РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2019Справа № 910/6353/19

За позовом Управління освіти Деснянської районної в місті Києві держаної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ»

про стягнення 26 464,50 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ» (відповідач) про стягнення безпідставно одержаних коштів у розмірі 26464,50 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач помилково перерахував кошти на рахунок відповідача в сумі 26 464,50 грн. На твердження позивача, вказані кошти належало перерахувати на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартрейдінг» на виконання умов Договору № 1 про закупівлю товарів за державні кошти від 22.01.2019, укладеного між позивачем та вказаним товариством. Оскільки відповідач одержав спірні кошти без достатньої підстави та не повернув їх позивачу, останній звернувся з даним позовом до суду на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 позовну заяву Управління освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

29.05.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недолікі позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху).

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 позовну заяву Управління освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6353/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення сторін про розгляд справи № 910/6353/19.

Зокрема, поштове відправлення з ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі № 910/6353/19 було направлене відповідачу за адресою 02222, м. Київ. вул.Беретті, буд. 12, кв. 126 , вказаною у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача, що підтверджується наявним в матеріалах справи відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Втім, поштове відправлення з наведеною ухвалою суду та примірником повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції було повернуто органами зв`язку до Господарського суду міста Києва.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від останніх до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, заяву про усунення недолікі позовної заяви та додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

22.01.2019 між Управлінням освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стартрейдінг» (постачальник) був укладений Договір № 1 про закупівлю товарів за державні кошти, відповідно до п. 1.1 якого, постачальник зобов`язується протягом дії Договору поставляти замовникові продукцію харчової промисловості - манну крупу, гречану крупу, пшеничну крупу, вівсяну крупу геркулес, перлову крупу, пшоно, кукурудзяну крупу (код згідно ДК 021:2015 - 15610000-7 - Продукція борошномельно-круп`яної промисловості) (далі - товар), зазначений у специфікації (Додаток 1 до Договору), що є невід`ємною частиною Договору, а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

На виконання умов Договору № 1 про закупівлю товарів за державні кошти від 22.01.2019 позивач (замовник) повинен був перерахувати кошти на рахунок постачальника.

04.04.2019 грошові кошти в сумі 26 464,50 грн. були помилково перераховані на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ» (відповідач), що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 1150 від 04.04.2019.

В позовній заяві позивач зазначив, що грошові кошти в сумі 26 464,50 грн. були перераховані на рахунок відповідача безпідставно.

22.04.2019 позивач звернувя до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві з листом № 34-1647, відповідно до якого просив повернути помилково зараховані кошти згідно платіжного доручення № 1150 від 04.04.2019 в сумі 26 464,50 грн., які були перераховані ТОВ «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ» без підстав.

Листом № 34-1631 від 22.04.2019 про повернення коштів позивач звернувся до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», яким просив повернути помилково зараховані кошти згідно платіжного доручення № 1150 від 04.04.2019 в сумі 26 464,50 грн., які були перераховані ТОВ «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ» без підстав.

Листом № 34-1652 від 23.04.2019 про повернення коштів позивач звернувся до відповідача та просив останнього повернути помилково зараховані кошти згідно платіжного доручення № 1150 від 04.04.2019 в сумі 26 464,50 грн., які були перераховані ТОВ «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ» без підстав.

Однак відповідач жодних дій щодо повернення позивачу безпідставно отриманих коштів в сумі 26 464,50 грн. не вчинив.

Листом № Д/9 від 26.04.2019 Деснянський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомив, що у відділі на виконанні перебувають виконавчі провадження щодо стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ» (відповідача) на користь ТОВ «Софілайт», ТОВ «Хороз України», Служби зовнішньої розвідки України. У зв`язку з тим, що Управління освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не є стороною виконавчого провадження - стягувачем, у відділу відсутні законні підстави для повернення помилково зарахованих коштів, які були перераховані на рахунок ТОВ «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ» згідно платіжного доручення № 1150 від 04.04.2019 в сумі 26 464,50 грн. на рахунок 7927 в ГУ ДКСУ у м. Києві.

Листом № 34-1735 від 02.05.2019 про повернення коштів позивач повторно звернувся до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», яким просив повернути помилково зараховані кошти згідно платіжного доручення № 1150 від 04.04.2019 в сумі 26 464,50 грн., які були перераховані ТОВ «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ» без підстав.

Листом № 09/26368 від 02.05.2019 Акціонерне товариство «Укрсиббанк» у відповідь на листи № 34-1631 від 22.04.2019 та № 34-1735 від 02.05.2019 про повернення коштів повідомило позивача про те, що Акціонерне товариство «Укрсиббанк» не має підстав для задоволення клопотання щодо списання грошових коштів з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ» (відповідача) без згоди чи доручення останнього. Акціонерне товариство «Укрсиббанк» також зазначило, що з боку Банку було вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про помилковий платіж.

Оскільки грошові кошти в розмірі 26 464,50 грн., перераховані позивачем на рахунок відповідача є, помилково сплаченими та отримані відповідачем без достатніх на те правових підстав, на вимогу позивача відповідачем не повернуті, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 26 464,50 грн., набутих без достатньої правової підстави, посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 1212 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З аналізу статті 1212 Цивільного кодексу України вбачається, що цей вид позадоговірних зобов`язань (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) породжують такі юридичні факти, як набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Необхідною умовою для встановлення того факту, що мало місце зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави, є обов`язкова відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.

Тобто, позивач повинен довести, що мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження спірного майна відповідачем, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним і не підпадає під регулювання ст. 1212 Цивільного кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, договору або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

До подій, за результатами яких можуть виникнути зобов`язання передбачені ст. 1212 Цивільного кодексу України, відноситься, зокрема, перерахування грошових коштів іншій особі, з якою платник не знаходиться в договірних зобов`язаннях.

Твердження позивача про те, що Управління освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації помилково перерахувало на рахунок № НОМЕР_1 , що належить Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ» кошти в сумі 26 464,50 грн., що підтверджуються платіжним дорученням № 1150 від 04.04.2019, приймаються судом до уваги.

Судом не встановлено укладення жодного договору між позивачем та відповідачем, натомість матеріали містять докази укладення Договору № 1 від 22.01.2019 про закупівлю товарів за державні кошти між позивачем та ТОВ «Стартрейдінг».

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірні грошові кошти у розмірі 26 464,50 грн. є отриманими відповідачем без достатньої правової підстави в розумінні ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на доведеність позивачем безпідставності отримання відповідачем грошових коштів, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 26 464,50 грн. безпідставно перерахованих коштів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, у зв`язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем до заяви про усунення недоліків позовної заяви долучено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ» (02222, м. Київ, вул. Беретті, буд. 12, кв. 126; ідентифікаційний код 38342849) на користь Управління освіти Деснянської районної в місті Києві держаної адміністрації (02217, м. Київ, вул. Закревського, буд. 15-А; ідентифікаційний код 37501684) 26 464,50 грн. (двадцять шість тисяч чотириста шістдесят чотири гривні 50 коп.) безпідставно перерахованих коштів та 1 921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 16.07.2019.

Суддя Гумега О.В.