ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. Справа №914/2093/18

Місто Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

Матущак О.І.,

секретар судового засідання - Борщ І.О.,

за участю представників:

від позивача (скаржника) - Ткачук Т.А. (адвокат),

від відповідача - не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Скарбниця", м. Львів № 140 від 24.04.2019

на рішення Господарського суду Львівської області від 29.03.2019 (повний текст рішення складено 08.04.2019, суддя І.Б.Козак)

у справі № 914/2093/18

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Скарбниця", м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Турінг-Україна", м. Львів

про стягнення надмірно сплачених коштів

ВСТАНОВИВ:

короткий зміст вимог позову та рішення суду першої інстанції:

на розгляд господарського суду Львівської області Приватним акціонерним товариством акціонерної страхової компанії "Скарбниця" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Турінг-Україна" про стягнення надмірно сплачених коштів.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.03.2019 у справі № 914/2093/18 у позові Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Скарбниця", м. Львів про стягнення надмірно сплачених коштів - відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що за змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Однак, спірну суму позивач перерахував відповідачу на підставі укладеного договору страхування, складеного ж позивачем страхового акта, в якому даний випадок (ДТП) визнано страховим, встановлено виконання обов`язків страхувальника своєчасно та в повному обсязі та прийнято рішення про проведення страхової виплати в розмірі 241' 929,20 грн. відшкодування. На думку суду першої інстанції, позивачем не доведено наявності підстав для стягнення з відповідача спірної суми.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга позивача, в якій скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та позов задоволити, мотивуючи це тим, що:

1. виплата відшкодування сталася внаслідок помилки, допущеної працівниками позивача, і така помилка не може бути підставою для відмови від позову;

2. відповідно до п.7 Договору страховик несе відповідальність за застрахований об`єкт в період, за який сплачений платіж, . Отже, після відсутності оплати чергового п`ятого платежу з 00-00 год 01.08.2017 року автобус не був застрахований і тому страхова виплата не мала проводитися;

3. договір страхування станом на 31.03.2018 перестав діяти, а відтак станом на момент подання позову були відсутні договірні відносини, а грошові кошти перебувають у відповідача не на підставі укладеного договору, а відтак, норми ст.1212 ЦК України підлягають до застосування в даному випадку.

Відзиву на апеляційну скаргу - не подано. Згідно ст. 263 ГПК України подання відзиву є правом учасників справи; відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання не з`явився представник відповідача, хоча сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи розумні строки розгляду справи за апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, те, що явка представників сторін не визнавалася судом обов`язковою у даній справі, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам та запереченням сторін, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Згідно встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

01.04.2017р. між ПрАТ "АСК "Скарбниця" та ТзОВ "Європа-Турінг-Україна" укладено договір страхування транспортних засобів №1/14011/АТ/17, застрахований автомобіль - автобус "NEOPLAN №516/3SHDHC", д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2003.

Згідно п.7 Договору було передбачено, що страховик несе відповідальність по договору в період, за який сплачено платіж. Період відповідальності страховика вказано в заяві на страхування, яка є невід`ємною частиною договору.

Того ж дня, 01.04.2017р. Сторони підписали Додаткову угоду №1 (а.с.26) до договору страхування, в якій погодили змінити пункт 7 Договору та викласти в наступній редакції: страховий платіж сплачується частинами на поточний рахунок / касу страховика в наступні терміни за відповідні періоди страхування, тобто сторони змінили пункт 7 договору в цілому та погодили графік сплати 12 частинами страхового платежу страхувальником на рахунок страховика, тобто помісячний період сплат платежів, починаючи з 01 числа кожного місяця.

Таким чином, посилання позивачем на п.7 Договору та чинність цього пункту в попередній редакції (до укладення Додаткової угоди) є необґрунтованим позивачем.

07.08.2017р. приблизно о 11:00 год. на 686 км автодороги Київ-Чоп в межах населеного пункту с. Нагірне Сколівського району Львівської області легковий автомобіль "CITROEN Jumpy" д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_1 зіткнувся з автобусом "NEOPLAN №516/3SHDHC", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою слідчого Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Сенів В.І. від 27.11.2017р. встановлено вину водія автомобіля "CITROEN Jumpy" д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, однак закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_1

19.04.2018р. відповідачем подано позивачу заяву про виплату страхового відшкодування.

24.04.2018р. позивачем складено Страховий акт №30/К/17 та Додаток №1 до нього (а.с 11-13), у висновку якого даний випадок визнано страховим, встановлено виконання обов`язків страхувальника: своєчасно та в повному обсязі; надані документи та інформацію що підтверджують право на виплату страхового відшкодування оцінено як : достатні для прийняття рішення; та прийнято рішення про проведення страхової виплати в розмірі 241' 929,20 грн. відшкодування. Крім того, зазначено, що договір страхування свою дію: не припиняє.

Позивачем в позовній заяві не заперечується про те, що зазначений випадок визнано страховим і таке рішення страховика не було змінено.

Докази про здійснення позивачем перегляду таких висновків в Страховому акті чи скасування Страхового акту - в матеріалах справи відсутні.

Позивачем виплачено відповідачу 241' 929,20 грн. страхового відшкодування, що підтверджується:

платіжним дорученням №294 від 24.04.2018р. на суму 83' 200,00 грн.;

платіжним дорученням №872 від 27.04.2018р. на суму 84' 300,00 грн.;

платіжним дорученням №913 від 04.05.2018р. на суму 74' 429,20 грн.

Позивачем подано Аудиторський звіт про перевірку департаменту з врегулювання збитків з питань врегулювання справ на виплату за договорами добровільного страхування транспортних засобів ПрАТ АСК "Скарбниця" за період 01.01.2018р. по 30.06.2018р., у якому зазначено, що фахівцем Служби Внутрішнього Аудиту було виявлено безпідставну виплату страхового відшкодування по справі на виплату №30/К/17 тому, що на момент настання страхового випадку 07.08.2017р. об 11:00 год. договір страхування не діяв, оскільки страхувальником не було сплачено черговий 5-й страховий платіж, який передбачено п.1 Додаткової угоди до цього договору від 01.04.2017р.

Листом №149-34396/18 від 15.08.2018р. ПАТ "Кредобанк" повідомив ПрАТ АСК "Скарбниця" про те, що кошти в сумі 1892,00 грн. від ТзОВ "Європа-Турінг-Україна" надійшли згідно вхідного документу №375 на поточний рахунок ПрАТ АСК "Скарбниця" 07.08.2017р. о 12:08 год. (а.с. 27), однак Банк не долучив жодних документів на підтвердження наданої інформації стосовно години надходження платежу.

28.11.2017р. між ТзОВ "Європа-Турінг-Україна" (первісний боржник), ТзОВ "Алголь" (новий боржник) та ПрАТ АСК "Скарбниця" (кредитор) укладено договір про переведення боргу первісного боржника за договорами страхування, в т.ч. договору страхування транспортних засобів №1/14011/АТ/17 від 01.04.2017р.

Предмет позову - вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 241 929,2 грн.

Нормативна підстава позову, зазначена позивачем, - ст. 1212, ст. 1166 ЦК України.

Фактична підстава позову, зазначена позивачем, - виплата заявленого до стягнення страхового відшкодування внаслідок помилки працівника позивача, та нечинність дії договору страхування на момент ДТП (страхового випадку).

За змістом частини 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

При цьому, страховим ризиком, за вимогами ч.1 ст.8 Закону України "Про страхування" визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховим випадком, у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Разом з тим, за змістом ст. 980 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Згідно з статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону передбачено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

В силу ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У справі, що розглядається, спір виник щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою страхового відшкодування за договором добровільного страхування цивільної відповідальності наземного транспортного засобу (автобуса).

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Підставою виплати страхового відшкодування є страховий випадок, тобто ДТП, внаслідок якої відбулося пошкодження майна, із володінням та користуванням яким пов`язані майнові інтереси страхувальника, що є об`єктом майнового страхування за укладеним із страховиком договором.

Суд першої інстанції підставно звернув увагу позивача його права, визначені укладеними сторонами договором спору, зокрема, на п.12.3.2 договору: страховик має право перевіряти інформацію, надану страхувальником, а також виконання ним умов договору; п.12.3.3: з`ясовувати причини обставини та наслідки страхового випадку, перевіряти всі надані документи; п.12.3.4: надсилати запити в компетентні органи та отримувати додаткові документи, необхідні для складання страхового акту. При цьому термін складання страхового акту та термін виплати страхового відшкодування подовжується на період надсилання запитів і отримання відповідей та додаткових документів; п.12.3.5: якщо страховий платіж сплачується страхувальником в розстрочку частинами, то з моменту настання страхової події до виплати страхового відшкодування страховик має право вимагати оплати страхувальником неоплачених страхових платежів. У разі невиконання даної вимоги страхувальником виплатити страхове відшкодування пропорційно відношенню частини страхового платежу, що надійшла на поточний рахунок страховика чи його представника на час настання страхового випадку до повного страхового платежу або в односторонньому порядку при виплаті страхового відшкодування зробити залік однорідних вимог на суму неоплаченого страхового платежу.

Позивач в апеляційній скарзі висуває довід про те, що вищезазначене є правом позивача, а не його обов`язком. Разом з тим, права особи - це можливості та блага, які вона може застосовувати та реалізовувати з метою досягнення своїх цілей та результатів, здійснення господарської діяльності та запобігання можливим збиткам. Відтак, вищезазначені права страховика спрямовані на запобігання та захист від негативних результатів та наслідків вказаних дій.

Основний аргумент позивача стосується того, що відповідач порушив строк внесення страхового платежу і оплатив черговий внесок 07.08.2017р. о 12:00 год., тоді як ДТП сталося орієнтовно об 11:00 год., тому договір страхування не діяв в цей період, що має своїм наслідком відсутність обов`язку позивача здійснювати будь-яке страхове відшкодування відповідачу і сплачені кошти підлягають поверненню як зайво сплачені.

У матеріалах справи відсутні належні саме первинні докази на підтвердження години здійснення відповідачем страхового платежу 07.08.2017 року.

Позивач не скористався свої жодним правом, передбаченим договором, щодо дослідження обставин справи, виконання обов`язків страхувальником щодо належної сплати чергових внесків, не перевіряв банківський рахунок на факт вчасності надходження коштів, як і не зменшив суму страхового відшкодування пропорційно розміру невнесеного платежу. У матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем будь-яких дій, спрямованих на дослідження обставин справи до виплати страхового відшкодування. Приводом до звернення з позовом стали результати аудиторської перевірки.

Щодо посилань позивача на Аудиторський звіт про перевірку департаменту з врегулювання збитків з питань врегулювання справ на виплату за договорами добровільного страхування транспортних засобів ПрАТ АСК "Скарбниця" за період 01.01.2018р. по 30.06.2018р., у якому встановлено безпідставну виплату страхового відшкодування по справі на виплату №30/К/17 тому, що на момент настання страхового випадку 07.08.2017р. об 11:00 год. договір страхування не діяв, оскільки страхувальником не було сплачено черговий 5-й страховий платіж, який передбачено п.1 Додаткової угоди до цього договору від 01.04.2017р., то такий звіт носить рекомендаційний характер, а також є внутрішній документом страхової компанії, а тому не несе жодного імперативного характеру для сторін та умов договору. Водночас, виявлені внутрішньою аудиторською службою порушення та зазначення їх у звіті можуть бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб страхової компанії у встановленому чинним законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року № 6-88цс13 предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Таким чином, спірну суму позивач перерахував відповідачу на підставі укладеного договору страхування та страхового акта, в якому даний випадок (ДТП) визнано страховим, встановлено виконання обов`язків страхувальника своєчасно та в повному обсязі та прийнято рішення про проведення страхової виплати в розмірі 241' 929,20 грн. відшкодування. Зазначене рішення страховика є чинним.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявності підстав для стягнення з відповідача спірної суми.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

За даних обставин, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 29.03.2019 у справі № 914/2093/18 відповідає нормам матеріального права. Доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та не доводять порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно ст.129 ГПК України апеляційний суд дійшов висновку про покладення сплаченого скаржником судового збору на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 255, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Скарбниця", м. Львів № 140 від 24.04.2019 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 29.03.2019 у справі №914/2093/18 - залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

О.І. Матущак

Повний текст постанови складено - 19.07.2019р.