ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.07.2019 Справа № 905/984/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкова А.О.,

за позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро,

до відповідача Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область,

про стягнення 93 356,21грн.,

представники сторін:

від позивача Левченкова О. А ОСОБА_1 ,

від відповідача не з`явився,

Позивач, Публічне акціонерне товариство Укртелеком, м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком м.Дніпро, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 93356,21грн., з яких: основна заборгованість - 91923,22 грн.; інфляція 919,23грн.; 3% річних 513,76грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань по сплаті заборгованості по договору №2135 від 14.05.2018 про надання послуг бізнес-мережі за надані послуги за період лютий 2019 березень 2019. В якості правових підстав подання позову позивач зазначив положення статей 266, 509, 509, 527, 530, 612, 625, 903 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

На підтвердження позовних вимог, позивачем до матеріалів справи надані належним чином засвідчені копії: договору про надання послуг бізнес-мережі №2135 від 14.05.2018; угоди №1, №2, №3, №4, №5 від 14.05.2018 до договору №2135 від 14.05.2018; рахунків-актів за телекомунікаційні послуги за період лютий 2019 березень 2019; вимоги про сплату заборгованості від 17.05.2019; виписки ПАТ Укртелеком від 28.02.2014.

25.06.2019 до суду надійшла заява позивача №12С000-3747 від 24.06.2019 про зменшення позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість в сумі 45766,08грн., 3% річних в сумі 331,95грн., інфляційні втрати в розмірі 457,66грн. В заяві позивач повідомляє, що 19.06.2019 відповідачем було сплачено 46157,14грн. в рахунок спірної заборгованості (оплата рахунку за березень 2019 року за договором про надання бізнес-мережі), згідно платіжного доручення №2022 від 19.06.2019.

Відповідно п.2 ч.2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вище викладене, та те, що заява позивача про зменшення позовних вимог подана до початку першого судового засідання, суд приймає її дану заяву та розглядає позовні вимоги в редакції даної заяви.

Від відповідача 25.06.2019 до суду надійшов відзив №1515/24/01-3015 на позовні вимоги, в якому Управління поліції охорони в Донецькій області просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач вказує на порушення відповідачем п.4.6. договору про надання послуг бізнес-мережі №2135 від 14.05.2018, щодо направлення на адресу відповідача рахунку в паперовому вигляді. З огляду на неотримання рахунку з відомостями про розмір належної до сплати суми, за поясненнями відповідача, він був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання щодо оплати послуг. Вказує, що отримана відповідачем претензія від 17.05.19 про сплату заборгованості не має реквізитів для оплати заборгованості та містить суперечливі дані щодо самої суми заборгованості, що, також позбавило відповідача можливості здійснити оплату послуг за договором.

Як на правову підставу відповідач посилається на ст.ст. 612, 613, 221 ГК України.

У відповіді на відзив позивач наголошує, що згідно п.5.8. Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг, неотримання рахунка не звільняє відповідача від зобов`язання щодо оплати послуг.

Позивач в судовому засіданні 17.07.2019 підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідач в судове засідання 17.07.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, суд -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2018 між Публічним акціонерним товариством Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком (оператор) та Управлінням поліції охорони в Донецькій області укладений договір (бізнес-абонент) №2135 про надання послуг бізнес мережі (далі договір).

Відповідно до п.1.1 договору оператор надає бізнес-абоненту телекомунікаційні послуги бізнес-мережі (послуги), а бізнес-абонент отримує зазначені послуги та сплачує їх вартість.

Під бізнес-мережею розуміється система комплексного обслуговування бізнес-абонентів, що забезпечує надання повного спектра телекомунікаційних послуг з підвищеним рівнем обслуговування (п.1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору оператор організовує бізнес-абоненту лінію(ї) зв`язку для надання послуг або у разі відсутності технічної можливості пропонує бізнес-абоненту інші варіанти підключення.

Приписами п.3.1 договору встановлено, що сторони за цим договором мають права і несуть обов`язки, передбачені Умовами та порядком надання телекомунікаційних послуг ПАТ Укртелеком (далі - Умови Укртелекому, затверджені оператором, опубліковані на офіційному веб-сайті Оператора https://ukrtelecom.ua) і чинним законодавством України, зокрема, Законом України Про телекомунікації, Правила надавання та отримання телекомунікаційних послуг.

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 договору передбачено, що бізнес-абонент здійснює оплату замовлених послуг згідно з тарифами зазначених у додатках до угод до цього договору та умовами Укртелекому; порядок оплати наданих телекомунікаційних послуг кредит; оплата послуг проводиться у національній валюті України; рахунок (рахунок-акт) за послуги Бізнес-абонент повинен оплатити не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим, шляхом перерахування неналежної до сплати суми на розрахунковий рахунок оператора.

В п.4.6. договору, визначена система розрахунків, що застосовується оператором: з надсиланням рахунків у паперовому вигляді на вказану адресу.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018. У разі, коли жодна зі сторін за два тижні до закінчення строку дії договору не заявить про своє небажання надалі продовжувати відносини, договір вважається продовженим на кожний наступний рік на таких самих умовах (п.5.1, п.5.2 договору).

Таким чином, суд виходить з того, що договір про надання послуг бізнес мережі №2135 від 14.05.2018 є чинним, що сторонами не заперечується.

14.05.2018 між сторонами підписані додаткові угоди № 1, №2, №3, №4, №5 до договору №2135: про надання послуг телефонного зв`язку; про надання послуг не комутованого доступу до мережі Інтернет; про надання послуг проводового радіомовлення; про надання в користування каналів електрозв`язку; про надання послуги відомчої телекомунікаційної мережі з використанням мережі Інтернет.

На підтвердження виконання договору №2135, позивачем надано до матеріалів справи наступні рахунки-акти:

№021353.2.2019. за телекомунікаційні послуги за лютий 2019 згідно з договором № 2135 у сумі 45809,28 грн., граничний термін сплати 31.03.2019;

№021353.3.2019. за телекомунікаційні послуги за березень 2019 згідно з договором № 2135 у сумі 46157,14 грн., граничний термін сплати 30.04.2019.

Також позивачем до матеріалів справи надана претензія про сплату заборгованості від 17.05.2019 про сплату заборгованості у сумі 91923,22грн., в яку включено період надання послуг позивачем у лютому 2019 березні 2019 на суму 91923,22 грн.; вказана вимога була направлення на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення та отримана останнім 21.05.2019 (а.с. 31-35).

Відповідач не надав заперечень проти отримання послуг від позивача по договору №2135 протягом лютого 2019 березня 2019.

Також відповідачем не надано жодних зауважень щодо якості, вартості або повноти наданих телекомунікаційних послуг.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із п.72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг у разі здійснення розрахунків за отримані телекомунікаційні послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Вказані рахунки-акти виставляються (формуються) авторизованим програмним забезпеченням згідно вимог ст. 24 Закону України Про телекомунікації щодо відповідності стандартам і технічним регламентам технічних засобів телекомунікацій. Підтвердження відповідності технічних засобів телекомунікацій здійснюється із Законом України Про підтвердження відповідності відповідно до вимог НКРЗІ.

Надані до матеріалів справи рахунки-акти роздруковані із автоматизованого програмного забезпечення згідно вимог ст.24 Закону України Про телекомунікації (а.с. 29, 30).

Відповідачем відомості, викладені у актах-рахунках, не спростовані та жодних зауважень до них не надано.

Таким чином, факт надання позивачем послуг за договором №2135 від 14.05.18р. за період з лютого 2019 по березень 2019р. підтверджені матеріалами справи, та не спростовані відповідачем.

Разом з тим, як було встановлено судом, 19.06.2019р. відповідач здійснив оплату послуг за договором №2135 за березень 2019р. в сумі 46157,14грн.

До заяви позивача про зменшення позовних вимог №12С000-3747 від 24.06.2019 була додана інформація з платіжного доручення, підписана начальником відділу розрахунків з юридичними особами ПАТ Укртелеком, яка місить відомості щодо здійснення відповідачем 19.06.2019р. платежу на суму 46157,14грн по рахунку за березень 2019р. за договором про надання бізнес-мережі.

Таким чином, на теперішній час заборгованість за договором №2135 від 14.05.18р. складає 45766,08грн. основного боргу.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частина 2 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В п.4.6. договору №2135 від 14.05.2018 про надання послуг бізнес-мережі, сторони визначили систему розрахунків, що застосовується оператором: з надсиланням рахунків у паперовому вигляді на вказану адресу.

Проте, як було встановлено судом, про що, також, зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, рахунки-акти за телекомунікаційні послуги за період лютий 2019 березень 2019 за договором про надання послуг бізнес-мережі №2135 від 14.05.2018 відповідачем не були отримані.

Доказів направлення рахунків-актів за телекомунікаційні послуги за період лютий 2019 березень 2019 на адресу відповідача суду не надано.

Посилання позивача на положення п.5.6. та п.5.8. Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком», якими передбачена можливість направлення рахунків абонентові в електронній формі та можливості абонента самостійно сформувати рахунок за телекомунікаційні послуги у відповідному розділі на офіційному веб-сайті Укртелекому (www.ukrtelecom.ua), судом відхиляються, оскільки п.5.6. протиречить положенням п.4.6. договору, а п.5.8. Умов (в редакції, чинній з 01.02.2019), застосовується тільки для фізичних осіб.

Таким, чином, з огляду на те, що через характер послуг та відсутність в договорі вартості щомісячного об`єму послуг, суд вважає обґрунтованим довід відповідача, про неможливість самостійного визначення розміру сум, які підлягають оплаті до отримання рахунку від позивача. Тобто, через, встановлений судом факт ненаправлення позивачем у встановлений договором спосіб рахунків за лютий 2019 березень 2019 на адресу відповідача, слід застосувати правила ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, а тому, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих послуг є таким що настав з 8-го дня після дня пред`явлення вимоги звернення з даним позовом до відповідача.

Претензія Публічного акціонерного товариства Укртелеком б/н від 17.05.19 про сплату заборгованості судом не може бути розцінена, як пред`явлення вимоги до відповідача, оскільки вона містить суперечливі дані щодо суми заборгованості, а саме за текстом претензії йдеться про заборгованість в розмірі 91923,22грн., а в її прохальній частині вказано, що оплаті підлягає заборгованість в розмірі 18278,61грн.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо оплати наданих послуг шляхом направлення позовної заяви на адресу відповідача 17.05.2019р. Позовна заява надійшла на адресу відповідача 21.05.2019р., про що свідчать відомості щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта".

З огляду на зазначене, враховуючи приписи ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язаний був сплатити на користь позивача заборгованість у строк до 28.05.2019р.

На момент прийняття рішення по справі відповідач доказів погашення існуючого боргу в сумі 45766,08 грн. за надані позивачем послуги за договором №2135 за лютий 2019р. не надав, тому зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі.

Також, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошових зобов`язань по договору, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 457,66 грн. за період з 01.04.2019 по 29.05.2019 (на суму основного боргу 45766,08грн); 3% річних в сумі 221,93грн. за період з 01.04.2019 по 29.05.2019 (на суму основного боргу 45766,08грн), та 3% річних в сумі 110,02грн. за період з 01.05.2019 по 29.05.2019 (на суму основного боргу 46157,14грн), суд зазначає наступне.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

З розрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних, вбачається, що позивачем визначений період їх нарахування за загальний період з 01.04.2019 по 29.05.2019.

Проте, як було встановлено судом, відповідач зобов`язаний був сплатити на користь позивача заборгованість у строк до 28.05.2019 (8-й день з дня отримання відповідачем позовної заяви), а отже 29.05.2019 є першим днем прострочення заборгованості. Жодних доказів звернення до відповідача із іншими претензіями матеріали справи не містять та позивачем суду не надано.

Таким чином, помилковим з боку позивача є нарахування інфляційних втрат та трьох відсотки річних до початку прострочення відповідачем зобов`язання зі сплати заборгованості.

У зв`язку з викладеним, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 457,66грн., а також трьох відсотки річних в сумі 331,95грн. за визначений позивачем період нарахування з 01.04.2019 по 29.05.2019.

З урахуванням норм ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі з урахуванням того, що саме неправомірні дії відповідача призвели до звернення позивача до суду з позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 130, 191, 231, 234, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро, до відповідача Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 46555,69грн., задовольнити частково - в сумі 45766,08грн.

Стягнути з Управління поліції охорони в Донецькій області (вул.Італійська,84, Маріуполь, Донецька область, 87515, з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01601, м.Київ, бульвар Тараса Шевченко, б.18; ; адреса філії: 49600, м.Дніпропетровськ, вул.Херсонська,26; , рахунок № НОМЕР_1 а ПАТ ПУМБ м. Київ, МФО 334851, , ІПН 56), суму основного боргу у розмірі 45766,08грн., та суму судового збору у розмірі 1921,00грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні 17.07.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.07.2019.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.С. Харакоз