ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

10 липня 2019 року Справа № 915/1691/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши заяву (вх. № 11296/19 від 05.07.2019 року) заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФТУРКИЇВ», вул. Генерала Карпенка, 46, м. Миколаїв, 54038 () про видачу судового наказу за вимогою до боржника Фізичної особи-підприємця Вітюка Антона Євгеновича, АДРЕСА_1 (код ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору суборенди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) № 1 від 02.10.2017 року в сумі 8 211, 35 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФТУРКИЇВ» із заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Вітюка Антона Євгеновича боргу в розмірі 8 211, 35 грн.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено обставини щодо неналежного виконання боржником умов договору суборенди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) № 1 від 02.10.2017 року.

Розглянувши заяву ТзОВ «ПРОФТУРКИЇВ» вх. № 11296/19 від 05.07.2019 року та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як зазначалось вище, ТзОВ «ПРОФТУРКИЇВ» звернулось до господарського суду Миколаївської області із заявою про видачу судового наказу до боржника ФОП Вітюка А.Є. про стягнення заборгованості в сумі 8 211, 35 грн.

Судом встановлено, що 02.10.2017 року між Приватним Миколаївським обласним акціонерним товариством по туризму та екскурсіях «Миколаївтурист» (орендар) та ФОП Вітюком А.Є. було укладено договір суборенди № 1 будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини).

01.07.2019 року між Приватним Миколаївським обласним акціонерним товариством по туризму та екскурсіях «Миколаївтурист» (первісний кредитор) та ТзОВ «ПРОФТУРКИЇВ» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, в п. 1.3 якого передбачено, що право вимоги первісного кредитора до боржника на суму 8 211, 35 грн. підтверджується рахунками (далі по тексту перелік рахунків з вказівкою номера, дати, суми).

До заяви заявником додано рахунки-фактури, в яких в графі "Замовлення" вказано Договір № ДГ-0000059 від 01.10.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, заявлені вимоги не можуть бути розглянуті у наказному провадженні, оскільки заявник просить стягнути заборгованість в сумі 8 211, 35 грн. на підставі двох договорів та рахунків - фактур, які виставлені на виконання третього договору. Тобто, докази, долучені до матеріалів заяви про видачу судового наказу, містять суперечності, що вже не може свідчити про відсутність спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що заявником заявлено вимоги, які не відповідають вимогам ст. 12, 148 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 147-148, 152, 153, 233-235, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОФТУРКИЇВ» (заява вх. № 11296/19 від 05.07.2019 року) у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Вітюка Антона Євгеновича грошових коштів в сумі 8 211, 35 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255-259 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 10.07.2019 року.

Суддя Е. М. Олейняш