УХВАЛА

15 липня 2019 року Справа № 913/310/19

Провадження №7/913/310/19

Суддя Господарського суду Луганської області Масловський С.В., розглянувши, заяву Фермерського господарства "Земля і Воля" б/н від 10.07.2019 про відвід судді Тацій Олени Владиславівни у справі № 913/310/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутеск XXI" (вул. Механізаторів, б. 14, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, )

до Фермерського господарства "Земля і Воля" (вул. Молодіжна, б. 25, с. Зелеківка Біловодського району Луганської області, 92831, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватного підприємства "Віктор І К" (вул. Висоцького, буд. 2, смт Власівка м. Світловодськ Кіровоградської області, ).

про стягнення заборгованості за договором №2202/П/1 на надання транспортних послуг від 22.02.2019 року у розмірі 48821,35 грн.,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Господарського суду Луганської області Тацій О.В. перебуває справа №913/310/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутеск XXI" до відповідача Фермерського господарства "Земля і Воля" за участю третьої особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного підприємства «Віктор І К» про стягнення заборгованості за договором №2202/П/1 на надання транспортних послуг від 22.02.2019 року у розмірі 48821,35 грн.

11.07.2019 через канцелярію Господарського суду Луганської області від відповідача надійшла заява б/н від 10.07.2019 про відвід судді Господарського суду Луганської області Тацій О.В. від розгляду даної справи з мотивів упередженості та необ`єктивності.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що на його думку розпорядження заступника керівника апарату суду від 19.06.2019, яким призначено повторний автоматизований розподіл позовної заяви у справі №913/310/19 та на підставі якого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2019 головуючим суддею по справі було визначено суддю Тацій О.В., є незаконним у зв`язку з відсутністю відповідних підстав.

Разом з тим, як на підставу для відводу судді відповідач посилається на те, що ухвалами суду його заяви про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції були залишені суддею Тацій О.В. без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.07.2019 (у складі судді Тацій О.В.) у зв`язку із висновком суду щодо необґрунтованості заявленого відводу, зупинено провадження у справі №913/310/19 до розгляду питання про відвід судді Тацій О.В., матеріали справи передані для автоматизованого розподілу.

11.07.2019 розпорядженням керівника апарату Господарського суду Луганської області №162-р від 11.07.2019 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" призначено повторний автоматизований розподіл заяви з метою вирішення питання про відвід судді Тацій О.В.

11.07.2019 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід судді передано на розгляд судді Масловському С.В.

Відповідно ст.35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З аналізу вищезазначеної статті вбачається, що законом передбачено вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Згідно з ч.3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Згідно з положеннями ч.3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 4 ст. 35 ГПК України також передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частинами 7, 8 та 11 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.06.2019 (суддя Смола С.В.) позовну заяву б/н від 27.05.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутеск XXI" залишено без руху та надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Рутеск XXI" 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви та подання до суду заяви про усунення недоліків.

19.06.2019 на адресу суду від представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутеск XXI" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви про стягнення заборгованості за договором №2202/П/1 на надання транспортних послуг від 22.02.2019 та додані до неї документи.

Однак, у зв`язку з тим, що суддя Смола С.В. відповідно до наказу Господарського суду Луганської області №34-вд від 10.06.2019 перебував у відрядженні з 16.06.2019 по 22.06.2019, на підставі ст. 32 ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 5.4.-1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Господарському суді Луганської області розпорядженням заступника керівника апарату суду від 19.06.2019 призначено повторний автоматизований розподіл позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутеск XXI" у справі №913/310/19.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.06.2019, головуючим суддею у справі визначено суддю Тацій О.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до абз. 1 п. 17.4 п. 17 Перехідних положень Розділу ХІ ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Зважаючи на те, що до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, суд бере до уваги те, що у відповідності до п. 2.3.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року N 30, збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ, які підлягали передачі раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) у випадках відсутності такого судді, якщо це призведе до неможливості розгляду цих справ та матеріалів у розумні строки (підпункт 2.3.47 пункту 2.3 цього Положення).

За п. 2.3.47 вказаного Положення, у разі відсутності раніше визначеного в судовій справі головуючого судді (судді-доповідача) у випадках, передбачених підпунктами 2.3.44-2.3.46 пункту 2.3 цього Положення, такі судові справи та матеріали підлягають автоматизованому розподілу за правилами, визначеними Засадами використання автоматизованої системи документообігу суду.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Луганської області №4 від 04.09.2015 затверджено Засади використання автоматизованої системи документообігу суду у Господарському суді Луганської області.

Відповідно п. 5.4.-1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Господарському суді Луганської області в редакції рішення зборів суддів від 16.01.2019, у випадку відсутності судді з поважної причини, заяви залишені без руху, відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, передаються разом із заявою про усунення недоліків для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Враховуючи вищевикладене та те, що суддя Смола С.В. відповідно до наказу Господарського суду Луганської області №34-вд від 10.06.2019 перебував у відрядженні з 16.06.2019 по 22.06.2019, суд дійшов висновку, що призначений 19.06.2019 повторний автоматизований розподіл справи №913/310/19 на підставі ст. 32 ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 5.4.-1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Господарському суді Луганській області, за результатами якого протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.06.2019 для розгляду справи №913/310/19 було визначено судддю Тацій О.В., було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Покладені в основу обґрунтування заяви про відвід обставини не є підставами для відводу судді у розумінні ст.ст. 35, 36 ГПК України, оскільки згідно вимог чинного законодавства, відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 4 ст. 35 ГПК України також передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід вчинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, у тому числі, вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією із засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Як зазначено Конституційним Судом України в рішенні від 23.05.2001 № 6-рп/2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Щодо доводів відповідача про відвід судді, у зв`язку з тим, що ухвалами суді Тацій О. В. від 25.06.2019 та від 05.07.2019 у справі №913/310/19 його заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції були залишені без розгляду, суд зазначає, що в розумінні ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України підставами для відводу судді не можуть бути посилання сторони на відмову в задоволенні певних клопотань та заяв, а також процесуальна форма вчинення такої відмови, оскільки зазначені доводи зводяться виключно до незгоди заявника з процесуальним рішенням судді.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви відповідача та відсутність підстав, передбачених ст.35 Господарського процесуального кодексу України, для відводу судді Тацій О.В. від розгляду справи № 913/310/19. Належних доказів на підтвердження наявності обставин щодо упередженості або необ`єктивності судді у розгляді справи відповідачем не надано.

За таких обставин, заява Фермерського господарства "Земля і Воля" б/н від 10.07.2019 про відвід судді Тацій Олени Владиславівни у справі №913/310/19 не є обґрунтованою та доведеною належним та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. В задоволенні заяви Фермерського господарства "Земля і Воля" б/н від 10.07.2019 про відвід судді Тацій Олени Владиславівни у справі №913/310/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 15.07.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Масловський