ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2019 р. Справа№ 925/1242/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Грека Б.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від ФОП Костогриза О.П.: Шульгін Є.Г. - довіреність № 1-1120 від 15.04.19

від арбітражного керуючого Лойфера А.Е.: Кізка Л.С. - дов. №853 від 30.07.18

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 року

у справі № 925/1242/15 (суддя Боровик С.С.)

за заявою Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління

ДФС у Черкаській області

до Фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 року у справі №925/1242/15 задоволено частково заяву ГУ ДФС у Черкаській області про визнання кредитором, визнано ГУ ДФС у Черкаській області кредитором ФОП Костогриза О.П. на суму 198 334,02 грн. та включено до реєстру вимог кредиторів у третю чергу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ФОП Костогриз О.П. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ГУ ДФС у Черкаській області про визнання поточним кредитором, з урахуванням уточнення до заяви, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 року апеляційну скаргу ФОП Костогриза О.П. на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 року у справі № 925/1242/15 залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання відповідної ухвали.

Згідно відомостей, які містяться на зворотньому поштовому повідомленні, скаржник отримав копію вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції 03.06.2019 року.

12.06.2019 року, згідно відтиску поштового штемпелю, тобто у встановлений судом строк,скаржником на виконання ухвали суду від 29.05.2019 року подано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 5 286,00 грн.

Ухвалою суду від 24.06.2019 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Костогриза О. П. на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 року у справі № 925/1242/15, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 11.07.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданих через відділ документального забезпечення суду відзивах на апеляційну скаргу представник ГУ ДФС у Черкаській області та ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Лойфер А.Е. просять залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні 11.07.2019 року, заслухавши пояснення представників сторін, оголошено перерву у справі до 18.07.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України.

Представник скаржника в судовому засіданні 18.07.2019 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ГУ ДФС у Черкаській області від про визнання кредитором боржника.

Представник ліквідатора банкрута в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

18.07.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви ГУ ДФС у Черкаській області про визнання кредитором ФОП Костогриза О. П. , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Черкаської області перебуває справа №925/1242/15 про банкрутство ФОП Костогриза О.П.

Постановою господарського суду Черкаської області від 12.08.2015 року боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Лойфера А.Е.

21.08.2018 року від Головного управління ДФС у Черкаській області надійшла заява з кредиторськими вимогами до боржника, в якій податковий орган, з урахуванням уточнення до заяви від 07.05.2019 року, просить визнати його конкурсним кредитором ФОП Костогриза О.П. на суму 198 334,02 грн., з яких: 3 524 грн. судового збору (1 черга), 228,48 грн. заборгованості з податку на доходи фізичних осіб (2 черга), 194 481,54 грн. пені (3 черга).

Як встановлено судом та вбачається із поданої заяви, вказані вимоги складаються, зокрема, з пені з податку на додану вартість у сумі 68 916,41 грн., та заборгованості з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 125 893,61 грн.

Так, зокрема, 12.08.2015 згідно облікових даних контролюючим органом нараховано пені з податку на додану вартість у сумі 68916,41 грн., а саме:

- 5 541,24 грн. нараховано на декларацію від 18.09.2012 № 47;

- 6 122,10 грн. нараховано на декларацію від 18.10.2012 № ;

- 12 175,76 грн. нараховано на декларацію від 20.11.2012 № ;

- 3 870,00 нараховано на податкове повідомлення-рішення від 06.11.2012 № ;

- 2 941,26 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 06.11.2012 № ;

- 2 597,82 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 06.11.2012 № ;

- 1 010,82 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 06.11.2012 № ;

- 2 523,07 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 06.11.2012 № ;

- 1 041,59 нараховано на податкове повідомлення-рішення від 06.11.2012 № ;

- 37,95 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 06.11.2012 № ;

- 9 750,33 грн. нараховано на декларацію від 19.12.2012 № ;

- 2 732,23 грн. нараховано на декларацію від 16.01.2013 № ;

- 187,46 грн. нараховано на декларацію від 18.03.2013 № ;

- 13 243,10 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 14.03.2013 № ;

- 1 739,98 грн. нараховано на декларацію від 18.05.2013 № ;

- 157,90 грн. нараховано на декларацію від 20.08.2013 № ;

- 88,20 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 16.01.2014 № 000751702;

- 1 587,51 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 17.01.2014 № ;

- 93,90 грн. нараховано на декларацію від 17.09.2014 № ;

- 1235,40 нараховано на податкове повідомлення-рішення від 27.08.2014 № ;

- 238,43 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 04.11.2014 № .

Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 125 893,61 грн. виникла відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи від 09.02.2015 року № в сумі 228,48 грн., а також нарахованої станом на 12.08.2015 року пені у сумі 125 665,13 грн., а саме:

- 2 140 грн. нараховано на розрахунок авансових платежів від 01.03.2011 № ;

- 34 859,31 грн. нараховано на декларацію від 09.02.2012 № 234031;

- 8 597,25 грн. нараховано на декларацію від 09.02.2012 № 234032;

- 43,04 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 06.02.2012 № ;

- 91,67 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 06.02.2012 № ;

- 1,22 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 06.02.2012 № ;

- 1,22 грн. нараховано на податкове повідомлення-рішення від 06.02.2012 № ;

- 8 310,34 грн. нараховано на декларацію від 09.02.2012 № 234032;

- 7 877,64 грн. нараховано на декларацію від 09.02.2012 № 234032;

- 7 444,37 грн. нараховано на декларацію від 09.02.2012 № 234032;

- 29 316 нараховано на декларацію про майновий стан і доходи від 07.02.2013 № ;

- 7 210,78 грн. нараховано на декларацію про майновий стан і доходи від 07.02.2013 № ;

- 6 929,68 нараховано на декларацію про майновий стан і доходи від 07.02.2013 № ;

- 6 535,55 нараховано на декларацію про майновий стан і доходи від 07.02.2013 № ;

- 6 141,41 нараховано на декларацію про майновий стан і доходи від 07.02.2013 № ;

- 21.03 грн. нараховано на декларацію про майновий стан і доходи від 09.02.2015 № ;

- 3,82 грн. нараховано на декларацію про майновий стан і доходи від 09.02.2015 № .

Тобто, зазначені вимоги виникли та заявлені кредитором за період до 12.08.2015 року, тобто до визнання боржника банкрутом.

За наслідками розгляду заявлених вимог, ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 року у справі №925/1242/15 заяву ГУ ДФС у Черкаській області про визнання кредитором задоволено частково, визнано ГУ ДФС у Черкаській області кредитором ФОП Костогриза О . П . на суму 198 334,02 грн. та включено до реєстру вимог кредиторів у третю чергу.

Включаючи заявлені ГУ ДФС у Черкаській області вимоги у третю чергу, місцевий господарський суд виходив з того, що вказані грошові вимоги заявлені з пропуском встановленого Законом строку для їх подання, а тому задовольняються в останню - третю чергу реєстру вимог кредиторів.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду та вбачає підстави для скасування вказаної ухвали з огляду на таке.

В силу положень ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до п.п. а) п.п. 14.1.11. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України безнадійною заборгованістю є заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно п. 101.1. ст. 101 ПК України списанню підлягає податковий борг, в тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном „безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (п.п. 101.2.3. п. 101.2. ст. 101 ПК України).

Пунктом 101.5. ст. 101 ПК України встановлено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу.

Відповідно до пункту 102.1. ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Приписами пункту 102.4 ст. 102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді грошових вимог податкової інспекції до боржника, як платника податків, заявлених на підставі податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками проведення податкових перевірок боржника, господарському суду належить перевірити дотримання контролюючим органом спеціального строку давності заявлення до стягнення з боржника податкового боргу, який частиною 102.4. статті 102 ПК України встановлено у 1095 календарних днів з дня його виникнення та застосування якого є імперативним (висновок про застосування норм права, який викладений у пункті 32 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.05.2018 року у справі № 923/1092/16).

Колегія суддів суду апеляційної інстанції враховує, якщо протягом зазначеного строку (1095 днів) контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку (пункт 102.1. ст. 102 ПК України).

Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 року по справі №807/2097/16 №К/9901/99/17 зазначив, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Вищенаведена правова позиція щодо застосування зазначених положень законодавства при розгляді грошових вимог податкового органу викладена також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 43/75-15/7-б та, відповідно, врахована судом під час перегляду ухвали господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 року у справі №925/1242/15 в апеляційному порядку.

Так, з поданої заяви вбачається та судом встановлено, що заявлені вимоги виникли на підставі декларацій і податкових повідомлень-рішень за 2012, 2013, 2014 та 2015 роки та нараховані до визнання боржника банкрутом постановою від 12.08.2015 року.

Разом з тим, з відповідною заявою до суду в межах справи про банкрутство податковий орган звернувся лише 21.08.2018 року, тобто після спливу визначеного ст. 102 ПК України 1095-денного строку, внаслідок чого заявлені кредиторська заборгованість є безнадійною, а боржник, в свою чергу, вважається вільним від такого грошового зобов`язання.

Судова колегія зазначає, що обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові від 29.03.2018 року у справі № 925/1165/16).

Однак суд першої інстанції вищенаведених обставин не врахував та при прийнятті оскаржуваного судового рішення не здійснив правовий аналіз поданих кредиторських вимог ГУ ДФС у Черкаській області на відповідність їх вимогам ст. 102 Податкового кодексу України, як грошовим вимогам, які виникли з податкових зобов`язань боржника та заявлені контролюючим органом в справі про банкрутство, як наслідок дійшов помилкових висновків про наявність підстав для часткового їх задоволення та включення до реєстру вимог кредиторів боржника.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що Закон про банкрутство не ставить визнання та включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог в залежність від пропуску строку позовної давності по податковим зобов`язанням, оскільки зміст ст.ст. 14, 101, 102 Податкового кодексу України свідчить про те, що податкове законодавство в імперативному порядку зобов`язує контролюючий орган списати будь-який податковий борг, якщо з моменту настання строку його сплати минув 1095 календарний день. При цьому, строк давності податкового боргу не можна ототожнювати із строком позовної давності, оскільки строк давності податкового боргу є строком існування відповідного податкового зобов`язання, а його збіг унеможливлює вжиття будь-яких заходів з його погашення та має своїм наслідком його списання. Натомість, строк позовної давності є строком, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, і збіг цього строку не зумовлює припинення відповідного зобов`язання.

Таким чином, податковим законодавством встановлено спеціальний строк давності для звернення податкової інспекції до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу, який застосовується імперативно (в силу закону), на відміну від визначеної ст. 256 ЦК України позовної давності, наслідки спливу якої застосовуються лише за заявою сторони спору згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України.

Враховуючи встановлені вище обставини, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушеннями норм права при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її задоволення, скасування ухвали господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 року у справі №925/1242/15 та прийняття нового рішення про відмову у задоволені заяви ГУ ДФС у Черкаській області про визнання кредитором ФОП Костогриза О .П. ,

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги боржника, судовий збір за її подання у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається на ГУ ДФС у Черкаській області.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Податковим кодексом України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 року у справі № 925/1242/15 задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.05.2019 року у справі № 925/1242/15 скасувати.

3.Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ГУ ДФС у Черкаській області про визнання кредитором ФОП Костогриза О.П. відмовити.

4.Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик 235, ідентифікаційний код 39392109) на користь Фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 5 286,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити господарському суду Черкаської області видати наказ.

6. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

7. Справу повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 18.07.2019 року

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.М. Грек

Б.В. Отрюх