номер провадження справи 4/71/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2019 Справа № 908/1207/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Приватного підприємства «КС-МОНТАЖ», (29000, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, буд. 44/1, офіс 1)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ПАРК ГРУП», (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 12, офіс 70)

про стягнення 30974,86 грн. заборгованості за транспортно-експедиційні послуги

20.05.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява б/н і б/д (вх. № 1307/08-07/19 від 20.05.2019) Приватного підприємства «КС-МОНТАЖ», м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ПАРК ГРУП», м. Запоріжжя про стягнення 30974,86 грн. за надані транспортно-експедиційні послуги за разовими договорами-заявками № 18/01/2019 від 18.01.2019 і № 12/02/2019 від 12.02.2019.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2019 справу № 908/1207/19 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1207/19, справі присвоєно номер провадження справи 4/71/19, ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст., ст. 526, 639, 640, 909, 916 ЦК України, ст., ст. 193, 307 ГК України. Позов пред`явлений позивачем з підстав неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати наданих йому позивачем послуг автомобільного перевезення вантажу за разовими договорами-заявками № 18/01/2019 від 18.01.2019 і № 12/02/2019 від 12.02.2019. Станом на час звернення позивача до суду з позовом у даній справі заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги автомобільного перевезення вантажу становить 30974,86 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача 30974,86 грн. основного боргу за надані послуги. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 1921,00 грн. сплаченого судового збору і 3900,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.05.2019 у справі № 908/1207/19 відповідачу запропоновано у строк до 14.06.2019 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання.

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих кодовий ідентифікатор 879) вбачається, що ухвала господарського суду Запорізької області від 27.05.2019 про відкриття провадження у справі № 908/1207/19 отримана уповноваженою особою ТОВ «ТРАНС ПАРК ГРУП» 05.06.2019.

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 26.06.2019 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 26.07.2019.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

18.01.2019 електронною поштою на адресу Приватного підприємства «КС-МОНТАЖ» (Перевізник, позивач у справі) від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ПАРК ГРУП» (Замовник, відповідач у справі) надійшов Разовий договір-заявка № 18/01/2019 про надання транспортно-експедиційних послуг.

Умови Разового договору-заявки № 18/01/2019 від 18.01.2019 прийняті позивачем, договір підписаний та засвідчений печаткою Перевізника і направлений Замовнику.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 та 509 ЦК України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України закріплено, що якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Таким чином, між сторонами у справі склалися правовідносини щодо надання транспортно-експедиційних послуг, оформлені у встановленому законом порядку.

До матеріалів справи надано належним чином посвідчену паперову копію Разового договору-заявки № 18/01/2019 від 18.01.2019, підписаного Перевізником і Замовником і скріпленого печатками підприємств.

За умовами Разового договору-заявки № 18/01/2019 від 18.01.2019 позивач прийняв на себе зобов`язання на замовлення відповідача здійснити автомобільне перевезення вантажу автомобілем Рено ВХ9739СВ/ НОМЕР_1 (водій ОСОБА_1 ) за маршрутом м. Дніпро м. Чернівці. Дата завантаження: 20.01.2019-21.01.2019. Адреса завантаження: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 122а. Дата розвантаження: 21.01.2019-22.01.2019. Адреса розвантаження: с. Великий Кучурів. Вартість перевезення та додаткові умови: 20000,00 грн., безготівковий розрахунок на карту софт на підставі оригіналу ТТН в 3-х екземплярах протягом 8-10 днів.

Також Разовим договором-заявкою № 18/01/2019 від 18.01.2019 передбачено, що Замовник зобов`язується здійснити своєчасне завантаження та розвантаження автомобіля, правильно оформити супровідні документи, указати фактичну адресу завантаження та розвантаження автомобіля. Перевізник зобов`язується вчасно надати автомобіль і доставити вантаж до місця розвантаження в обумовлений строк. Разовий договір-заявка набуває чинності з моменту його підписання.

Матеріали справи свідчать, що позивачем належним чином виконані зобов`язання за Разовим договором-заявкою № 18/01/2019 від 18.01.2019, здійснено на замовлення відповідача автомобільне перевезення вантажу за маршрутом м. Дніпро м. Чернівці, що підтверджується Товарно-транспортною накладною № РЯн21-0002 від 21.01.2019, яка підписана вантажоодержувачем без зауважень і застережень та скріплена його печаткою. Всі дані, що містить зазначена Товарно-транспортна накладна № РЯн21-0002 від 21.01.2019, співпадають з умовами Разового договору-заявки № 18/01/2019 від 18.01.2019.

Крім того, 12.02.2019 електронною поштою на адресу ПП «КС-МОНТАЖ» (Перевізник) від ТОВ «ТРАНС ПАРК ГРУП» (Замовник) надійшов Разовий договір-заявка № 12/02/2019 про надання транспортно-експедиційних послуг.

Умови Разового договору-заявки № 12/02/2019 від 12.02.2019 прийняті позивачем, договір підписаний та засвідчений печаткою Перевізника і направлений Замовнику.

До матеріалів справи надано належним чином посвідчену паперову копію Разового договору-заявки № 12/02/2019 від 12.02.2019, підписаного Перевізником і Замовником і скріпленого печатками підприємств.

За умовами Разового договору-заявки № 12/02/2019 від 12.02.2019 позивач прийняв на себе зобов`язання на замовлення відповідача здійснити автомобільне перевезення вантажу автомобілем Рено ВХ9160ХР/ НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ) за маршрутом м. Дніпро м. Вінниця м. Хмельницький. Дата завантаження: 12.02.2019. Адреса завантаження: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 122а. Дата розвантаження: 12.02.2019-13.02.2019. Адреса розвантаження: м. Хмельницький. Вартість перевезення та додаткові умови: 16000,00 грн., безготівковий розрахунок на карту софт на підставі оригіналу ТТН в 3-х екземплярах протягом 8-10 днів.

Також Разовим договором-заявкою № 12.02/2019 від 12.02.2019 передбачено, що Замовник зобов`язується здійснити своєчасне завантаження та розвантаження автомобіля, правильно оформити супровідні документи, указати фактичну адресу завантаження та розвантаження автомобіля. Перевізник зобов`язується вчасно надати автомобіль і доставити вантаж до місця розвантаження в обумовлений строк. Разовий договір-заявка набуває чинності з моменту його підписання.

Матеріали справи свідчать, що позивачем належним чином виконані зобов`язання за Разовим договором-заявкою № 12/02/2019 від 12.02.2019, здійснено на замовлення відповідача автомобільне перевезення вантажу за маршрутом м. Дніпро м. Вінниця м. Хмельницький, що підтверджується Товарно-транспортними накладними № РФв12-0009 від 12.02.2019 і б/н і б/д, які підписані вантажоодержувачами без зауважень і застережень та скріплені печатками цих підприємств. Всі дані, що містять зазначені Товарно-транспортні накладні № РФв12-0009 від 12.02.2019 і б/н і б/д, співпадають з умовами Разового договору-заявки № 12/02/2019 від 12.02.2019.

На виконання умов Разових договорів-заявок № 18/01/2019 від 18.01.2019 і № 12/02/2019 від 12.02.2019 документи, які є підставою для здійснення оплати за надані послуги з автомобільного перевезення вантажу, позивачем направлені на адресу відповідача 15.02.2019 поштовим перевізником ТОВ «НОВА ПОШТА» за експрес-накладною № НОМЕР_3 . Зазначене також підтверджується копією витягу з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції ПП «КС-МОНТАЖ».

Відповідачем зазначений факт не оспорюється та належними і допустимими доказами не спростований.

За даними сервісу відстеження ТОВ «НОВА ПОШТА» поштове відправлення за експрес-накладною № 8040 отримано відповідачем 19.02.2019.

Таким чином, виходячи з умов Разових договорів-заявок № 18/01/2019 від 18.01.2019 і № 12/02/2019 від 12.02.2019 з 20.02.2019 розпочався строк, протягом якого відповідач повинен був розрахуватися за надані послуги автомобільного перевезення вантажу і кінцевою датою якого є 01.03.2019.

Відповідачем оплата за надані послуги у визначений строк не здійснена.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 530 ЦК України встановлює, якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату). Якщо строк (період) виконання боржником зобов`язання не встановлений або зазначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в любий час. Боржник повинен оплатити такий борг в семиденний строк з дня пред`явлення вимоги, якщо зобов`язання негайного виконання не витікає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначає позивач в позовній заяві протягом періоду з 07.03.2019 по 19.03.2019 на картковий рахунок керівника ПП «КС-МОНТАЖ» ОСОБА_2 від ОСОБА_3 надійшли грошові кошти в загальній сумі 5024,14 грн., які зараховані позивачем в рахунок погашення заборгованості ТОВ «ТРАНС ПАРК ГРУП» за надані послуги автомобільного перевезення вантажів за Разовими договорами-заявками № 18/01/2019 від 18.01.2019 і № 12/02/2019 від 12.02.2019.

За таких обставин, станом на час звернення позивача до суду з позовом у даній справі заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги автомобільного перевезення вантажу становить 30974,86 грн.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, зобов`язання ТОВ «ТРАНС ПАРК ГРУП» оплатити надані йому ПП «КС-МОНТАЖ» послуги по перевезенню вантажу не припинено.

Відповідач доказів погашення заборгованості в повному обсязі суду не надав.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного, оскільки основна заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 30974,86 грн. за надані послуги автомобільного перевезення вантажу станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 30974,86 грн. основного боргу за надані транспортно-експедиційні послуги підлягає задоволенню судом.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3900,00 грн., то з цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч., ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 4 ст. 126 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 цього ж Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3900,00 грн. позивачем додано до матеріалів справи належним чином посвідчені копії наступних документів: договору про правову допомогу б/н від 03.05.2019, укладеного з адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем (діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 507, виданого Тернопільською обласною КДК адвокатури 16.05.2008); акту приймання-передачі наданих послуг від 13.05.2019 до договору про правову допомогу б/н від 03.05.2019, оформленого за підписами директора ПП «КС-МОНТАЖ» і адвоката Лози В.М. і скріпленого печатками, з детальним описом робіт (наданих послуг) за цим договором; квитанції до прибуткового касового ордеру № 03-05 від 13.05.2019, що підтверджують понесення (оплату) позивачем витрат за надані послуги, в розмірі 3900,00 грн.; а також оригінал довіреності б/н від 03.05.2019, виданої адвокату Лозі В.М. на право представляти інтереси ПП «КС-МОНТАЖ».

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами понесення ним судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3900,00 грн.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови від позову на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сукупний аналіз норм частини 4 статті 126 та статті 129 ГПК України дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідач про неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну допомогу адвоката предмету спору у справі № 908/1207/19 не заявив, доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач суду не надав.

Приймаючи до уваги предмет, категорію та складність спору між сторонами, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, суд дійшов висновку щодо необхідності покладення судових витрат на професійну правничу допомогу у даному випадку на відповідача.

За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі в сумі 3900,00 грн.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував, доказів погашення заборгованості у повному обсязі суду не надав.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст., ст. 129, 233, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного підприємства «КС-МОНТАЖ», м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ПАРК ГРУП», м. Запоріжжя про стягнення 30974,86 грн. за надані транспортно-експедиційні послуги за разовими договорами-заявками № 18/01/2019 від 18.01.2019 і № 12/02/2019 від 12.02.2019 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ПАРК ГРУП», (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 12, офіс 70, ідентифікаційний код юридичної особи 41530030) на користь Приватного підприємства «КС-МОНТАЖ», (29000, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, буд. 44/1, офіс 1, ідентифікаційний код юридичної особи 35668299) 30974 (тридцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 86 коп. основного боргу за надані транспортно-експедиційні послуги, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору та 3900 (три тисячі дев`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Повне судове рішення складено « 26» липня 2019 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.