ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року Справа № 923/276/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Югнефтетранс», місцезнаходження: 73000, м. Херсон, Карантинний острів, 1, кім. 408, ідентифікаційний код юридичної особи: 33278230

до Приватного підприємства «Санвінд», місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Грецька (Леніна), 29, оф. 9, ідентифікаційний код юридичної особи: 33277477

про стягнення 86500,00 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін

09.04.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Югнефтетранс» про стягнення з Приватного підприємства «Санвінд» 86500,00 грн. передоплати за договором підряду, укладеним у спрощений спосіб. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на положення ст. ст. 615,837,839,849, 1212 ЦК України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2019, справу розподілено судді Остапенко Т.А.

Ухвалою від 11.04.2019, позовну заяву, у зв`язку із невідповідністю п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України залишено без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви (вх. 3701/19 від 22.04.2019), провадження у справі відкрито ухвалою від 24.04.2019. Розгляд справи, відповідно до ст. ст. 12, 247 ГПК України, постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи та клопотань про розгляд справи із повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана позивачем 03.05.2019.

Ухвала про відкриття провадження, що надсилалася за місцезнаходженням відповідача повернулася до суду не врученою із відміткою на конверті адресат відсутній.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п.п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (постанови КГС ВС від 16.05.2018р. у справі №910/15442/17, від 10.09.2018р. у справі №910/23064/17, від 24.07.2018р. у справі №906/587/17).

Ухвала про відкриття провадження надіслана відповідачу за адресою, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресою, яка вказана позивачем у позовній заяві.

Відтак, судом дотримано вимог процесуального закону щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі. Зважаючи на те, що відповідачем надано відзив на позов та заявлено клопотання з процесуальних питань, він є обізнаним про судове провадження.

07.05.2018 (вх.№4170/19) від відповідача надійшов відзив на позов з доказами в обґрунтування викладених заперечень проти заявлених позовних вимог. Так, заявлено про те, що позовна заява є безпідставною, а права позивача не були порушені, оспорені чи не визнані відповідачем, оскільки строк виконання робіт з виготовлення Робочого проекту стадії «Проект» станом на день надсилання відповідачеві листа про розірвання договору ще не настав. Зокрема, зазначено про відсутність доказів в підтвердження обставини надсилання позивачем та отримання відповідачем повідомлення про відмову від договору з вимогою про повернення коштів; порушення позивачем договірних умов щодо надання вихідних даних, що зумовило зміну відповідачем термінів виконання проектних робіт, щодо вчинення дій з прийняття чи відмови від прийняття виконаних робіт, з`ясування збитків, завданих розірванням договору.

Сторони судового провадження не скористались правом, передбаченим ст.251 ГПК України, для подачі інших заяв по суті справи.

Суд відхиляє клопотання відповідача, викладене у тексті відзиву щодо необхідності розгляду справи в порядку загального позовного провадження як необгрунтоване та роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Статтею 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму. Враховуючи ціну позову, що складає 86500 грн., тобто до 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ця справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження. Отже, згідно із ч. 7 ст. 250 ГПК України, частини 2-6 цієї статті, якими встановлений порядок вирішення питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не застосовуються.

Суд не знаходить підстав і для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, враховуючи таке.

Аналіз положень ст. ст. 247, 252 ГПК України, дає підстави для висновку, що однією з умов розгляду справи спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, є характер спірних правовідносин та предмет доказування, які виключають можливість встановлення обставин справи на підставі доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи, та вимагає заслуховування усних пояснень учасників справи.

Предметом спору у даній справі є стягнення 86500 грн. передплати, в зв`язку з відмовою замовника від договору підряду на виготовлення проектної документації, розмір якої не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, кількість та обсяг доказів у справі, характер спірних правовідносин, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін для повного та всебічного з`ясування та встановлення обставин у справі.

Також, клопотання відповідача про витребування з архіву Господарського суду Херсонської області господарської справи №923/1366/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Югнефтетранс» до Приватного підприємства «СанВінд» про стягнення 92674,33 грн. безпідставно одержаних коштів, яке міститься в прохальній частині відзиву, судом відхиляється, оскільки за формою та змістом не відповідає приписам ст.ст. 81, 169 ГПК України.

Справу розглянуто за межами строку, визначеного ст. 248 ГПК України, що обумовлено відпусткою судді з 02.05.2019 р. по 17.05.2019 р. та з 21.05.2019 по 03.07.2019.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.1.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається що строк який можна визначити розумним не може бути однаковим для всіх справ і було би неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку яка залежить від певних критеріїв вироблених практикою ЄСПЛ складність справи поведінка заявника поведінка державних органів значущість питання для заявника.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

За змістом ст. 114 ГПК України, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято та підписано без його проголошення 11 липня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд

встановив:

05.04.2016 на електронну адресу позивача направлені проекти договору підряду №29/16 з додатком, у відповідності до п.п. 1.1 якого «Замовник» доручає, а «Підрядник» зобов`язується виконати за завданням «Замовника» проектну документацію «Будівництво складу №1 площею 1750 кв.м та прибудова до складу №2 площею 1400 кв.м на території «Югнефтетранс» в м. Херсоні». При цьому, пунктами 1.1.1 та 1.1.2 договору встановлені частини виконання робіт. Пунктом 1.3 Договору встановлено, що «Підрядник» зобов`язується виконати зазначені у Договорі проектні роботи протягом 60 днів з моменту виконання «Замовником» п.1.2 Договору, а саме: оплатити вартість зазначених робіт в п.1.1 Договору. Згідно п.2.2 Договору, загальна вартість робіт становить 174500 грн., при цьому, згідно 2.2 Договору, передоплата становить 101500 грн. без ПДВ відповідно до переліку робіт, вказаних в додатку №1 цього Договору.

18.04.2016 на електронну адресу ПП «СанВінд» від Позивача надійшло коригування тексту договору підряду, а саме: надіслані реквізити позивача та зауваження до пунктів 1.3, 2.4, 4.1.3 - 1.3, 4.1.5 - 1.3, 4.4.3, 5.4 Договору підряду, які прийняті до уваги відповідачем, в зв`язку з чим внесені відповідні зміни до Договору.

28.04.2016 на виконання договору підряду №29/16 на електронну адресу ПП «СанВінд» Позивачем надіслані вихідні дані для проектування, ескізи намірів забудови, Робочий проект «Виробничо-складський комплекс в м. Херсоні, Карантинний острів 1, Висновок про інженерно-геологічні умови майданчика.

12.05.2016 Відповідачем на адресу Позивача направлено рахунок-фактуру №29/1 на суму 101500 грн., який 02.06.2016 був оплачений повністю згідно платіжного доручення №2353, в зв`язку з цим відповідач почав виконувати прийняті на себе згідно Договору підряду №29/16 зобов`язання, видав наказ №7/06 від 07.06.2016 про призначення головного архітектора та головного інженера у зв`язку з укладенням договору на розробку проектної документації «Будівництво складу №1 площею 1750 кв.м. та прибудова до складу №2 площею 1400 кв.м. на території «Югнефтетранс» в м. Херсоні».

Таким чином, правовідносини сторін врегульовані умовами договору №29/16 на проведення проектних робіт, який укладено у спрощений спосіб.

27.06.2016 ПП «СанВінд» складено кошторис №1 на проектні роботи «Будівництво складу №1 площею 1750 кв.м та прибудова до складу №2 площею 1400 кв.м. на території «Югнефтетранс» в м. Херсоні», згідно якого загальна вартість робіт складає 63700 грн. Акти №30, 31а від 27.06.2016 р. здачі-прийомки виконаних робіт (послуг), згідно яких загальна вартість робіт з розробки проектної документації склала 63700 грн., підписані лише представником відповідача.

Позивачем 01.07.2016 була направлена претензія за вих. № 475/02-24 на ім`я директора ПП «СанВінд», в якій повідомлено про помилкове перерахування коштів в сумі 101500 грн. та вимогою про повернення коштів.

06.07.2016 Відповідач повернув Позивачу на рахунок суму 5000 грн., 05.09.2016 суму 5000 грн., 24.10.2016 - 5000 грн. з призначенням платежу: повернення невикористаних коштів авансу згідно договору №29/16 та акту виконаних робіт, що підтверджено випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період з 06.07.16 по 24.10.16.

10.10.2016 Позивачем була направлена повторна Претензія до Відповідача про повернення 101500 грн. помилково перерахованих коштів, яка залишена останнім без виконання.

Зазначені обставини встановлені рішенням суду в господарській справі №923/1366/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Югнефтетранс» до Приватного підприємства «СанВінд» про стягнення 86500 грн. безпідставно одержаних коштів та 5345,48 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, що набрало законної сили, та на підставі ч.4 ст. 75 ГПК України, не доказуються при розгляді цієї справи.

03 жовтня 2018 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відмову від договору №29/16 з вимогою протягом одного робочого дня повернути сплачені кошти передплати в сумі 86500 грн. Отримання відповідачем повідомлення про відмову від договору 23.10.2018 підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, зазначене повідомлення залишено відповідачем без відповіді і виконання, що і зумовило звернення позивача до суду із вимогами про стягнення 86500 грн. передоплати за договором підряду, укладеним у спрощений спосіб.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам сторін спору, суд зазначає таке.

Укладений сторонами спору у спрощений спосіб договір №29/16 на розробку проектної документації є договором підряду на проведення проектних робіт. Отже, до спірних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу України, а саме: розділів 1, 2 щодо загальних положень про зобов`язання, про договір та параграфів 1, 4 глави 61 розділу 3 щодо загальних положень про підряд, підряд на проектні та пошукові роботи, норми глави 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтями 598, 599 ЦК України, 202 ГК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 849 ЦК України встановлено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Тобто, замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення робіт і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Частиною 3 ст. 651 ЦК України визначено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, договір №29/16 на розробку проектної документації може бути розірваній в результаті односторонньої відмови від нього замовником. Позивачем реалізоване, надане законом право на відмову від договору, шляхом надсилання письмового повідомлення. Матеріали справи містять докази отримання цієї кореспонденції відповідачем. Таким чином, Договір №29/16 на розробку проектної документації є розірваним з 23.10.2018 року.

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на ту обставину, що позивачем не доведено факту отримання відповідачем 23.10.2019 повідомлення про відмову від договору з вимогою повернення сплачених коштів за довіреністю, оскільки останнім переконливо не обгрунтовано, чим зумовлено наявність сумніву отримання поштового відправлення адресатом за відсутність підпису особи, яка отримала кореспонденцію, при дотриманні працівником поштового зв`язку вимог п. 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМ України від 05.03.2009 №270, щодо зазначення прізвища довіреної особи.

Норми ч.1 ст. 837, ч.4 ст. 849 ЦК України, що містяться в загальних положеннях про підряд, передбачають обов`язок замовника оплатити лише виконані підрядником роботи.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Аргументи Відповідача про не вчинення Позивачем дій для прийняття виконаних робіт судом відхиляються, оскільки суду не надані докази результатів виконання договору проекту на будівництво. Як не надані ці докази і в межах справи №923/1366/16, про що зазначено у судовому рішенні. Також, суд зазначає про відсутність, передбаченого законом обов`язку замовника з`ясовувати розмір збитків, завданих відмовою від договору підряду.

Оцінюючи інші доводи і аргументи учасників справи, викладені у заявах по суті справи, суд не бере їх до уваги, як безпідставні та такі, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права, договірних умов. Щодо відображення оцінки зазначених аргументів у судовому рішенні, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішеннях від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України», де зауважено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Отже, враховуючи відсутність фактично виконаних відповідачем робіт за договором №29/16 на розробку проектної документації, суд зазначає, як про розірвання договірних відносин сторін, так і про припинення зобов`язань за ним.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.

Так, оскільки кошти, які позивач просить стягнути як передоплату, набуті відповідачем на виконання договору №29/16 на розробку проектної документації, який на час розгляду спору є розірваним, а зобов`язання за ним припинились, наявні підстави для застосування ч.3 ст. 1212 ЦК України для їх витребування як безпідставного збагачення, внаслідок відпадання достатньої правової підстави для їх набуття.

Отже, враховуючи наведені норми матеріального права та встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 86500 грн. передоплати за договором №29/16 на розробку проектної документації, укладеним у спрощений спосіб, та наявність правових підстав для їх задоволення в повному обсязі.

За приписами ст. 129 ГПК України, позивачу за рахунок відповідача відшкодовується судовий збір у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Санвінд (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Грецька (Леніна), 29, оф. 9, ідентифікаційний код юридичної особи: 33277477) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, Карантинний острів, 1, кім. 408, ідентифікаційний код юридичної особи: 33278230) 86500 грн. передоплати за договором №29/16 на розробку проектної документації, укладеним у спрощений спосіб, 1921 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням по справі законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Рішення складене та підписане 11.07.2019

Суддя Т.А. Остапенко