СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2019 р. Справа №905/126/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі судового засідання Шило А.М.,

за участю представників:

позивача - Дутки І.М., посв. №1721, договір №07/2019-ПД від 23.04.2019, ордер серія АА №1002671 від 19.07.2019,

відповідача - Малюк М.В., свідоцтво серія ДН №5549 від 01.07.2019, дов. №15/07-19 від 15.07.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерлайт» (вх.№1980 Д/1 від 02.07.2019) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.06.2019 у справі №905/126/19 (м. Харків, суддя Лейба М.О., повний текст ухвали складено 05.06.2019),

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська», м. Покровськ, Донецька область №115 від 21.05.2019р.

про відстрочення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.04.2019 у справі №905/126/19,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерлайт», м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська», м. Покровськ, Донецька область,

про стягнення 5296550,90 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 26.04.2019 у справі №905/126/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерлайт», м.Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська», м.Покровськ, Донецька область, про стягнення 5296550,90 грн., у тому числі: сума боргу 3578654,79 грн., 1399053,11 грн. - індекс інфляції, 318843,00 грн. - три проценти річних, задоволено частково; закрито провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 200000,00грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору; стягнуто з відповідача на користь позивача суму боргу 3378654,79 грн., інфляційні витрати у розмірі 1399053,11 грн., 3% річних у розмірі 318843,00 грн., судовий збір в розмірі 79448,26 грн.

27.05.2019 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська», м.Покровськ, Донецька область №115 від 21.05.2019 про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2019 у справі №905/126/19 до 25.04.2020.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.06.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська», м. Покровськ, Донецька область №115 від 21.05.2019 про відстрочення виконання рішення Г осподарського суду Донецької області від 26.04.2019 у справі №905/126/19, задоволено. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.04.2019 у справі №905/126/19 до 25.04.2020.

Позивач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства та невірне встановлення обставин справи, просить ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.06.2019 скасувати; судові витрати покласти на відповідача.

Зокрема, апелянт зазначає, що відсутність дозвільних документів у відповідача необхідних для здійснення його господарської діяльності не повинно ставити позивача в залежність, адже відсутність дозволу може бути наслідком умисних дій чи бездіяльності відповідача в умисному неотриманні такого дозволу. Крім того, стосовно неможливості виплати працівникам відповідача заробітної плати в разі банкрутство, апелянт посилається на ч.1 ст. 115, ч.5 ст. 97 Кодексу законів про працю, ст. 22 ч. ч. 1,6 ст. 24, ч.3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», якими визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Позивач зазначає, що надання відстрочення виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів позивача (стягувача), що не було враховано судом першої інстанції. Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено зі звіту про фінансовий результат наявність у ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» активів за якими рішення може виконуватись без його відстрочення

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.07.2019 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 15.07.2019. Призначено справу до розгляду на 22.07.2019.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№6621 від 16.07.2019), в якому просить ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.06.2019 у справі №905/126/19 залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 19.07.2019, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Россолова В.В. сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Гетьмана Р.А., судді Хачатрян В.С., судді Дучал Н.М.

В судовому засіданні 22.07.2019 представник позивача просив надану ним апеляційну скаргу задовольнити, в задоволенні скарги - відмовити. Представник відповідача проти вимог скарги заперечував, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Згідно з ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Судом першої інстанції встановлено, та вбачається із заяви боржника, що в обґрунтування підстав для відстрочення виконання судового рішення у даній справі відповідач (боржник) посилається на наявний у справі спеціальний дозвіл на користування надрами №5615 від 25.07.2012, виданий Державною службою геології та надр України Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська» на видобування кам`яного вугілля і супутніх корисних копалин, стром дії на 20 років.

Відповідно до Угоди №5615 від 05.02.2018 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин (додаток до спеціального дозволу №5615 від 25.07.2012) Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) надає Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська» (Надрокористувачу) право користування ділянкою надр з метою видобування корисних копалин, а Надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр, передбачених дозволом, цією угодою та нормами діючого законодавства.

Згідно Програми робіт з видобування корисних копалин (додаток до спеціального дозволу №5615 від 25.07.2012р.) заплановано початок видобування - 4 кв. 2018, вихід на проектну потужність - 1 кв. 2019.

15.05.2018 наказом Державної служби геології та надр України №160 зупинено дію спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, зокрема, дозвіл №5615 від 25.07.2012, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська».

В обґрунтування своєї заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.04.2019 у справі №905/126/19 заявник зазначає про:

- скрутний фінансовий стан підприємства, зумовлений зупиненням дії спеціального дозволу, що призвело до неможливості ТОВ «Шахта 1-3» Новогродівська» здійснити свою господарську діяльність;

- наявність реальної загрози банкрутства боржника, що призведе до неможливості виконання ТОВ «Шахта 1-3» Новогродівська» своїх обов`язків по виплаті заробітної плати працівникам, скорочення їх чисельності;

- відсутність вини відповідача у виникненні спору.

За твердженнями заявника, для відновлення фінансового становища ТОВ «Шахта 1-3» Новогродівська» необхідний певний період часу, протягом якого підприємство має розпочати основну статутну господарську діяльність - видобуток вугілля та його реалізацію споживачам. У зв`язку з неправомірною бездіяльністю з боку Держгеонадра щодо непоновлення дії спеціального дозволу на користування надрами №5615 від 25.07.2012, виданого ТОВ «Шахта 1-3» Новогродівська», залишаються зупиненими всі погодження та договірне врегулювання виробничих процесів між ТОВ «Шахта 1-3» Новогродівська» та ВП «Шахта 1/3» Новогродівська» ДП «Селидіввугілля». Програмою робіт з видобування корисних копалин, яка у відповідності до вимог п.10 Порядку №615, є невід`ємною частиною спеціального дозволу, початок видобування вугілля ТОВ «Шахта 1-3» Новогродівська» передбачався з 4-го кварталу 2018, а вихід на проектну потужність у 1-му кварталі 2019. Однак виконання зазначеної Програми стало неможливим з незалежних від ТОВ «Шахта 1-3» Новогродівська» причин. На теперішній час проведення гірничих робіт не здійснюється. Для початку видобутку вугілля та його реалізації, підприємству необхідний період часу близько одного року.

Крім того, заявником долучені до матеріалів справи звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І квартал 2019 року, що підтверджує скрутний фінансовий стан підприємства відповідача; бухгалтерські довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська» №113 від 21.05.2019 про залишок коштів станом на 21.05.2019 та №114 від 21.05.2019 щодо працівників підприємства.

Так, згідно звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І квартал 2019 року чистий фінансовий результат за І квартал 2019 року: прибуток відсутній, збитки Товариства за звітний період становлять 9226 тис. грн.

Згідно бухгалтерської довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська» №113 від 21.05.2019 станом на 21.05.2019 залишок коштів на банківських рахунках ТОВ «Шахта 1-3» Новогродівська» складає 17,2 тис.грн. У балансі (звіт про фінансовий стан) ТОВ «Шахта 1-3» Новогродівська» на 31.03.2019р. рахуються непокриті збитки у сумі 24140 тис. грн., що сформувалися за результатами діяльності підприємства за 2018, 1 квартал 2019 року.

У бухгалтерській довідці Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська» №114 від 21.05.2019 визначено, що згідно штатного розпису станом на 01.04.2019 перебуває в трудових відносинах 20 працівників, фонд заробітної плати за березень 2019 року складає 634641,00 грн.

При цьому, боржником (заявником) надані докази на підтвердження вжиття заходів направлених на відновлення об`ємів виробництва, що буде сприяти продовженню господарської діяльності відповідача та зроблять реальною можливість виконання зобов`язання перед стягувачем, про що свідчить наявність рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2018 у справі №200/11311/18-а, яким визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо невчинення дій з поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами від 25.07.2012 №5615, що виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 Новогродівська» Державною службою геології та надр України, після усунення товариством з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 Новогродівська» причин, що призвели до зупинення його дії на підставі наказу Державної служби геології та надр України від 15.05.2018 №160; зобов`язано Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами від 25.07.2012 №5615, що виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державною службою геології та надр України.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі №200/11311/18-а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2018 у справі №200/11311/18-а - залишено без змін.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №200/11311/18-а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 залишено без змін.

Згідно листа Державної служби геології та надр України наказом від 23.04.2019 поновлено дію спеціального дозволу на користування надрами №5615 від 25.07.2012 наданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3» Новогродівська».

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що мають місце, з однієї сторони, скрутне фінансове становище, яке сталося внаслідок настання для відповідача непередбачуваних обставин, що досі відображується на господарській діяльності товариства, а з іншої - заплановані доходи, які можливі в результаті поетапного відновлювання процесу для підприємства, свідчать про те, що в разі надання відстрочення по сплаті заборгованості перед позивачем дозволить в повній мірі виконати грошове зобов`язання та уникнути в подальшому порушення платіжної дисципліни.

Посилання апелянта на те, що відсутність дозволу може бути наслідком умисних дій чи бездіяльності відповідача в умисному неотриманні такого дозволу спростовуються матеріалами справи. Зокрема, як було зазначено вище, матеріали справи містять судові рішення, якими визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо невчинення дій з поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами, від 25.07.2012 №5615, що виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 Новогродівська» Державною службою геології та надр України.

Крім того, неможливість виконання відповідачем гірничих робіт протягом зупинення дії спецдозволу підтверджена нормами діючого законодавства, зокрема, пунктом 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, якими в імперативній формі встановлено, що після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаних зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом. Таким чином, твердження позивача щодо господарської діяльності відповідача є безпідставними, оскільки здійснення останнім своєї статутної діяльності - видобуток кам`яного вугілля, перебуває в прямій залежності від чинності спецдозволу.

Щодо доводів апелянта про те, що надання відстрочення виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів позивача (стягувача), варто зазначити, що при вирішенні питання доцільності відстрочення виконання рішення слід враховувати, що безпосередня реалізація рішення суду відповідно до первісної форми може призвести до його практичного невиконання з боку боржника у бажаній кредитором сумі.

Спираючись на те, що основним принципом судочинства має бути відновлення прав та інтересів кредитора, до обов`язків суду відноситься дослідження усієї сукупності обставин потенційної можливості виконання судового рішення, задля отримання кредитором повної суми коштів, що складають предмет заборгованості.

Крім того, розглядаючи доводи апелянта про те чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у cпopi, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України, частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) (далі -Конвенція). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

В рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції.

Судова колегія зауважує, що дійсно на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

Проте, за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява N 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява N 60858/00).

Таким чином, питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд у постанові від 20.09.2018 по справі №905/2953/17.

Відстрочення виконання рішення в даному випадку не є інструментом ухилення для боржника від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем.

Всупереч доводам апелянта колегія суддів зазначає, що у цій справі відстрочення виконання рішення суду першочергово здійснюється не з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржника. Тобто, справедливий баланс інтересів сторін у цій справі дотриманий.

Беручи до уваги те, що вирішення питання щодо відстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду першої інстанції, який в судовому рішенні навів відповідні та достатні підстави в обґрунтування свого висновку про відстрочення виконання рішення у цій справі до 25.04.2020, і в цьому випадку не вбачається, що суд здійснив свої дискреційні повноваження з порушенням вимог чинного законодавства або з недотриманням «справедливого балансу» між сторонами, судова колегія вважає, що підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції щодо вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду відсутні.

У відповідності до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 281-284 ГПК України колегія суддів Східного апеляційного господарського суду -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерлайт» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.06.2019 у справі №905/126/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 24.07.2019.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.С. Хачатрян