ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.07.2019 р. Справа № 914/764/19

За позовом: фермерського господарства «Кіндифори Андрія», смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області, до відповідача 1: державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», м. Київ, в особі Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», м. Львів, до відповідача 2: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 , с. Бережниця Жидачівського району Львівської області, про: визнання недійсним оформленого електронним листом рішення та визнання недійсним електронних земельних торгів. Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Кравець О.І. За участю представників сторін: позивача: Косендюк Я.А. - представник; відповідача 1: Мисик - Семен М. М. - представник; відповідача 2: Хомик Н.А. - представник; третьої особи: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов фермерського господарства «Кіндифори Андрія» до відповідача 1: державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та відповідача 2: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання недійсним оформленого електронним листом рішення та визнання недійсним електронних земельних торгів.

Ухвалою суду 22.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.05.2019, а також залучено до участі у справі фізичну особу - ОСОБА_1 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів. Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду, які знаходяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 22.07.2019 р., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Предметом позовних вимог є визнання недійсним, оформленого електронним листом, рішення та визнання недійсним електронних земельних торгів.

Статтею 116 Земельного кодексу України (надалі - Кодекс) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Порядок проведення торгів (аукціону) визначений приписами статей 135, 136, 137 Земельного кодексу України, зокрема, врегульовані питання щодо форми проведення торгів, підготовки лотів для продажу на земельних торгах, оголошення про проведення земельних торгів.

Частиною 1 ст. 134 кодексу визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі, з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Земельний аукціон - це організація конкурентного продажу права оренди земельних ділянок, відповідно до якого, право на укладення договору із власником земельної ділянки набуває той учасник (переможець земельних торгів), який запропонував найвищу ціну.

Згідно із ст. 135 Кодексу земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі - продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За правовою природою, орендою є оплатне строкове користування нерухомим майном (земельною ділянкою), а відтак, перехід однієї з правомочностей права власності (права користування) без переходу правомочності права розпорядження є правочином.

Ураховуючи те, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами якого укладається, в т.ч. договір оренди, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених ч.ч. 1 - 3 та ч.ч. 5, 6 ст. 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Наслідком визнання результату електронних торгів, який оформлений у вигляді протоколу електронних земельних торгів та укладеним договором купівлі-продажу, недійсним, є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану (реституція).

Відчуження майна на спірних електронних земельних торгах, як угода купівлі-продажу, є багатостороннім правочином і під час подання позову про його оспорення, такий позов подається до решти сторін зазначеного правочину, з якими є матеріально-правовий спір, і такі сторони мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 05.06.2018 у справі № 910/856/17, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем є переможець електронних торгів.

Таким чином, відповідачами в цій справі повинні бути організатори торгів, а також, особа, визнана їх переможцем .

Як вбачається з матеріалів справи, переможцем торгів визнано фізичну особу - ОСОБА_1 , який за результатів електронних торгів володіє правом оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (дата запиту 04.04.2019 р.) (а.с.34).

Позов у даній справі пред`явлено до організаторів електронних торгів, де державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» в особі Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» є виконавцем торгів та Головне управління Держгеокадастру у Львівській області - замовником, проте, покупця - переможця торгів, позивач не визначив відповідачем у справі.

Переможець торгів - фізична особа ОСОБА_1 (визначний позивачем як третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору), залучений до участі у справі як третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Однак, у даній справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину - організатори торгів (замовник, виконавець) та переможець.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 911/845/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 910/1454/17. У наведених постановах касаційний суд висловив позицію, що відчуження майна на спірних електронних торгах, як угода купівлі-продажу є багатостороннім правочином, і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину, з якими є матеріально-правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі. Відповідачами у справі окрім організаторів електронних торгів, залучається також особа, визнана їх переможцем.

За змістом статті 48 Господарського процесуального кодексу України належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі, а суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач визначив не всіх відповідачів у позовній заяві, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним.

З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права залучати до участі у справі співвідповідачів з власної ініціативи.

Позивач таким право не скористався, клопотання про залучення до участі у справі переможця електронних торгів - ОСОБА_1 як співвідповідача, не заявляв.

Стаття 20 ГПК України передбачає перелік справ, що підвідомчі господарським судам, до якого в контексті позовних вимог відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті відносяться справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів за певними виключеннями.

За змістом положень статті 2 та 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Юрисдикційність справ про оскарження електронних торгів визначається з огляду на склад сторін правочину. Якщо набувачем (переможцем електронних торгів) є фізична особа, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 725/3212/16-ц (провадження № 14-3цс18).

Як вбачається з протоколу № 1123, переможцем спірних електронних торгів є фізична особа - ОСОБА_1 , право якого порушується визнанням недійсним електронних земельних торгів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З урахуванням наведеного, виходячи з суб`єктного складу сторін спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, відтак, має розглядатись загальними судами в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

З огляду на викладене, суд роз`яснює позивачу, що на підставі положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена ним сума судового збору може бути повернута з Державного бюджету за умови звернення позивача до суду з відповідним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 45, 48, 231, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 914/764/19 за позовом фермерського господарства «Кіндифори Андрія» до відповідача 1: державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та відповідача 2: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про визнання недійсним оформленого електронним листом рішення та визнання недійсним електронних земельних торгів - закрити.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23.07.2019 р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію про справу можна отримати за такою веб-адресо http://court.gov.ua/fair/sud5015.

Суддя Березяк Н.Є.