РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.06.2019Справа № 910/4028/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМ СЕРВІСЕС";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДМАКС-БУД";

про стягнення 1 788 349,15 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Петченко І. В., адвокат, довіреність № б/н від 13.01.2019 р.;

Від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Форм сервісес" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс-буд" про стягнення заборгованості у сумі 1 788 349,15 грн.

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що відповідачем не виконано умов договору оренди № 20 від 31.05.2018 року в частині оплати вартості оренди опалубки та відшкодування за пошкоджене та втрачене обладнання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2019 року відкрито провадження у справі № 910/4028/19 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 07.05.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 року підготовче засідання відкладено до 23.05.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/4028/19 до судового розгляду по суті на 06.06.2019.

У судовому засіданні 06.06.2019 оголошено перерву в слуханні справи по суті до 13.06.2019.

Під час розгляду спору по суті 13.06.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 13.06.2019 не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки ухвала була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на адресу, що зазначена в відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Також, суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом, були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначені судові засідання - відповідні ухвали суду надсилалися на адресу на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03134, м. Київ, вулиця Булгакова, будинок 12.

Як вбачається з повернутих конвертів з направленням ухвали про відкриття провадження у справі, про відкладення підготовчого провадження, ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, вони повернулися в суд у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/4028/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

31 травня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРМ СЕРВІСЕС» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДМАКС-БУД» (орендар) було укладено договір оренди № 20 (надалі - договір), умовами якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове володіння та користування (оперативну оренду) рухоме майно - стінова опалубка MANTO (п. 1.1. договору).

Пунктом 1.2 договору встановлено, що найменування складових частин та вартість обладнання, що передається в оренду, зазначено в специфікаціях та в актах прийому-передачі обладнання до цього договору. Технічний стан обладнання, яке передається в оренду, зазначається в актах прийому-передачі обладнання. Специфікації та акти приймання-передачі є невід`ємними частинами цього договору.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що обладнання вважається переданим орендодавцем та прийнятим орендарем з дати підписання акту прийому-передачі обладнання в оренду уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що орендар здійснює оплату за оренду обладнання за весь час фактичного знаходження обладнання у орендаря, починаючи з дати підписання акту прийому-передачі обладнання в оренду і закінчуючи датою підписання акту повернення обладнання орендодавцю згідно з умовами цього договору, у т.ч. після закінчення терміну дії договору та/або оренди, якщо це не пов`язано із діями орендодавця, чи після закінчення строку, коли обладнання мало бути повернуто орендодавцю у визначений Сторонами строк.

Відповідно до пункту 5.7 договору орендна плата сплачується шляхом передплати в безготівковому порядку за перші 30 календарних днів оренди обладнання на поточний рахунок орендодавця на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури протягом 3 робочих днів з дати отримання від орендодавця рахунку-фактури на оплату. За кожний наступний строк оренди обладнання орендар здійснює передоплату за 5 робочих днів до настання цього чергового строку оренди обладнання на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури протягом 3 робочих днів з дати отримання від орендодавця рахунку- фактури на оплату, але не пізніше дня початку наступного чергового строку оренди.

Згідно з статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Орендарю було передано об`єкти оренди відповідно до пункту 1.1 договору, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів прийому-передачі обладнання в оренду та специфікаціями.

Передане за Актами приймання-передачі майно було у використанні орендаря, у зв`язку з чим сторонами було складено акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), копії яких наявні у матеріалах справи.

Відповідно до п. 5.17. договору встановлено, що орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до 5-го числа місяця, наступного за звітним.

У випадку неповернення (несвоєчасного повернення) підписаного акту здачі- прийняття робіт (надання послуг) і відсутності письмової мотивованої відмови орендаря від підписання цього Акту, такий Акт вважається визнаним орендарем, а послуга вважається прийнятою без будь-яких зауважень та претензій в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що всупереч взятих на себе зобов`язань ТОВ «Трейдмакс-Буд» не оплатило послуги з оренди обладнання та відшкодування за пошкоджене та втрачене обладнання на суму 1 788 349,15 грн.

Відповідно до п. 5.11. договору орендар зобов`язується протягом 5 робочих днів відшкодувати орендодавцю всі витрати, понесені орендодавцем під час дії цього договору оренди внаслідок втрати та/або пошкодження обладнання, якщо це було пов`язано з винними діями орендаря, у т.ч. відшкодувати вартість пошкодженого, втраченого, неповерненого обладнання, сплатити пеню, штрафи, що виникли в зв`язку з несвоєчасною сплатою орендних та інших платежів, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 7.7 договору якщо при огляді технічного стану обладнання були зафіксовані обставини, викладені в п.7.5. договору. Орендодавцем в акті прийому- передачі обладнання з оренди зазначається сума відшкодування витрат по відновленню (ремонту) пошкодженого обладнання, та /або сума відшкодування вартості обладнання та його деталей, втрачених пошкоджених під час оренди. Стовідсотковому відшкодуванню вартості підлягає обладнання та його деталі, які за висновком технічних працівників (інженерів) орендодавця, не підлягають ремонту в зв`язку з високою ступеню пошкоджень, та які в подальшому не можуть бути предметом оренди за своїм призначенням.

Пунктом 7.8. договору встановлено, що оплата витрат, зазначених в п.7.7. договору, здійснюється на підставі рахунку орендодавця протягом 3-х (трьох) днів з дня отримання орендарем такого рахунку, який надсилається орендарю факсом, електронною поштою, або іншим способом.

Вимогами п. 7.12. договору встановлено, що у разі ухилення від повернення обладнання із оренди, до чого прирівнюється ухилення від підписання будь-якого акту повернення протягом 5 робочих днів з дати, коли таке повернення/або підписання повинно відбутись, вважається, що об`єкт оренди (Обладнання) втрачене орендарем і орендодавець має право вимагати від орендаря відшкодування вартості втраченого обладнання.

Таким чином, не підписані Акти приймання-передачі обладнання з оренди в силу умов договору вважаються визнані відповідачем. З матеріалів справи слудіє, що вартість відшкодування орендарем за пошкоджене та втрачене обладнання становить 947 138,23 грн.

Також судом встановлено, що за час дії договору оренди орендодавцем надано послуг на загальну суму 1 541 210,92 грн., що підтверджується копіями актів надання послуг.

Орендарем на виконання умов договору було сплачено 700 000,00 грн., що підтверджується копіями виписок з банку.

Проте, в порушення умов договору, орендні платежі орендарем оплачені не в повній мірі, заборгованість орендаря зі сплати орендних платежів станом на день розгляд справи становить 841 210,92 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач контррозрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу до суду не надав та не надіслав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором оренди № 20 та відшкодування орендарем за пошкоджене та втрачене обладнання в розмірі 1 788 349,15 грн.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення кошти, суду не надав.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдмакс-буд» (03134, м. Київ, вулиця Булгакова, будинок 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРМ СЕРВІСЕС» (03179, м. Київ, Брест-Литовське шосе, буд. 8-А, ) заборгованість в сумі 1 788 349,15 грн. (один мільйон сімсот вісімдесят вісім тисяч триста сорок дев`ять) грн. 15 коп. та 26 825 (двадцять шість тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.07.2019 р.

Суддя О.В. Мандриченко