2019 року прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримаи. Представник відповідача1 проти позову заперечував.

Відповідач2 та третя особа, належним чином повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 20.06.2019 року не з`явилися.

Ухвалою від 20.06.2019 року підготовче засідання у справі № 911/1072/19 відкладалось на 18.07.2019 року.

В судовому засіданні 18.07.2019 року заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та враховуючи відзиви відповідачів, судом встановлено наступне.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, прокурором заявлено дві позовні вимоги:

1. Визнати недійсним Наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 29.05.2018 №10-4783/15-18-сг, яким передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,9256 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області.

2. Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА ФАРМ» на користь держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру земельну ділянку площею 1,9256 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства на території Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний Наказ, яким передано у власність фізичної особи-громадянина ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,9256 га кадастровий номер НОМЕР_1 , прийнятий відповідачем1 з порушенням вимог земельного законодавства, зокрема ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, оскільки на час отримання спірної земельної ділянки ОСОБА_1 уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. У зв`язку з чим, прокуратура стверджує, що незаконно відчужена за спірним Наказом земельна ділянка є такою, що вибула з власності держави поза її волею, а тому підлягає витребуванню у добросовісного набувача ТОВ «НИВА ФАРМ», який на даний час є її власником на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.07.2018 року, укладеного між ТОВ «НИВА ФАРМ» та ОСОБА_1 посвідченого приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області в реєстрі за № 812.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, згідно з пунктом 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Як вбачається з викладених у позові обставин, позовна вимога прокурора до відповідача 1 - Головного управління Держгеокадастру у Київській області є основною вимогою, на якій ґрунтується позовна вимога до відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Фарм».

В той же час, позовна вимога прокурора до відповідача 1 - Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним Наказу відповідача 1 не заявлена до фізичної особи-громадянина ОСОБА_1 , проте безпосередньо стосується його прав та інтересів у цивільних правовідносинах щодо права власності на земельну ділянку.

Відповідна особа - громадянин ОСОБА_1 залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів без врахування специфіки участі в господарському процесі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору, яка передбачає, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес третьої особи є її заінтересованість в результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Причому предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співучасника у справі, а не третьої особи.Отже, не є можливим покладення на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-яких матеріально-правових обов`язків, а також установлення чи захист їхніх прав. Таким чином, є неможливим винесення рішення або ухвали суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

Сторонами в судовому процесі є суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення.

Вимагаючи визнати недійсним Наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 29.05.2018 №10-4783/15-18-сг, яким передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,9256 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області, прокуратура крім законності дій відповідача (Головного управління Держгеокадастру у Київській області), також оспорює правомірність набуття права власності на земельну ділянку громадянином ОСОБА_1 .

Таким чином, в межах першої позовної вимоги передбачається не лише дослідження правомірності дій Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо прийняття спірного Наказу (інакше позов мав би предметом лише протиправність дій відповідача і підпадав би під адміністративну юрисдикцію), а й вирішення питання про цивільне право громадянина ОСОБА_1 (щодо правомірності та наявності підстав для набуття ним прав на спірну земельну ділянку).

У зв`язку з чим, відповідний спір є комбінованим і передбачає дослідження обставин як до Головного управління Держгеокадастру у Київській області в частині протиправності дій, в частині відміни правових підстав набуття громадянином ОСОБА_1 прав на земельну ділянку, відповідна особа має бути співвідповідачем і спір має цивільно-правовий характер.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем громадянина ОСОБА_1 не залучено співвідповідачем у позові та в ході розгляду спору не подано відповідної заяви на виконання вказівок ст. 48 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, з огляду на обсяг і зміст першої позовної вимоги, наслідком її розгляду є вирішення спору про цивільне право громадянина ОСОБА_1 , який у спірних правовідносинах виступає фізичною особою-громадяником і відповідні правовідносини не пов`язані з господарською діяльністю.

З огляду на зміст ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах за участю фізичних осіб, які не є підприємцями, не пов`язані з підприємницькою діяльністю чи корпоративними правовідносинами, не підлягають розгляду в господарському суді.

Таким чином, з огляду на зміст та обсяг першої позовної вимоги, оскільки крім дослідження обставин щодо оскарження правомірності дій Головного управління Держгеокадастру у Київській області, за наслідками розгляду спору також передбачається вирішення спору про цивільне право громадянина ОСОБА_1 , який у спірних правовідносинах виступає фізичною особою-громадянином і відповідні правовідносини не є корпоративними і не пов`язані з господарською діяльністю, відповідний позов не підлягає розгляду в господарському суді і належить до цивільної юрисдикції.

Щодо другої позовної вимоги про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА ФАРМ» на користь держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру земельну ділянку площею 1,9256 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства на території Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області, відповідна вимога за змістом та суб`єктним складом підлягає розгляду в господарському суді, однак заявлена як похідна від першої позовної вимоги і підстави другої позовної вимоги повністю ґрунтуються на обставинах, які мають бути досліджені в межах першої позовної вимоги.

Тобто, без дослідження факту незаконного вибуття земельної ділянки з власності держави на користь громадянина ОСОБА_1 , що підлягає дослідженню по суті та встановленню виключно в межах відповідного цивільного спору щодо набуття громадянином ОСОБА_1 у власність земельної ділянки на підставі спірного Наказу, другу позовну вимогу не можливо розглянути. Таким чином, друга позовна вимога не є самостійною і її окремий розгляд без дослідження та встановлення обставин, заявлених в першій позовній вимозі, не можливий.

Зважаючи на зазначене, прокурором при поданні даного позову до суду порушено підвідомчість спору за першою позовною вимогою, відтак і правила об`єднання позовних вимог.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги; похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно зі статтею ч. 4 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства; розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Однак, прокурором клопотання про роз`єднання позовних вимог у справі № 911/1072/19 подано не було.

З огляду на підстави позову, враховуючи, що окремий розгляд похідної вимоги у даному провадженні є неможливим без розгляду першої позовної вимоги в порядку цивільного судочинства, від результату вирішення якої залежить наявність або відсутність правових підстав для заявлення віндикаційного позову до юридичної особи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 173 Господарського процесуального кодексу України щодо роз`єднання позовних вимог з власної ініціативи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відтак, зважаючи на те, що прокурором заявлено дві позовні вимоги, які хоча і об`єднані спільним предметом (земельна ділянка), проте мають різні підстави позову, які належить досліджувати та розглядати за правилами різного судочинства і розгляд другої позовної вимоги, яка підвідомча господарському суду, не можливий без розгляду першої позовної вимоги, яка підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, має місце порушення правил об`єднання позовних вимог та неможливість вирішення питання про роз`єднання позовних вимог.

Наведене свідчить про відкриття провадження у справі за позовною заявою прокуратури, поданою без додержання вимог, викладених в ч. 4 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, що також суперечить ст.21 Господарського процесуального кодексу України і відповідні недоліки не можливо усунути. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2019 року у справі № 911/274/18.

Частиною 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи викладене, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку про повернення Прокуратурі Чернігівської області з Державного бюджету України 3 842,00 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 856 від 12.04.2019 року.

Керуючись ст. 20, 173, 185, 234, п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА ФАРМ», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: громадянина ОСОБА_1 прo визнання недійсним наказу та витребування з незаконного володіння земельної ділянки залишити без розгляду.

2. Повернути Прокуратурі Чернігівської області (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, буд. 9, ідентифікаційний код 02910114) з державного бюджету України судовий збір в сумі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп., сплачений відповідно до платіжного доручення № 856 від 12.04.2019 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 911/1072/19.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик