РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.06.2019Справа № 910/682/19

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Житло-Комфорт"

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 17/31А"

про стягнення 1 170 389,80 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 1 170 389,80 грн., з яких 729 305,05грн. основного боргу, 132 149,07грн. пені, 58 856,01грн. три проценти річних та інфляційних втрат у сумі 250 079,68грн. за договором постачання природного газу №1417/16-ТЕ-41 від 21.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи №910/682/19 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.02.2019 р.

21.02.2019 в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 12.03.2019.

Ухвалою суду від 12.03.2019 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 14.05.2019.

В судовому засіданні 14.05.2019, відповідно до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, представник Відповідача подав Заяву про залучення третьої особи без самостійних вимог до участі у справі, а саме просив суд залучити до участі в даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 17/31А", зареєстроване за адресою: 03022, м. Київ, провулок Коломийський, буд. 17/31 А, .

Подане клопотання відповідач обґрунтував тим, що дійсно, у спірний період (у березні місяці 2016) ТОВ "Затишна оселя 17/31А" купував газ у Позивача на потреби багатоквартирного житлового будинку, проте після створення в будинку ОСББ "Затишна оселя 17/31А" (протокольне рішення від 14.03.2016) житловий будинок експлуатується ОСББ "Затишна оселя 17/31А" з 01.03.2016. З цього часу грошові кошти за надані житлово-комунальні послуги мешканці сплачували ОСББ, про що надані відповідні докази.

Заява відповідача про залучення до участі у справі третьої особи задоволена судом, Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.05.2019 залучено до участі у справі № 910/682/19 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 17/31А" , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Відповідач письмового Відзиву на позовну заяву в передбачений в ухвалі суду від 28.01.2019 р. строк суду не подав, в судовому засіданні визнає борг частково за січень, лютий 2016.

В Заяві про залучення третьої особи без самостійних вимог зазначив, що газ ТОВ "Сервіс-Житло-Комфорт" купував у Позивача для його постачання на дахові котельні, що знаходяться в житловому будинку №17/31-А по провулку Коломийському у м. Києві , який утримувався та експлуатувався Товариством з листопада місяця 2012 по 01.03.2016.

Коли в даному будинку було створено ОСББ "Затишна оселя 17/31А", то це ОСББ прийняло протокольне рішення від 14.03.2016р. про початок управління, обслуговування та експлуатацію будинку ОСББ "Затишна оселя 17/31А". З цього часу грошові кошти за надані житлово-комунальні послуги мешканці сплачували ОСББ.

На даний час, відповідно до акту-приймання -передачі спожитого газу за березень 2016, складеного між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Житло-Комфорт", що у матеріалах справи, останній має збитки в сумі 221 941,69грн. у наслідок несплати з боку ОСББ "Затишна оселя 17/31А" вартості спожитого житловим будинком газу протягом березня місяця 2016.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 17/31А" письмових пояснень до суду не подала, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ст. 194 Господарського процесуального кодексу України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 04.06.2019 судом було заслухано вступне слово позивача та відповідача, з`ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 Господарського процесуального кодексу України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка представника третьої особи не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засідання 04.06.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Житло-Комфорт" (надалі - Відповідач, Покупець) було укладено договір постачання природного газу №1417/16-ТЕ -41 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ, а Споживач (Покупець) зобов`язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник передає Споживачу з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 року (включно) газ обсягом до 300,0 тис. куб. м. у тому числі по місяцях: січень - 100 тис.куб.м , лютий - 100 тис.куб.м, березень - 100 тис.куб.м.

На виконання Договору, протягом січня, лютого, березня 2016 року Постачальник (Позивач) передав, а Відповідач (Споживач) прийняв природний газ в обсязі 260,220 тис.м3 на загальну суму 729 305,05 грн., що підтверджується відповідними актами приймання - передачі природного газу, а також довідками щодо кінцевого сальдо та щодо операцій із Відповідачем.

Відповідно до п. 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється з Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Судом встановлено, що відповідач не розрахувався за поставлений за Договором природний газ.

Відповідно до п. 10.3 Договору строк, у межах якого Сторони можуть звернутись до суду із вимогою про захист порушених прав щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних та інфляційних втрат, встановлюється тривалістю 5 років.

Відповідно до розділу 12 Договору, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх печатками Сторін і діє в частині реалізації газу з 01 січня 2016 року до 31 березня 2016 року, а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

Відповідно до Додаткової угоди №3 до договору постачання природного газу №1417/16-ТЕ -41 від 31.03.2016 додано пункт 2.1 ст.2 "Кількість та фізико-хімічні показники газу" Договору абзацом у наступній редакції:

"Постачальник передає Споживачу з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року (включно) газ обсягом до 4,0 тис. куб.м ".

Згідно поданого позову, позивач просить суд стягнути з відповідача 729 305,05грн. основного боргу, за порушення строків виконання договірних зобов`язань 132 149,07грн. пені, 58 856,01грн. три проценти річних та інфляційних втрат у сумі 250 079,68грн.

Заперечення відповідача викладені у Заяві про залучення третьої особи без самостійних вимог від 14.05.2019 №83 судом не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

У Договорі постачання природного газу №1417/16-ТЕ -41 у розділах 3, 4, сторонами погоджено детальні умови поставки і обліку газу та інші права та обов`язки сторін, а також Порядок приймання-передачі газу.

Відповідно до Договору обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки визначається шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу в пункті приймання-передачі газу.

Приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу, його ціна та вартість. Акт приймання-передачі газу складається на підставі технічних актів приймання-передачі газу між газорозподільним підприємством та Покупцем, з урахуванням планового обсягу поставки, наданого продавцем.

Не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки, Відповідач зобов`язується надати Позивачу для підпису два примірники акта приймання-передачі газу, підписані та скріплені печаткою Відповідача і погоджені газорозподільним підприємством, копію технічних актів приймання-передачі газу.

Відповідач не заперечує факт, кількість, якість та об`єм споживаного газу, відтак спору в цій частині немає. Відповідач заперечує щодо стягнення 221 941, 69грн. заборгованості за отриманий газ, оскільки на його думку цю суму необхідно стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 17/31А", оскільки ТОВ "Сервіс-Житло-Комфорт" (Відповідач) купував у Позивача для його постачання на дахові котельні, що знаходяться в житловому будинку №17/31-А по провулку Коломийському у м. Києві , який утримувався та експлуатувався Товариством з листопада місяця 2012 по 01.03.2016, а с 14.03.2016 ОСББ "Затишна оселя 17/31А" прийняло рішення від 14.03.2016р. про початок управління, обслуговування та експлуатацію спірного будинку. З цього часу грошові кошти за надані житлово-комунальні послуги мешканці будинку сплачували ОСББ "Затишна оселя 17/31А".

Відповідно до п. 6.1. Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати вартості газу протягом місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Тобто, договором чітко передбачений порядок здійснення оплати за поставлений газ.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, щодо не вчасної оплати за договором постачання природного газу, суд дійшов висновку про правомірність заявлення вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочення Відповідачем сплати за отриманий газ за Договором вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню повністю в заявленому розмірі 58 856,01грн.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, також не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

Суд зазначає, що інфляція є девальвацією грошової одиниці України протягом місяця і визначається державою як середньомісячний індекс, що збільшує суму основного боргу, який повинен існувати протягом місячного періоду прострочення виконання відповідачем його грошового зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, як збільшення суми основного боргу в період прострочення виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних підлягають задоволенню повністю в розмірі 250 079,68грн.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 8.2 Договору Споживач у разі порушення пункту 6.1 Договору (щодо оплати за газ), сплачує Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Позивачем заявлена вимога про стягнення пені за період з 16.02.2016 по 01.01.2017.

Відповідно до п. 10.3 Договору строк, у межах якого Сторони можуть звернутись до суду із вимогою про захист порушених прав щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних та інфляційних втрат, встановлюється тривалістю 5 років.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Приймаючи до уваги, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у досліджуваний період підтверджується матеріалами справи, розмір заявленої до стягнення пені не перевищує встановленого статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" граничного розміру, а період стягнення визначений із урахуванням меж, передбачених частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України суд, перевіривши арифметичних розрахунок в цій частині позовних вимог, відповідно до розрахунку позивача, дійшов до висновку про задоволення стягнення пені у розмірі 132 149,07 грн.

Так, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що він є правильний в частині визначення розміру пені.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов`язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Житло-Комфорт" (03022, м. Київ, провул. Коломийський, 17/31-А, приміщення 813, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 729 305 (сімсот двадцять дев`ять тисяч триста п`ять) грн. 05 коп. -основного боргу, 132 149 (сто тридцять дві тисячі сто сорок дев`ять) грн.07коп. пені, 250 079 (двісті п`ятдесят тисяч сімдесят дев`ять) грн. 68коп. інфляційної складової боргу, 58 856 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. 01 коп. - 3 % річних, 17 555 (сімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 85 коп. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.06.2019

Суддя І.І. Борисенко