ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 липня 2019 р. Справа №903/200/19

за позовом: фізичної особи-підприємця Перепечи Віктора Миколайовича

до відповідача: Державного підприємства «Дослідне господарство "Перемога" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України"

про стягнення 87881,44 грн. cуддя Шум М.С.

секретар судового засідання Кобись Є. О.

За участю представників сторін:

від позивача: Деркач Д.В. - адвокат

від відповідача: н/з

Суть спору: фізична особа-підприємець Перепеча Вікторович Миколайович просить стягнути з ДП ДГ "Перемога" Волинської ДСГДС НААН 87881,44 грн. заборгованості, в т.ч. 63588,15 грн. основного боргу, 18236,74 грн. пені, 1541,80 грн. 3% річних, 4514,75 грн. втрат від інфляції та судові витрати по справі.

Позов обґрунтований невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повної та вчасної оплати за надані позивачем послуги по договору будівельного підряду №7 від 03.05.2018.

Ухвалою від 11.06.2019р. постановлено повідомити сторони про призначення судового засідання по розгляду справи по суті на 16.07.2019р..

Адвокат позивача в судовому засіданні повідомив суд, що у прохальній частині позовної заяви допущено описку в частині прохання про стягнення з відповідача 1510 грн. 3% річних, вказав на доданий до позову розрахунок 3% річних(а.с.17) де зазначена нарахована сума останніх в розмірі 1541,80 грн.. Просив вважати позовну вимогу про стягнення 3% річних вірною в розмірі 1541,80 грн.. Позовні вимоги(із врахуванням вказаних уточнень) підтримав, позов просив задовольнити.

Відповідач ухвалу суду від 11.06.2019р. отримав 14.06.2019р, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №919, проте в судове засідання не з`явився, уповноваженого представника не направив.

Суд постановив розгляд справи проводити із врахуванням вказаних вище уточнень адвоката позивача.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Заслухавши пояснення адвоката позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

03.05.2018р. між ДП ДГ "Перемога" Волинської ДСГДС НААН та підприємцем Перепечею Віктором Миколайовичем укладено договір №7 будівельного підряду(а.с.6-7).

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2, 3.1, 4.1, 4.5, 5.2, 5.3, 7.1, 10.1, 10.2 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, позивач зобов`язується по завданню відповідача і за його рахунок виконати «накриття складу шифером в с.Баківці Луцького району», а відповідач зобов`язується прийняти виконані позивачем роботи і оплатити їх відповідно до умов даного договору. Відповідач здійснює фінансування робіт в обсязі, вказаному в договірній ціні, яка є невід`ємною частиною даного договору. Договірна ціна по цьому договору становить сто двадцять три тисячі п`ятсот вісімдесят вісім грн. 15 коп. Строк виконання робіт становить 25 робочих днів. Фактичною датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття відповідачем в порядку, встановленому цим договором. Проведення подальших розрахунків здійснюються на підставі актів виконаних робіт, підписаних уповноваженими на те представниками сторін та скріплених печатками не пізніше п`яти календарних днів з моменту подання їх позивачем на підпис, шляхом перерахування коштів на рахунок субпідрядника не пізніше трьох календарних днів з моменту підписання. У випадку ненадання відповідачем обґрунтованої відмови у підписанні актів в установлений даним договором термін виконані позивачем роботи вважаються прийнятими, а їх вартість, що зазначена у цих документах є узгодженою відповідачем і останній зобов`язаний провести розрахунки у встановленому договором порядку. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором, а саме: відповідальність відповідача - за невчасне здійснення розрахунків відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 5% від суми нездійсненого платежу на користь позивача за кожен день прострочення. Неустойка підлягає стягненню у повному розмірі. Строком дії договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки відповідно до даного договору. Цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.05.2018.

Довідка про договірну ціну на «накриття складу шифером с. Баківці» травень 2018р. в розмірі 123588,15 грн. долучена до матеріалів справи (а.с.8).

Оригінали договору та договірної ціни оглянуто судом у судовому засіданні 16.04.2019р..

Відповідно до ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору №7 будівельного підряду від 03.05.2018р..

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ч.1-2 ст.318 ГК України, за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов`язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об`єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов`язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об`єкти і оплатити їх. Договір підряду відповідно до цієї статті укладається на будівництво, розширення, реконструкцію та перепрофілювання об`єктів; будівництво об`єктів з покладенням повністю або частково на підрядника виконання робіт з проектування, поставки обладнання, пусконалагоджувальних та інших робіт; виконання окремих комплексів будівельних, монтажних, спеціальних, проектно-конструкторських та інших робіт, пов`язаних з будівництвом об`єктів.

Відповідно до ч.2 ст.317 ГК України, загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з приписами ст.875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

На підтвердження виконання передбачених договором робіт на суму 123588,15 грн. до матеріалів справи долучено акт виконаних робіт №1-2018 від 23.05.2018р., оригінал якого оглянуто в судовому засіданні 16.04.2019р.(а.с.9).

Акт виконаних робіт №1-2018 від 23.05.2018р. підписано та скріплено печатками сторін договору.

Як зазначає позивач, відповідач виконані роботи оплатив частково на суму 60000 грн. Факт часткової оплати виконаних згідно спірного договору робіт відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ст.853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

В силу ст.882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Про відступлення позивачем від умов договору або інших недоліків в частині виконаних робіт, що підтверджені актом №1-2018 від 23.05.2018р., як це передбачено ст.853 ЦК України, відповідач не заявив.

Твердження відповідача про неможливість здійснити належної оцінки доказів у справі, того, чи всі зобов`язання позивачем виконані повністю відповідно до умов договору через відсутність у відповідача оригіналів договору, договірної ціни, акту виконаних робіт не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки, судом оглянуто оригінали зазначених документів, їх підписання відповідачем не заперечується, підписаний відповідачем акт виконаних робіт підтверджує виконання належним чином зазначених у договорі робіт, жодних претензій щодо об`єму виконаних робіт під час підписання акту виконаних робіт відповідачем не зазначено. Окрім того, відповідачем проведено часткову оплату виконаних робіт.

Твердження відповідача про те, що оплата вартості робіт є завищена, по термінам (20 днів) такий об`єм робіт, який вказаний у акті виконаних робіт, провести неможливо не є доводами, які б спростовували обов`язок відповідача оплатити виконані роботи. Договірна ціна робіт по договору визначена сторонами у пункті 3.1 та становить 123588,15 грн.. Договірна ціна сторонами не змінювалася. Строк виконання робіт також погоджено сторонами, в тому числі замовником робіт, при підписанні договору і становить 25 робочих днів (п.4.1 договору).

Також, відповідач зазначає про необґрунтованість позову, оскільки позивачем не подано кошторисної документації до договору, специфікації щодо об`єму робіт та ціни матеріалів. Проте, фактично сторони підписавши довідку про договірну ціну узгодили найменування робіт, одиниці виміру, кількість та ціну окремо до кожної позиції (а.с.9). Ціна виконаних робіт та вартість матеріалів відповідачем погоджена.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов`язку щодо їх оплати.

Вказану правову позицію висловив Вищий господарський суд України у п.6 Оглядового листа від 18.02.2013р. №01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов`язаних із виконанням договорів підряду", постанові ВГСУ від 11.05.2012р. №21/5005/14068/2011.

Відповідно до приписів ст.882 ЦК України відповідач не подав доказів того, що ним було заявлено про недоліки у виконаних позивачем роботах. За змістом вказаної правової норми відсутність своєчасно висловлених зауважень до виконаних робіт свідчить про прийняття робіт, а відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє від обов`язку їх оплати.

Дана правова позиція висловлена у постанові ВГСУ від 16.07.2014р. по справі №920/135/14.

Разом з тим, до матеріалів справи долучено копію акту звірки взаєморозрахунків від 02.11.2018р., відповідно до якого, основна заборгованість відповідача перед позивачем становить 63588,15 грн..

14.02.2019р. та 21.02.2019р. позивачем на адресу відповідача направлено претензію №1 від 12.02.2019р. з вимогою сплатити заборгованість згідно з договором №7 будівельного підряду від 03.05.2018р.. Надіслання претензії підтверджується описом вкладення та поштовими квитанціями (а.с.11-14), отримання претензії відповідачем 15.02.2019р. підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.15).

Претензія залишена відповідачем без виконання та відповіді.

Таким чином, заборгованість відповідача за договором №7 будівельного підряду від 03.05.2018р. становить 63588,15 грн., підтверджена матеріалами справи, підставна і підлягає до стягнення, оскільки в силу ст.193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Позивач просить стягнути з відповідача 18236,74 грн. пені, нарахованої за період з 26.05.2018р. по 17.03.2019р. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Як зазначалося вище, згідно п.7.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором, а саме: відповідальність замовника(відповідача) - за невчасне здійснення розрахунків відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 5% від суми нездійсненого платежу на користь позивача за кожен день прострочення. Неустойка підлягає стягненню у повному розмірі.

Згідно з ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч.2 ст.343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Зазначена правова позиція щодо розміру обчислення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України є сталою та зокрема викладена в постановах Верховного Суду України від 24.10.2011 у справі № 25/187 та від 07.11.2011 у справі № 5002-2/5109-2010.

Аналогічна правова позиція щодо розміру обчислення пені на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України також викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №910/10224/14, від 23.05.2018 у справі №910/15492/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15, від 27.05.2019 у справі №910/20107/17.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.5 ст.254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Враховуючи викладене, беручи до уваги п.7.1 договору, підписання акту виконаних робіт, встановлений нормами чинного законодавства строк нарахування пені, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача пені в розмірі 11351,79 грн., що нарахована за період з 30.05.2018р. по 30.11.2018р. на суму боргу 63588,15 грн. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (28.05.2018 - святковий день, останній день виконання зобов`язання по оплаті виконаних робіт - 29.05.2018).

В позові на суму 6884,95 грн. пені слід відмовити, оскілки остання нарахована за період, що перевищує шість місяців.

Щодо стягнення з відповідача 1541,80 грн. 3% річних, що нараховані на суму боргу 63588,15 грн. за період з 26.05.2018р. по 15.03.2019р. та 4514,75 грн. втрат від інфляції, що нараховані за травень 2018р. - березень 2019р..

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши період нарахування позивачем 3% річних, суд зазначає, що підставні та підлягають до стягнення 1515,66 грн. 3% річних, що нараховані з 30.05.2018р. по 15.03.2019р..

Оскільки акт виконаних робіт підписано 23.05.2018р., а строк здійснення оплати - протягом трьох календарних днів з дня підписання акту виконаних робіт, 28.05.2018р. - святковий день, останній день виконання зобов`язань по оплаті виконаних робіт - 29.05.2019р., нарахування слід здійснювати з 30.05.2018р..

В позові на суму 26,14 грн. 3% річних слід відмовити.

Нараховані позивачем 4514,75 грн. втрат від інфляції, підставні та підлягають до стягнення.

Щодо судових витрат позивача, які позивач просить стягнути, суд зазначає таке.

Згідно ч.1, 3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Із дослідженого договору про надання правової допомоги від 12.02.2019р. слідує, що клієнт доручає, а виконавець(адвокат) приймає на себе зобов`язання надати наступні правничі (адвокатські) послуги для клієнта: консультації з юридичних питань; підготовка, збір та аналіз доказів; підготовка претензії до ДП ДГ «Перемога» Волинської ДСГДС НААН щодо невиконання умов договору будівельного підряду №7 від 03.05.2019р.; підготовка та подача до Господарського суду Волинської області позовної заяви про стягнення боргу та штрафних санкцій з ДП ДГ «Перемога» Волинської ДСГДС НААН; представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції. За послуги передбачені п.1 даного договору замовник сплачує адвокату 5000 грн..

Згідно квитанції №37 від 14.03.2019р. позивач сплатив адвокату - 5000 грн..

Згідно акту приймання-передачі від 15.03.2019р. клієнт прийняв юридичні послуги на суму 5000 грн.

Згідно п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача слід стягнути 4606,79 грн. витрат позивача на правову допомогу та 1769,93 грн. витрат позивача щодо сплати судового збору, в іншій частині судові витрати залишаються за позивачем.

Господарський суд, керуючись ст.129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 ГПК України, -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство "Перемога" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України"(вул. Перемоги, 8, с. Баківці, Луцький район, Волинська область, ) на користь фізичної особи-підприємця Перепечи Віктора Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 80970,35 грн. заборгованості, з них 63588,15 грн. основного боргу, 11351,79 грн. пені, 1515,66 грн. 3% річних, 4514,75 грн. втрат від інфляції та 4606,79 грн. витрат на правову допомогу, 1769,93 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. У позові на суму 6911,09 грн.(з них 6884,95 пеня, 26,14 грн. 3% річних) - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

17.07.2019

Суддя М. С. Шум