УХВАЛА

18 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/565/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Кондратова І.Д., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання"

на постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Гетьман Р.А., Сіверін В.І., Слободін М.М.

від 11.06.2019

за заявою Компанії "Емсі Коппер Індастріал Лтд" (MC COPPER INDUSTRIAL LTD)

про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом Компанії "Емсі Коппер Індастріал Лтд" (MC COPPER INDUSTRIAL LTD)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний інститут проблем управління та фінансових ризиків", 2) Компанія "Сардіч", 3) Державний реєстратор Костянтинівської міської ради Гірчак Алла Володимирівна, 4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Еннеада"

про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників, оформлених протоколами, статуту в редакції від 17.11.2017, 24.11.2017, 06.03.2018, скасування державної реєстрації змін та поновлення інформації про склад засновників та розмір їх часток у статутному капіталі станом на 27.12.2013

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" 29.06.2019 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі № 905/565/19.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 09.07.2019 визначено склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Кондратова І.Д., Студенець В.І.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо:

1) Верховний Суд вже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку; або

2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами першою та другою статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За умовами частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання

Відповідно до частини четвертої статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Верховний Суд зазначає, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі № 905/565/19 про вжиття заходів до забезпечення позову та аргументація, викладена у ній, відповідають наведеним вимогам.

Судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу Господарського суду Донецької області від 23.05.2019 у справі №905/565/19 та задоволено заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову. До вирішення спору по суті у справі № 905/565/19 заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародний інститут проблем управління та фінансових ризиків» (; 85103, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Інженерна, 3) та Компанії «Сардіч» (SARDICH LTD) (юридична особа за законодавством Сполученого королівства; реєстраційний номер 07894059; 5 Fleet Place, London, England, EC4M 7RD United Kindom) відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, передавати в заставу, управління тощо, належними їм частками (їх частинами) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» (). Заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та суб`єктам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань») вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» (), які стосуються зміни складу та інформації про засновників товариства, внесення змін до статуту та зміни інших відомостей про товариство, окрім вчинення реєстраційних дій, необхідних для виконання судового рішення у справі № 905/565/19.

Підставою для прийняття такого рішення стало те, що позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання», в якому, з урахуваннями заяви про зміну предмета позову, провив: - визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» (), оформлені Протоколом №04-1/15 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» від 28.04.2015; - визнати недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» (), оформлені Протоколом №1-17/11 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» від 17.11.2017; - визнати недійсною редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» (), затверджену Протоколом №1-17/11 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» від 17.11.2017; - визнати недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» (), оформлені Протоколом №1-24/11 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» від 24.11.2017; - визнати недійсною редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» (), затверджену Протоколом №1-24/11 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» від 24.11.2017; - визнати недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» (), оформлені Протоколом №1-06/03 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» від 06.03.2018; - визнати недійсною редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» (), затверджену Протоколом №1-06/03 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» від 06.03.2018; - скасувати у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії №7005057 від 22.11.2017, №8005057 від 28.11.2017 та №0005057 від 14.03.2018, проведені щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» () державним реєстратором Костянтинівської міської ради Гірчак Аллою Володимирівною; - поновити (актуалізувати) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацію про склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» () та розмір їх часток у статутному капіталі станом на 27.12.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконність рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання», оформлених протоколами №1-17/11 від 17.11.2017, №1-24/11 від 24.11.2017 та №1-06/03 від 06.03.2018, оскільки позачергові загальні збори були проведені з порушенням порядку, що є підставою для скасування реєстраційних дій проведених на підставі вказаних рішень позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання», та поновлення (актуалізації) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації про склад засновників товариства та розмір їх часток у статутному капіталі станом на 27.12.2013.

Оскільки у позивача існують достатньо обґрунтовані припущення про можливість розпорядження третіми особами частками у статутному капіталі товариства та прийняття ними рішень загальних зборів без участі позивача, що унеможливить досягнення мети звернення з даним позовом до суду, захисту порушених прав і інтересів позивача, пов`язаних із належними йому корпоративними правами, ним подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що доводи заяви позивача про забезпечення позову фактично зводяться до порушення його прав як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» з часткою у статутному капіталі товариства 33,75%. Порушення його прав як учасника відбулось внаслідок прийняття Товариством з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» рішень, які слугували підставою внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін про товариство, однак які прийняті без належного повідомлення позивача про проведення загальних зборів учасників Товариства, без врахування його волевиявлення щодо прийняття таких рішень та при порушеннях статуту, у зв`язку з незаконною зміною співвідношення розмірів часток учасників у статутному капіталі товариства, внаслідок збільшення статутного капіталу.

Внаслідок таких рішень зборів, проведених без участі позивача (з огляду на його доводи), та внесених на підставі цих рішень змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо товариства, позивач, як учасник, який володів часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 33,75 %, позбавлено такої частки - зі змінами, внесеними у реєстр, частка позивача склала 1,8085 % статутного капіталу відповідача (тобто частка, яка не має вирішального впливу на прийняття рішень на зборах та надає право іншим учасникам скликати та проводити збори за відсутності позивача).

За наявності у решти учасників товариства розміру частки у статутному капіталі достатнього для прийняття будь-яких рішень загальними зборами, незважаючи на ті обставини, що правомірність набуття ними розміру таких часток оскаржується позивачем, існує імовірність прийняття рішень загальними зборами товариства, які в подальшому утруднять відновлення позивачем свого становища (неодноразова зміна учасників товариства, відчуження активів товариства, набуття значних майнових зобов`язань товариством, вирішення юридичної долі товариства тощо).

Незважаючи на ті обставини, що позивач оскаржує у судовому порядку рішення зборів та проведених реєстраційних дій про зменшення його частки у статутному капіталі, таке оскарження не зупиняє дію рішень цих зборів на час розгляду справи, що не позбавляє інших учасників товариства здійснювати управління справами товариства на свій розсуд та свою користь, приймати рішення загальними зборами без врахування волі позивача, фактично позбавленого можливості впливати на діяльність товариства в тому обсязі, який він мав.

У випадку визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, що є предметом судового оскарження; скасування записів про реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правомірність усіх подальших рішень загальних зборів учасників товариства, прийнятих учасниками товариства без участі позивача, може бути поставлена під сумнів.

Оскільки предмет позову у справі № 905/565/19 та заходи забезпечення позову є взаємопов`язаними, зокрема, направлені на усунення можливості вчинити неправомірні дії з прийняття загальними зборами учасників товариства рішень про розпорядження належними частками у статутному капіталі товариства, та заборону вчинення державними реєстраторами відповідних реєстраційних дій (які стосуються зміни складу та інформації про засновків товариства, внесення змін до статуту та зміни інших відомостей про товариство), що вже вчинялося товариством у справі суд апеляційної інстанції погодився з доводами позивача, що є об`єктивні підстави побоювання вчинення таких дій в подальшому.

Реалізація вище перелічених можливих дій товариства та внесення відповідних записів до державних реєстрів до моменту перевірки у судовому порядку при розгляді поданого позивачем позову законності підстав набуття учасниками товариства розміру нових часток у статутному капіталі товариства та зменшення частки позивача у статутному капіталі товариства, може призвести до порушень прав позивача.

У випадку таких недобросовісних дій інших осіб, у разі задоволення позову, без забезпечення позову у вигляді заборони товариству відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, передавати в заставу, управління тощо, належні їм частки (частини), у статутному капіталі товариства та заборону вчинення державними реєстраторами відповідних реєстраційних дій, сам по собі судовий захист втратить ефективність та цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу, тоді як позов подано з метою захисту корпоративних прав позивача.

Оскільки існує спір щодо законності самого розподілу часток у статутному капіталі товариства та розміру часток його учасників, і спір переданий на вирішення в судовому порядку, то до моменту вирішення спору, встановлення законності прийняття зборами таким складом учасників з такими розмірами часток у статутному капіталі подальших рішень може призвести до суттєвого порушення прав позивача, нанесення йому значних збитків та утруднить відновлення прав позивача.

Наведеним у касаційній скарзі доводам відповідача щодо обмеження прав третіх осіб розпоряджатися належним їм майном, надавалась оцінка судом апеляційної інстанції, яким вірно зазначено, що вжиття таких заходів забезпечення позову жодним чином не обмежить права та законні інтереси товариства, зазначені заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та не позбавляють товариство, його учасників, конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі. Вжиття таких заходів забезпечує збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності. Застосування заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом та не призведе до втручання у звичайну діяльність товариства, а лише запровадить дії, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Щодо доводів касаційної скарги про неврахування судом апеляційної інстанції практики Верховного Суду, а саме постанов від 12.06.2019 у справі № 910/773/19, від 14.06.2019 у справі № 904/19/19, від 02.04.2019 у справі № 918/702/18, від 21.03.2019 у справі № 902/1722/14, то вони є безпідставними, оскільки у зазначених справах питання вжиття заходів забезпечення позову пов?язувалось з обставинами виникнення майнового спору, а не з корпоративних правовідносин.

Не надано відповідачем і доказів, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 стала перешкодою для виконання ним вимог Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо приведення статуту у відповідність з вимогами цього Закону у період з дати набрання ним чинності 17.06.2018 і до 17.06.2019.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99).

Не можна розглядати перегляд, як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Використання касаційним судом оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо, виходячи з високого статусу Верховного Суду, не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, оскільки у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень і застосування Судом таких повноважень не може вважатися обмеженням доступу особи до процесу правосуддя.

Виходячи з наведеного, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі № 905/565/19, оскільки правильне застосування апеляційним господарським судом норм Господарського процесуального кодексу України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі № 905/565/19.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі , яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді І. Кондратова В. Студенець