ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року Справа № 915/741/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР

(81500, Львівська обл., Городоцький р-н, с.Черляни, вул.Польова, буд.97;

ідент.код 38169102; поштова адреса: 81500, Львівська обл., м.Городок АДРЕСА_1 а/ АДРЕСА_2 ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ТІРСЕРВІС - МИКОЛАЇВ

(54034, м.Миколаїв, вул.Будівельників, буд.17; ідент.код 40672794),

про: стягнення заборгованості у розмірі 36553,61 грн,-

в с т а н о в и в:

28.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТІРСЕРВІС- МИКОЛАЇВ 36554,47 грн заборгованості за договорами поставки №545100 від 09.10.2017 та №546570 від 12.12.2018, з яких: 30170,37 грн основного боргу, 1866,02 грн пені, 4299,87 грн штрафу, 218,21 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 02.04.2019 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

19.04.2019 від позивача на виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 02.04.2019, до суду надійшла уточнена позовна заява №240 від 15.04.2019, в якій останній просить стягнути з відповідача 36553,61 грн заборгованості за договорами поставки №545100 від 09.10.2017 та №546570 від 12.12.2018, з яких: 30170,37 грн основного боргу, 1865,76 грн пені, 4299,27 грн штрафу, 218,21 грн 3% річних.

Відповідно до п.2) ч.2 ст.46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст.42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що відповідно до п.2) ч.2 ст.46 ГПК України, позивач скористався своїм правом зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання, судом розглядаються позовні вимоги викладені в уточненій позовній заяві №240 від 15.04.2019.

Ухвалою суду від 24.04.2019 у даній справі відкрито провадження. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.05.2019.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено договори поставки №545100 від 09.10.2017 та №546570 від 12.12.2018, за умовами, яких позивач зобов`язався передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах, визначених договорами. Всупереч умовам договорів відповідач допустив прострочення оплати поставленого товару. Неналежне виконання з боку відповідача умов договорів стало підставою для нарахування пені, штрафу та відсотків річних.

30.05.2019 підготовче засідання відкладалось на 18.06.2019 в зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою суду від 18.06.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04.07.2019.

Відповідач відзиву по суті позовної заяви до суду не надав, вимоги та доводи позивача не спростував, явку повноважного представника у судове засідання 04.07.2019 не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Позивач явку повноважного представника у судове засідання 04.07.2019 не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у клопотанні №323 від 13.06.2019 просив суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримував у повному обсязі з підстав зазначених у позові, позов просив задовольнити в повному обсязі.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 04.07.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «КПП ЦЕНТР» (далі Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІРСЕРВІС - МИКОЛАЇВ» (далі Покупець, відповідач) укладено Договори поставки №545100 від 09.10.2017 (а.с.55,56) та №546570 від 12.12.2018 (а.с.51,54) (надалі Договори, Договір №546570 та Договір №545100), за умовами яких Постачальник зобов`язаний передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язаний прийняти його та оплатити на умовах, визначених цими Договорами (п.1.1 Договорів).

Пунктами 1.2 Договорів передбачено, що предметом Договорів є поставка запасних частин, аксесуарів до транспортних засобів та розхідних матеріалів (далі - Товар) за погодженою кількістю, асортиментом та ціною, згідно виставленого рахунку-фактури Постачальника.

Відповідно до п.4.3 Договорів, передача Товару оформлюється видатковою накладною, в якій зазначається найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна та загальна вартість.

Згідно п.5.7 Договору №546570 та п.5.4 Договору №545100 моментом отримання Товару вважається момент підписання представником Покупця видаткової накладної на проданий Товар, чи здачі Товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (кур`єрським фірмам) в порядку п.2 ст.664 Цивільного кодексу України.

На виконання умов укладеного Договору поставки №545100 від 09.10.2017 Постачальник здійснив поставку Покупцеві Товару на загальну суму 9785,01 грн, що підтверджується видатковими накладними №FТМ00175349/18 від 11.12.2018 на суму 5315,00 грн, №FТМ00175352/18 від 11.12.2018 на суму 890,00 грн, №FТМ00175357/18 від 11.12.2018 на суму 3580,01 грн (а.с.57-59).

У вказаних видаткових накладних сторони узгодили строк оплати за поставлений по ним товар до 18.12.2018.

Позивач вказує, що свій обов`язок по оплаті за поставлений товар відповідачем згідно Договору №545100 виконано частково шляхом проведення часткових оплат у загальному розмірі 1111,03 грн, що підтверджується банківською випискою за період з 03.01.2019 по 30.01.2019, а саме: 111,03 грн було вирахувано з суми оплати 3000,00 грн, що мала місце 03.01.2019 (а.с.74), а різниця у розмір 2888,97 грн була зарахована на погашення заборгованості за попередньо поставлений товар згідно цього Договору поставки; 1000,00 грн було зараховано повністю із суми оплати, що мала місце 29.01.2019 (а.с.76).

На виконання умов укладеного Договору поставки №546570 від 12.12.2018, Постачальник здійснив поставку Покупцеві Товару на загальну суму 21496,39 грн, що підтверджується видатковими накладними №FТМ00175547/18 від 12.12.2018 на суму 564,31 грн, №FТМ00175774/18 від 12.12.2018 на суму 1250,00 грн, №FТМ00175933/18 від 12.12.2018 на суму 845,00 грн, №FТМ00175576/18 від 12.12.2108 на суму 1000,01 грн, №FТМ00176632/18 від 13.12.2018 на суму 1597,01 грн, №FТМ00176629/18 від 13.12.2019 на суму 1051,08 грн, №FТМ00176393/18 від 13.12.2018 на суму 2153,00 грн, №FТМ00176959/18 від 14.12.2018 на суму 192,00 грн, №FТМ00176964/18 від 14.12.2018 на суму 107,00 грн, №FТМ00176998/18 від 14.12.2018 на суму 1150,00 грн, №FТМ00177145/18 від 14.12.2018 на суму 4505,00 грн, №FТМ00178235/18 від 17.12.2018 на суму 7081,98 грн (а.с.60-72).

Відповідно до п.п.3.3.1, 5.5 Договору поставки №546570 Покупець зобов`язаний прийняти Товар та своєчасно його оплатити. Оплата Товару здійснюється Покупцем на основі цього Договору і видаткових накладних на нього шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Постачальника. Покупець здійснює оплату протягом 7 (семи) календарних дні з моменту отримання товару.

Позивач вказує, що станом на 22.03.2019 Відповідач не здійснив повну оплату за Товар поставлений за наведеними видатковими накладними згідно спірних Договорів, а тому розмір заборгованості ТОВ «ТІРСЕРВІС - МИКОЛАЇВ» перед ТОВ «КПП ЦЕНТР» складає 30170,37 грн, а саме: за умовами Договору поставки №545100 від 09.10.2017 - 8673,98 грн (9785,01 грн - 1111,03 грн); за умовами Договору поставки №546570 від 12.12.2018 - 21496,39 грн.

Позивач зазначає, що у зв`язку із наявністю заборгованості, ТОВ «КПП ЦЕНТР» зверталося до Відповідача з вимогами оплатити повністю вартість за поставлений товар згідно спірних Договорів поставки, проте усі звернення позивача щодо погашення усієї заборгованості відповідачем залишені без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст.662, ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до п.1) ч.1 ст.664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст.11 ЦК України є, зокрема, договори.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.691, ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про своєчасність виконання ним договірних зобов`язань перед позивачем.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 30170,37 грн основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахування позивачем сум пені, штрафу та відсотків річних суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення стороною зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.2 ст.193 ГК України, ст.611 ЦК України). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6. ст.231 ГК України).

Укладеним між сторонами договором №546570 від 12.12.2018 передбачено, що у випадку порушення строків оплати Товару, встановлених умовами цього Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченого Товару за кожний день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває - до моменту звернення Постачальника до суду (п.6.1 Договору).

Позивач зазначає, що 25.12.2018 виникло право вимоги у розмірі 21496,39 грн до ТОВ «ТІРСЕРВІС - МИКОЛАЇВ» за товар, отриманий згідно Договору поставки №546570 від 12.12.2018, тобто зі спливом 7 (семи) календарних днів після отримання товару по останній видатковій накладній №FТМ00178235/18 від 17.12.2018.

Отже, нарахована позивачем сума пені в розмірі 1865,76 грн за період з 25.12.2018 по 22.03.2019 (88 календарних днів) на суму допущеного відповідачем прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 21496,39 грн відповідає умовам договору №546570 від 12.12.2018, чинному законодавству і обставинам справи, та підлягає стягненню в повному обсязі.

Відповідно до п.6.3 Договору поставки №546570 від 12.12.2018, у випадку прострочення в оплаті поставленого Товару понад 30 календарних днів Покупець окрім пені сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого Товару.

Отже, нарахована позивачем сума штрафу в розмірі 4299,27 грн (21496,39 грн х 20%) в зв`язку з прострочення в оплаті поставленого по договору №546570 від 12.12.2018 Товару понад 30 календарних днів, а саме 88 календарних днів за період з 25.12.2018 по 22.03.2019, на суму допущеного відповідачем прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 21496,39 грн відповідає умовам договору №546570 від 12.12.2018, чинному законодавству і обставинам справи, та підлягає стягненню в повному обсязі.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, якщо договором не встановлений інший розмір процентів.

Враховуючи, що у видаткових накладних №FТМ00175349/18 від 11.12.2018, №FТМ00175352/18 від 11.12.2018, №FТМ00175357/18 від 11.12.2018 сторони узгодили строк оплати за поставлений по ним товар до 18.12.2018, а також те, що 25.12.2018 виникло право вимоги у розмірі 21496,39 грн до ТОВ «ТІРСЕРВІС - МИКОЛАЇВ» за товар, отриманий згідно Договору поставки №546570 від 12.12.2018, суд вважає, що нараховані позивачем 218,21 грн - 3% річних за період з 25.12.2018 по 22.03.2019 (88 календарних днів) на суму допущеного відповідачем прострочення виконання грошових зобов`язань за спірними Договорами в розмірі 30170,37 грн відповідає чинному законодавству і обставинам справи, та підлягає стягненню в повному обсязі.

Будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі сплатив суму заборгованості, у порушення приписів ст.74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТІРСЕРВІС - МИКОЛАЇВ (54034, м.Миколаїв, вул.Будівельників, буд.17; ідент.код 40672794) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР (81500, Львівська обл., Городоцький р-н, с.Черляни, вул.Польова, буд.97; ідент.код 38169102) 30170,37 грн основного боргу, 1865,76 грн пені, 4299,27 грн штрафу, 218,21грн 3% річних, 1921,00 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 15.07.2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва