ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2019 р. Справа № 911/1622/18

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Янченка А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівський м`ясокомбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Тарасово"

про стягнення заборгованості

За участю представників:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Антонівський м`ясокомбінат" (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Тарасово" (далі - відповідач) про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань в сумі 2 515 062,98 рос. руб., що в еквіваленті становить 1 056 326,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за контрактом № 3 від 30.01.2017.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/1622/18 та призначено підготовче засідання на 28.09.2018.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи № 911/1622/18 в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 12.10.2018.

11.10.2018 до канцелярії Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про стягнення пені згідно контракту (вх. № 20933/18 від 11.10.2018), згідно якого останній заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та надав суду контррозрахунок пені. Вказаний відзив прийнято судом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.10.2018 розгляд справи відкладено на 02.11.2018.

29.10.2018 до канцелярії Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив від 22.10.2018 (вх. № 30946/18 від 29.10.2018), згідно якої останній визнав заперечення відповідача безпідставними та необгрунтованими, а контррозрахунок пені - помилковим, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Дана відповідь на відзив на позов прийнята судом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.11.2018 зупинено провадження у справі № 911/1622/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівський м`ясокомбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Тарасово" про стягнення заборгованості до набрання законної сили рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/3268/17.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.07.2019 поновлено провадження у справі № 911/1622/18, справу призначено до розгляду по суті на 12.07.2019.

12.07.2019 через канцелярію господарського суду Київської області надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 10645/19), згідно якого представник відповідача просить суд відкласти розгляд справи, у зв`язку із неможливістю уповноваженого представника бути присутнім у судовому засіданні.

Вказане клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи залишено судом без задоволення з огляду на доказову необгрунтованість та нормативну безпідставність.

Крім того, суд звертає увагу сторін на закінчення встановлених ст. 195 Господарського процесуального кодексу України строків розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 12.07.2019, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.11.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 у справі № 911/3268/17 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Тарасово" (223039, Республіка Беларусь, Мінська обл., Мінський р-н, с. Табори, Будівля МПЦ, к. 100, код УНП 691790476, код ОКПО 00) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівський м`ясокомбінат" (09138, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Мала Антонівка, вул. А. Цмокна, 1-Б, код 32638 (один мільйон вісімсот дев`яносто тисяч п`ятсот тридцять один) рос. руб. 25 коп. основного боргу, 17184 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят чотири) грн. 67 коп. судового збору.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.11.2018 у справі № 911/3268/17 встановлено, що 30.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Антонівський м`ясокомбінат" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Тарасово" (Покупець) було укладено контракт № 3, згідно з п. 1.1 якого продавець зобов`язувався поставити, а покупець оплатити і прийняти м`ясопродукцію виробництва підприємств України, згідно Реєстру підприємств третіх країн, що мають дозвіл Россельхознагляду, у відповідності до специфікацій, які є невід`ємною частиною даного контракту.

У відповідності з п. 1.2 контракту на кожну окрему партію товару сторонами складається і підписується окрема специфікація, кожна з яких є невід`ємною частиною даного контракту.

Кожна специфікація повинна містити наступну інформацію: асортимент товару, ціну, кількість товару, умови поставки, строк поставки і порядок оплати (п. 1.3 контракту).

Відповідно до п. 2.1 контракту, ціни на товар, купівля-продаж якого є предметом даного контракту, зазначаються в специфікаціях до даного контракту, які є невід`ємною частиною даного контракту, і встановлюються в російських рублях. Ціна на товар формується з урахуванням базису поставки, передбаченого "ІНКОТЕРМС 2010", на умовах, зазначених в специфікації, і включає в себе вартість неповернутої експортної тари (упаковки) і маркування.

Продавець поставляє товар на умовах, які погоджуються сторонами на кожну окрему поставку в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту (п. 3.1 контракту).

Як встановлено у п. 5.1 контракту, покупець здійснює оплату партії товару згідно виставленого продавцем інвойсу в розмірі 100% її вартості по факту поставки на протязі трьох банківських днів з часу оформлення покупцем митної декларації і надання її сканкопії продавцю, якщо інше не передбачено в специфікації.

За умовами п. 6.1 контракту товар, який поставляється продавцем на умовах даного контракту, повинен бути вироблений в Україні і відповідати ДСТУ та ТУ, діючим на території Митного Союзу.

Приймання товару по кількості та якості здійснюється уповноваженим спеціалістом покупця, шляхом огляду товару і звірки його фактичної кількості і якості з даними, вказаними в супровідних документах (п. 7.1 контракту).

Згідно з п. 8.1 контракту продавець гарантує, що якість товару, який поставляється на умовах даного контракту, буде повністю відповідати ДСТУ, ТУ, діючим на території Митного Союзу, що буде підтверджено сертифікатами постачальників окремо по видам продукції в кожній із поставлених партій товару.

Положеннями п. 10.2 контракту передбачено, що у випадку виникнення спірних питань із-за невідповідності якості товару стандартам і сертифікатам постачальника, покупець має право оспорити якість товару протягом 10 днів і заявити рекламацію. При цьому покупець зобов`язаний прикласти до неї акт, оформлений у відповідності з міжнародними нормами і правилами, за участю однієї із незалежних контрольних організацій, компетентних у проведені подобного роду експертиз.

Відповідно до п.п. 12.1, 12.2 контракту всі спори, пов`язані з умовами виконання даного контракту, сторони будуть намагатися вирішити шляхом переговорів і консультацій. Якщо вказані спори не можуть бути вирішені шляхом переговорів, то будь-який спір, що виник у відношенні цього контракту або у зв`язку з ним, підлягає передачі на розгляд і кінцеве вирішення в суд держави позивача.

На виконання умов вказаного контракту позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 25094531,25 рос. руб., що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними CMR, оригінали яких були оглянуті судом, з відповідними відмітками про отримання, завіреними штампом Мінської митниці, у тому числі - згідно специфікацій № 1 від 30.01.2017 р. на суму 3890531,25 рос. руб., № 2 від 30.01.2017 р. на суму 2576000,00 рос. руб., № 3 від 10.02.2017 р. на суму 2592000,00 рос. руб., № 4 від 15.05.2017 р. на суму 2624000,00 рос. руб., № 5 від 22.05.2017 р. на суму 2592000,00 рос. руб., № 6 від 26.05.2017 р. на суму 2754000.00 рос. руб., № 7 від 29.05.2017 р. на суму 2592000,00 рос. руб., № 8 від 02.06.2017 р. на суму 2754000,00 рос. руб., № 9 від 16.06.2017 р. на суму 2720000,00 рос. руб.

Відповідач отриманий товар оплатив частково в сумі 22604000,00 рос. руб. і таким чином, не виконав належно взяті на себе зобов`язання за контрактом.

Відповідач доказів оплати поставленого позивачем товару згідно контракту № 3 від 30.01.2017 р. в сумі 1890531,25 російських рублів суду не надав.

Факт порушення відповідачем зобов`язань за контрактом судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманого на підставі контракту № 3 від 30.01.2017 товару, позивачем за період з 09.02.2017 по 30.06.2018 нараховано загалом 2 515 062,98 рос. рублів, а зокрема: 87 132,13 рублів за несвоєчасну оплату поставленого товару відповідно до накладної № 1497 від 05.02.2017 за період з 09.02.2017 по 27.03.2017, 297 580,21 рублів за несвоєчасну оплату поставленого товару відповідно до накладної № 1499 від 05.02.2017 за період з 09.02.2017 по 24.05.2017, 370 250,57 рублів за несвоєчасну оплату поставленого товару відповідно до накладної № 2091 від 17.02.2017 за період з 23.02.2017 по 31.05.2017, 47 406,38 рублів за несвоєчасну оплату поставленого товару відповідно до накладної № 6499 від 17.05.2017 за період з 23.05.2017 по 31.05.2017, 55 539,56 рублів за несвоєчасну оплату поставленого товару відповідно до накладної № 6860 від 23.05.2017 за період з 29.05.2017 по 18.06.2017, 80 796,19 рублів за несвоєчасну оплату поставленого товару відповідно до накладної № 7142 від 27.05.2017 за період з 01.06.2017 по 12.07.2017, 143 856 рублів за несвоєчасну оплату поставленого товару відповідно до накладної № 7144 від 31.05.2017 за період з 06.06.2017 по 12.07.2017, 197 116,85 рублів за несвоєчасну оплату поставленого товару відповідно до накладної № 7367 від 04.06.2017 за період з 08.06.2017 по 21.08.2017 та 1 235 385,10 рублів за несвоєчасну оплату поставленого товару відповідно до накладної № 7866 від 19.06.2017 за період з 23.06.2017 по 30.06.2018.

Відповідно до ст. 290 Цивільного кодексу Республіки Білорусь зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов зобов`язання і вимог законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до вимог, що зазвичай пред`являються.

Відповідно до ст. 291 Цивільного кодексу Республіки Білорусь одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не витікає із законодавства або договору.

Статтею 365 Цивільного кодексу Республіки Білорусь зазначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язання встановлена неустойка, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій неустойкою. Законодавством або договором можуть бути передбачені випадки, коли допускається стягнення тільки неустойки, але не кредитора можуть бути стягнуті або неустойка, або збитки. У випадках, коли за невиконання або неналежне виконання зобов`язання встановлена обмежена відповідальність, збитки, що підлягають відшкодуванню в частині, не покритій неустойкою, або понад неї, або замість неї, можуть стягнуті до меж, встановлених таким обмеженням.

Відповідно до ст. 476 Цивільного кодексу Республіки Білорусь за договором постачання постачальник-продавець, що здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в обумовлений термін або терміни вироблені або закуповувані ним товари покупцеві для використання їх в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім і іншим подібним використанням.

Відповідно до ст. 486 Цивільного кодексу Республіки Білорусь що покупець оплачує товари, які поставляються, з дотриманням порядку і форми розрахунків, передбачених договором постачання. Якщо угодою сторін порядок і форма розрахунків не визначені, то розрахунки здійснюються платіжними дорученнями. Якщо договором постачання передбачено, що оплата товарів здійснюється одержувачем (платником), і останній необґрунтовано відмовився від оплати або не сплатив товари у встановлений договором термін, постачальник має право вимагати оплати поставлених товарів від покупця.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та наданий відповідачем контррозрахунок пені, суд дійшов висновку про арифметичну правильність здійсненого позивачем розрахунку пені.

Судом критично оцінюються заперечення відповідача відносно порушення позивачем істотних умов контракту, а саме поставки не того виду продукції який був зазначений у підписаній специфікації № 1 від 30.01.2017 на суму 3 890 531,25 рос. руб, оскільки всупереч п. 4.2.3. контракту відповідач не повідомив позивача протягом 48 годин з часу приймання товару про невідповідність якості товару, всупереч п. 10.2. контракту не заявив протягом 10 днів рекламацію з прикладеним до неї актом експертизи.

Щодо доводів відповідача відносно неправильності наданого позивачем розрахунку пені, суд зазначає, що відповідачем при розрахунку пені не враховано поставку товару згідно специфікації № 1 від 30.01.2017 на суму 3 890 531,25 рос. руб.; відповідачем при розрахунку пені не враховано проплати на загальну суму 2 000 000 рос. руб.

Усі інші твердження та заперечення сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Разом із тим, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та відповідача які викладені останніми у своїх письмових заявах та їх відображення у судовому рішенні, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 2 515 062,98 рос. рублів пені є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Правомірність стягнення з боржника на користь кредитора суми в іноземній валюті без зазначення її еквіваленту у національній валюті України підтверджена правовою позицією, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Тарасово" (223039, Республіка Беларусь, Мінська обл., Мінський р-н, с. Табори, Будівля МПЦ, к. 100, код УНП 691790476, код ОКПО 00) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівський м`ясокомбінат" (09138, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Мала Антонівка, вул. Олексія Цмокна, будинок 1 Б, ідентифікаційний код 32638227) 2 515 062 (два мільйони п`ятсот п`ятнадцять тисяч шістдесят два) рос. руб. 98 коп. пені та 15 844 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок чотири гривні) 90 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 22.07.2019.

Cуддя П.В.Горбасенко