ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" липня 2019 р. Справа №924/229/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Устіновій А.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Обласної фірми "Кіновідеопрокат", м. Хмельницький

до Правозахисної громадської організації "Соломон", м. Хмельницький

про 1) стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №159 від 18.10.2018р., укладений між Хмельницькою обласною фірмою "Кіновідеопрокат" та правозахисною організацію "Соломон" основної заборгованості в розмірі 24133,21 грн., 915,48 грн. - пені;

2) дострокове розірвання договору оренди нежитлового приміщення №159 від 18.10.2018р.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Рішення виноситься 15.07.2019р., оскільки в судовому засіданні 25.06.2019р. оголошувалась перерва.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з правозахисної організації "Соломон" заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №159 від 18.10.2018р. в розмірі 18280,22 грн. та 915,48 грн. пені; достроково розірвати договір оренди нежитлового приміщення №159 від 18.10.2018р.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем договору оренди нежитлового приміщення №159 від 18.10.2018р.

Посилаючись на п. 2.9 договору позивач нарахував відповідачу пеню загалом за період з 01.11.2018р. по 28.02.2019р. в сумі 915,48 грн.

Ухвалою суду від 05.06.2019р. прийнято заяву позивача від 04.06.2019р. про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої предметом позову являються вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №159 від 18.10.2018р., укладений між Хмельницькою обласною фірмою "Кіновідеопрокат" та правозахисною організацію "Соломон" в розмірі 25048,69 грн. (з них основна заборгованість в розмірі 24133,21 грн., 915,48 грн. - пеня); дострокове розірвання договору оренди нежитлового приміщення №159 від 18.10.2018р.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у клопотанні від 04.06.2019р. просив суд проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

18.10.2018р. між обласною фірмою "Кіновідеопрокат" (Орендодавець) та Правозахисною організацією "Соломон" (Орендар) укладено договір №159 оренди нежитлового приміщення (нерухомого майна). Договір погоджено Хмельницькою обласною радою 08.11.2018р.

Згідно п. 1.1 договору предметом договору є оренда окремо визначеного майна, нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовується під офіс.

Відповідно до п. 1.2 договору, орендодавець надає, а орендар приймає в оренду нежитлове приміщення площею 9,2 м2 також площа загального користування 2,76 м2, загальна площа становить 11,96 м2, розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська АДРЕСА_1 , з метою використання його під офіс громадської організації.

Згідно п. 1.3 договору, термін дії цього договору термін дії цього договору починається за згодою сторін 18 жовтня 2018 року по 17 вересня 2021 рік.

Відповідно до п. 1.4 договору, власником орендованого майна залишаються територіальні громади сіл, селищ, міст області, а орендар користується ним протягом терміну дії оренди, обумовленим цим договором.

Згідно п.1.5 договору, орендар не несе відповідальності за пошкодження майна, що сталися внаслідок землетрусів, блискавок, ураганів, злив чи пошкоджень, спричинених страйками, військовими діями чи за інших обставин, то не залежать від орендаря.

Відповідно до п.2.1 договору, орендна плата є платежем, який вносить орендар орендодавцеві незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно п.2.2 договору, орендна плата зараховується: за нерухоме майно 50% до обласного бюджету, 50% - на відповідний рахунок Орендодавця.

Відповідно до п. п. 2.3, 2.4 договору, Орендна плата визначається відповідно рішення п`ятої сесії обласної ради "Про впорядкування орендних відносин" від 20.12.2006 №21 -5/2006. Сума орендної плати нараховується згідно розрахунку: експертна (самостійна або незалежна) оцінка приміщення - 159578,00 грн., орендна ставка - 3%; орендна плата за 1 кв.м - 43,36 грн. За домовленістю сторін орендна плата встановлюється 166,67 грн. за 1 кв. м. Податок на додану вартість сплачується орендарем окремо від орендної плати у розмірах та порядку, встановленому чинним законодавством 20% 33,33 грн.; загальна сума орендної плати 2392,00 грн.

Відповідно до п. 2.7 договору, розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Про це одна сторона повідомляє, другу не пізніше одного місяця з моменту набрання чинності вищевказаних змін.

Згідно з п. 2.8 даного договору, орендна плата перераховується Орендарем щомісячно в терміни, до 15 числа поточного місяця з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць на підставі виставленого Орендодавцем рахунку.

Відповідно до п. 2.9 договору, за несвоєчасне внесення Орендарем орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктом 2.10 даного договору, передбачено, що наднормативна сума орендної плати, що надійшла на рахунок Орендодавця, підлягає у встановленому порядку поверненню Орендарю або заліку в рахунок наступних платежів.

Відповідно до п. 4.1.1 договору, Орендар зобов`язаний: використовувати орендоване приміщення відповідно до його призначення, визначеного умовами Договору.

Згідно п. 4.1.3 договору, своєчасно та в повному обсязі сплачувати Орендодавцеві орендну плату, експлуатаційні витрати по утриманню приміщення та відшкодовувати Орендодавцю земельний податок пропорційно займаній площі.

Відповідно до п.5.1. договору, Орендодавець зобов`язується: передати Орендарю в оренду приміщення, згідно п.1.2 розділу 1 цього договору по акту прийому - передачі майна, який підписується одночасно з договором оренди.

Згідно п. 6.1 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, згідно з договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Відповідно до п.6.2 договору, спори, що виникають у ході виконання договору, вирішуються за згодою сторін. Якщо згоди не буде досягнуто, спір розглядається в судовому порядку.

Згідно п. 7.1 договору, договір оренди діє з 18.10.2018р. по 17.09.2021р.

Відповідно до п. 7.2 договору, договір може бути достроково розірвано із ініціативи Орендодавця, а Орендар зобов`язаний повернути майно у випадках: якщо Орендар використовує майно (у цілому або частково) не відповідно до цього договору; якщо Орендар не вніс орендної плати протягом трьох місяців; якщо об`єкт оренди потрібен для власної господарської діяльності, в цьому випадку Орендодавець попереджує у письмовому вигляді Орендаря за два місяці.

Згідно п.7.4 договору, дія договору оренди припиняється внаслідок: закінчення терміну дії договору; загибелі об`єкта оренди (не з вини Орендаря); достроково за згодою сторін або рішенням господарського суду ; банкрутства Орендаря; зміни власника майна.

Згідно акту приймання - передачі приміщення від 18.10.2018р. позивач передав нежитлове приміщення площею 11,96 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в оренду, а відповідач (Орендар) прийняв нежитлове приміщення загальною площею 11,96 кв.м.

Позивачем на адресу відповідача у період з жовтня 2018р. по травень 2019 року надсилались рахунки на оплату орендної плати, експлуатаційних витрат на утримання приміщення та компенсації податку на землю.

У матеріалах справи наявні акти надання послуг за жовтень 2018р. на суму 3641,56 грн., за листопад 2018р. на суму 2699,71 грн., за грудень 2018р. на суму 2748,55 грн., за січень 2019р. на суму 3073,90 грн. Акти підписані про оплату орендної плати, експлуатаційних витрат на утримання приміщення та компенсації податку на землю. Акти підписані сторонами.

Також у матеріалах справи наявні акти надання послуг за лютий 2018р. на суму 3088,86 грн., за квітень 2019р. на суму 2961,19 грн., за травень 2019р. на суму 2891,80 грн. Акти виставлені на оплату орендної плати, експлуатаційних витрат на утримання приміщення та компенсації податку на землю. Вказані акти відповідачем не підписані.

У матеріалах справи наявний акт звірки розрахунків від 30.11.2018р., за яким заборгованість відповідача перед позивачем складає 6341,27 грн. Акт підписаний сторонами.

Відповідач отримав від позивача листи від 22.11.2018р., від 04.01.2019р., від 17.01.2019р., у яких позивач просив сплатити заборгованість за договором від 18.10.2018р.

17.01.2019р. відповідач отримав від позивача лист, у якому позивач просив відповідача з посиланням на п. 7.2 договору звільнити приміщення до 19.01.2019р.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 759, 762 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення (нерухомого майна) №159 від 18.10.2018р.

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (не споживна річ).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі. (ст. 286 Господарського кодексу України).

Згідно із ст.ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об`єктом оренди зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному об`ємі незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається за винятком випадків. передбачених законодавством.

Свої зобов`язання щодо оплати орендної плати відповідач не виконав, в результаті чого за ним утворилася заборгованість за період користування майном з жовтня 2018р. по травень 2019р.

Щодо заявленої позивачем заборгованості в розмірі 24133,21 грн. за період з жовтня 2018р. по травень 2019р., судом враховується таке.

За п. 2.8 договору орендна плата перераховується орендарем щомісячно в терміни, до 15 числа поточного місяця з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць на підставі виставленого орендодавцем рахунку.

Як вже зазначалось, позивачем виставлялись рахунки за період жовтень 2018р. - січень 2019р., в свою чергу, відповідачем підписані акти надання послуг за жовтень 2018р. на суму 3641,56 грн., за листопад 2018р. на суму 2699,71 грн., за грудень 2018р. на суму 2748,55 грн., за січень 2019р. на суму 3073,90 грн., на загальну суму 12163,72 грн., що свідчить про те, що відповідач погодився з фактом отримання таких послуг у вказаному розмірі.

У вказаних актах зазначено про оплату орендної плати, експлуатаційних витрат на утримання приміщення та компенсації податку на землю. Вказані акти підписані відповідачем, відповідно, відповідач погодився щодо розміру вказаних нарахувань, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 12163,72 грн. боргу за період жовтень 2018р. - січень 2019р. являються обґрунтованими.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 11969,49 грн. боргу за період лютий 2019р. - травень 2019р., судом враховується, що у матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем експлуатаційних витрат на утримання приміщення та податку на землю, як не надано розрахунку таких витрат відносно займаної відповідачем площі.

В свою чергу, п. 2.4 договору визначено, що загальна сума орендної плати складає 2392,00 грн.

При цьому, за п. 2.7 договору розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Про це одна сторона повідомляє, другу не пізніше одного місяця з моменту набрання чинності вищевказаних змін.

Доказів зміни орендної плати матеріали справи не містять.

Таким чином, суд, здійснивши розрахунок розміру орендної плати в системі "Законодавство", з врахуванням п. 2.4 договору, за яким розмір орендної плати складає 2392,00 грн., та з врахуванням п. 2.8 договору, за яким орендна плата сплачується з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, приходить до висновку, що розмір заборгованості (орендної плати), який підлягає стягненню з відповідача за період лютий 2019р. - травень 2019р., складає 10153,85 грн., з яких: 2511,32 грн. за лютий 2019р., 2523,88 грн. за березень 2019р., 2546,59 грн. за квітень 2019р., 2572,06 грн. за травень 2019р.

Відповідно, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача, вимоги про стягнення 10153,85 грн. заборгованості (орендної плати) за період лютий 2019р. - травень 2019р.

В решті позову в частині стягнення з відповідача 1815,64 грн. заборгованості (орендної плати, експлуатаційних витрат на утримання приміщення та компенсації податку на землю) за період лютий 2019р. - травень 2019р. належить відмовити.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що крім основного боргу, позивач заявив до стягнення пеню в сумі 915,48 грн. загалом за період з 01.11.2018р. по 28.02.2019р.

Як вже зазначалось, за п. 2.9 договору, за несвоєчасне внесення орендарем орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст.230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно вимог ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності зі ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.1 ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка, зокрема пеня - ч.1 ст. 546 ЦК України, ч.1 ст.549 ЦК України).

Суд, перевіривши правильність нарахування пені, дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 915,48 грн. пені підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про розірвання договору оренди від 18.10.2018р. №159 судом враховується таке.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 7.2 договору, договір може бути достроково розірвано із ініціативи Орендодавця, а Орендар зобов`язаний повернути майно у випадках: якщо Орендар використовує майно (у цілому або частково) не відповідно до цього договору; якщо Орендар не вніс орендної плати протягом трьох місяців; якщо об`єкт оренди потрібен для власної господарської діяльності, в цьому випадку Орендодавець попереджує у письмовому вигляді Орендаря за два місяці.

Як вже зазначалось, відповідач отримав від позивача листи від 22.11.2018р., від 04.01.2019р., у яких позивач просив сплатити заборгованість за договором від 18.10.2018р., які останнім залишенні без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

У вирішенні спорів щодо оренди (найму) майна слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково.

Судом встановлено, що відповідачем не вносилась орендна плата за період з жовтня 2018р. по травень 2019р.

В подальшому, 17.01.2019р. відповідач отримав від позивача лист, у якому позивач просив відповідача з посиланням на п. 7.2 договору звільнити приміщення до 19.01.2019р.

Відтак, приймаючи до уваги істотне порушення договору оренди відповідачем (п. 2 ст. 651 ЦК України), в тому числі, беручи до уваги відсутність проплат за 3 місяці (18.10.2018р. - 18.01.2019р.), позовні вимоги про розірвання договору оренди від 18.10.2018р. №159, зважаючи на встановлені судом факти та викладені вище приписи закону, є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині вимог про стягнення з відповідача 22317,57 грн. заборгованості, 915,48 грн. пені, та розірвання договору оренди від 18.10.2018р. №159.

В решті позову в частині вимог про стягнення з відповідача 1815,64 грн. заборгованості - відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди нежитлового приміщення №159 від 18.10.2018р. укладений між обласною фірмою "Кіновідеопрокат", м. Хмельницький та Правозахисною організацією "Соломон", м. Хмельницький.

Стягнути з Правозахисної громадської організації "Соломон" (м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 7, оф. 2, код 37825072) на користь обласної фірми "Кіновідеопрокат", (м. Хмельницький, вул. Подільська, 39, код 02403951) 22317,57 грн. (двадцять дві тисячі триста сімнадцять гривень 57 коп.) заборгованості, 915,48 грн. (дев`ятсот п`ятнадцять гривень 48 коп.) пені, 3702,76 грн. (три тисячі сімсот дві гривні 76 коп.) судового збору.

Видати наказ.

У позові в частині вимог про стягнення з відповідача 1815,64 грн. заборгованості відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 - в матеріали,

2 - позивачу (29013, м. Хмельницький, вул. Подільська, 39)

3- відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 7, оф. 2)

Всім рек. з повід.