ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" липня 2019 р. м. Київ

Справа № 911/3642/17

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.

за участю секретаря судового засідання Щербакової В.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство БілоцерківМАЗ до Білоцерківської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Білоцерківської районної державної адміністрації; відповідача Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс, фізичної особи підприємця Москаленко Олександра Анатолійовича, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності, за участю представників від:

позивача не з`явилися;

відповідача Яковенко А.Ю. (довіреність від 19.03.2019 №947/01-07);

третьої особи (Білоцерківської районної державної адміністрації) не з`явилися;

третьої особи (К ПБМР «БВАК») не з`явилися;

третьої особи (ФОП Москаленка О.А.) не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз» (далі ТОВ НВП «Білоцерківмаз») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Білоцерківської міської ради та просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.02.2007 нежитлової будівлі літ. «Т-10» площею 556,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ним право власності на нерухоме майно нежитлову будівлі літ. «Т-10» площею 556,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що між ним та Білоцерківською районною державною адміністрацією (далі Білоцерківська РДА) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 02.04.2004, посвідчений нотаріально, та у подальшому видано державний акт на право власності на земельну ділянки, який є підставою для набуття товариством права власності на земельну ділянку та спірне майно, розташоване на ній. При цьому, відповідне права оспорюється,, як вказує позивач. оскільки позивачу видано свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно (т.1 а.с.2-5).

Ухвалою від 06.12.2017 порушено провадження у даній справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Білоцерківську районну державну адміністрацію (далі Білоцерківська РДА) та призначено справу до розгляду на 05.01.2017 (т.1 а.с. 1).

Ухвалою від 05.01.2017 судом залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс (далі КП БМР БВАК), поставлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання на 31.01.2018, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (т.1 а.с. 115-117).

У встановлений судом строк - 15.01.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву .

Відповідач у відзиві просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що:

- спірне майно прийнято у власність територіальної громади м. Біла Церква 15.06.99 за згоди Міністерства оборони України;

- територіальна громада м. Біла Церква в особі Білоцерквської міської ради на законних підставах 02.02.2007 отримала свідоцтво про право власності нерухоме майно, у т.ч. спірне;

- позивач купив земельну ділянки, на якій розташоване комунальне майно територіальної громади м. Біла Церква у особи, яка не мала права нею розпоряджатись Білоцерківської РДА (т.1 а.с. 121-158).

29.01.2018 від третьої особи КП БМР БВАК надійшов відзив на позовну заяву (фактично пояснення по суті спору) у встановлений судом строк. Відповідно до змісту пояснень, третя особа вважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити, так як є балансоутримувачем нежитлової будівлі, право власності на яку набуто на законних підставах (т.1 а.с. 173-188).

31.01.2018 позивачем подано відповідь на відзив, у якій позивач вказує, що Білоцерківська міська рада:

- не мала повноважень розпоряджатись землею державної форми власності;

- не набула права власності на земельну ділянку, на якій знаходиться виробнича база;

- не зареєструвала право власності на об`єкт (т.1 а.с. 221-231).

В підготовчому засіданні представник позивача заявив клопотання про врегулювання даного спору за участю судді, у задоволенні якого судом відмовлено, про що постановлено протокольну ухвалу, оскільки інші учасники справи заперечували щодо цього, а за змістом ст.186 ГПК України, таке врегулювання проводиться лише за згодою на це всіх сторін (т.1 а.с. 232-234).

Ухвалою суду від 31.01.2018 судом постановлено: залучити до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичну особу підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП Москаленко О.А); продовжити строк проведення підготовчого засідання на 30 днів, відкласти підготовче засідання на 23.02.2018; зобов`язано сторони вчинити певні процесуальні дії; встановлено строк для подання заяв по суті (т.1 а.с. 238-240).

У встановлений відповідною ухвалою строк відповідачем надано заперечення. Відповідач відхиляє доводи позивача та вказує, що оспорюване майно набув законно, а позивач викупив лише земельну ділянку у неуповноваженого на те органу, а не спірну нежитлову будівлю (т.2 а.с. 13-26).

Ухвалою від 23.02.2019 судом зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №911/268/18 за позовом Білоцерківської міської ради до Білоцерківської РДА, ТОВ НВП БілоцерківМАЗ про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування права власності на земельну ділянку (т.2 а.с.78-80).

04.07.2019 від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (т.2 а.с. 92-119).

Окрім цього, позивачем подано заяву про відмову від позову (т.2 а.с. 120-128).

Ухвалою суду від 08.07.2019 провадження у справі поновлено та призначено проведення підготовчого засідання на 17.07.2019. Також, суд відповідною ухвалою роз`яснив учасникам справи наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову, які визначені ч.3 ст.231 ГПК України (т.2 а.с. 134-135).

17.07.2019 в підготовче засідання з`явився лише представник відповідача, інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлені шляхом направлення копії ухвали від 08.07.2019, отримання якої позивачем та третіми особами підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №№374, 382, 366.

Представник відповідача не заперечував проти прийняття відмови від позову.

Заслухавши думку відповідача, дослідивши зібрані у справі документи, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 2 вказаної норми визначено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Вказана заява підписана від імені позивача директором Магдич А.А., повноваження якого діяти від імені позивача на момент подання відповідної заяви підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № станом на 05.07.2019 (т.2 а.с.129-133).

Ухвалою суду від 08.07.2019 до прийняття відмови від позову позивачу роз`яснені наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі, визначені ч.3 ст.231 ГПК України (т.2 а.с.134-135).

Згідно п.4 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Оскільки відмова позивача від позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд вважає за можливе її прийняти та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі, зокрема, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Вказана норма повністю кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Як вбачається, до поданої позовної заяви, в якості доказів сплати судового збору додано квитанції за №№ПН1039, №ПН1041 від 04.12.2017, відповідно до яких до державного бюджету перераховано судовий збір у загальному розмірі 5105,95грн (т.1 а.с.10-11).

Отже, позивачу підлягає поверненню 2552,97грн судового збору 50% судового збору, сплаченого з відповідної позовної заяви (5105,95:100*50=2552,97).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 130, 185 п. 4 ч.1 ст. 231, ст.ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України Про судовий збір, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство БілоцерківМАЗ (09100, Київська обл., м. Біла Церква, б-р Михайла Грушевського, буд. 13; ідентифікаційний код 31907458) з Державного бюджету України (Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області; місцезнаходження - пл. Лесі Українки,1, м. Київ, 01196; ідентифікаційний код 37955989, рахунок № НОМЕР_1 в ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 89998) 800грн (вісімсот гривень) судового збору, перерахованого відповідно до квитанції №ПН1039 від 04.12.2017, та 1752,97грн (одну тисячу сімсот п`ятдесят дві грн дев`яносто сім коп) судового збору, перерахованого відповідно до квитанції №ПН1041 від 04.12.2017, а всього 2552,97грн (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві грн 97 коп).

3. В частині повернення судового збору дана ухвала є виконавчим документом.

4. Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення.

5. Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання її повного тексту у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повний текст складено 19.07.2019.

Суддя А.Р. Ейвазова