РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2019 року м. Чернігів

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Оленич Т. Г.

за участю секретаря судового засідання Хіловської І. Д.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №927/279/19

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», вул. Грушевського, б.1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, б.50, м. Дніпро, 49094

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «НАЗМАК», вул. Пушкіна, б.16, м. Чернігів, 14000

до відповідача-2: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 758837грн.61коп.

у присутності представників сторін:

від позивача: Рожка С.М. - адвоката (довіреність №8449-К-0 від 29.12.2016);

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився.

В судовому засіданні 03.07.2019 на підставі ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідачів солідарно 437886грн.72коп. заборгованості за кредитом, 121605грн.32коп. заборгованості за відсотками, 80000грн.00коп. заборгованості по комісії, 119345грн.57коп. пені.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем-1, як позичальником, своїх кредитних зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору б/н від 18.12.2017, укладеного з банком шляхом приєднання до публічної оферти через підписання Анкети-Заяви про приєднання Умов та Правил надання послуги «КУБ» від 24.10.2017, а також невиконанням відповідачем-2, як поручителем, зобов`язань за договором поруки № POR80 від 24.10.2017.

19 квітня 2019 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, відхилено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, визначено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачам строк для подання відзивів на позов та доказів, що підтверджують викладені у відзивах обставини - 15 календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду від 19.04.2019 направлялась відповідачу-1 за зазначеною позивачем в позовній заяві адресою: м. Чернігів, вул. Пушкіна, 16 , яка співпадає з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом з цього реєстру від 18.04.2019. Відповідачу-2 ухвала суду від 19.04.2019 про відкриття провадження у справі також направлялась за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві - АДРЕСА_1 , та яка підтверджена повідомленням Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 05.04.2019 №1824 з інформацією про місце проживання ОСОБА_1 , що міститься в реєстрі територіальної громади м. Чернігова.

Відповідачами відзиви на позов не надані.

В підготовчому засіданні, яке відбулось 05.06.2019, судом постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання позивача про поновлення встановленого строку для подання доказів, поновлено позивачу строк для подання доказів, які мають значення для вирішення спору, докази залучені до матеріалів справи, що відображено в протоколі судового засідання від 05.06.2019.

В підготовчому засіданні, яке відбулось 05.06.2019, судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, призначено судове засідання на 13.06.2019, постановлені ухвали про виклик відповідачів в судове засідання.

В зв`язку з неявкою в судове засідання, призначене на 13.06.2019, уповноважених представників сторін, судове засідання відкладене судом на 03.07.2019 о 14год.15хв.

В судове засідання 03.07.2019 з`явився представник позивача.

Представники відповідачів та відповідач-2 - ОСОБА_1 особисто в судове засідання не з`явились.

Як вбачається із матеріалів справи копія ухвали від 13.06.2019, якою відповідача-1 в порядку, встановленому ст.120 Господарського процесуального кодексу України, викликано в судове засідання, призначене на 03.07.2019, по розгляду по суті даної справи, направлялась рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача-1, зазначену у позовній заяві - 14000, м. Чернігів, вул. Пушкіна, 16, інформація про яку також міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відправлення повернулось неврученим з відміткою оператора поштового зв`язку «неповна адреса, для уточнення офісу».

Також, копія ухвали від 13.06.2019, якою відповідача-2 в порядку, встановленому ст.120 Господарського процесуального кодексу України, викликано в судове засідання, призначене на 03.07.2019, по розгляду по суті даної справи, направлялась рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача-2, зазначену у позовній заяві - АДРЕСА_1 , інформація про яку міститься у в реєстрі територіальної громади м. Чернігова, про що повідомлено суду Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради. Відправлення повернулось неврученим з відміткою оператора поштового зв`язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Відповідно ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про виклик надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Аналіз норм господарського процесуального права, зокрема, закріплених в ч.7 ст.120, ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, свідчить, що у разі якщо судове рішення направлено судом особі за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, які не дали змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки, тощо, то вважається, що таке судове рішення вручене адресату.

При цьому суд звертає увагу, що згідно із ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

В силу ч.1, 3 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), ухвали Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2019 про виклик відповідачів в судове засідання, призначене на 03.07.2019 о 14год.15хв. надіслані до цього Реєстру, 13.06.2019 - зареєстровано, а 14.06.2019 - оприлюднено в Реєстрі.

Крім того, інформація щодо дати надходження позовної заяви, складу суду, номеру справи, учасників справи та предмета позову, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання є також відкритою та в силу вимог ч.3 ст.9 Господарського процесуального кодексу України оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, суд доходить висновку, що судом вжиті передбачені господарським процесом заходи щодо належного повідомлення відповідачів про дату, час та місце проведення судового засідання по розгляду справи.

Враховуючи, що ухвали суду надсилалися відповідачам на адреси, зазначені у позовній заяві, і відповідачами не повідомлено суду інших адрес, тому суд доходить висновку, що відповідачі повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи, з метою уникнення затягування вирішення спору, суд доходить висновку про можливість здійснення розгляду справи по суті за відсутності відповідачів в судовому засіданні, про що постановлено протокольну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 03.07.2019.

Відповідачами відзиви на позов не надані, тому суд відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні по розгляду справи по суті, яке відбулось 03.07.2019, судом досліджено електронний доказ - диск «Axent ICH LIEBE PERFECTION CD-R 52X 700 MB 80 min», на якому міститься електронна інформація про обставини справи, що мають значення для справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи позивача, з`ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

Згідно з абз.5, 6 п.1.7 ст.1 Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (нова редакція) (погоджено Національним банком України 11.06.2018; затверджено наказом Міністерства фінансів України (рішенням єдиного акціонера) від 21.05.2018 №519), згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК».

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (позивач у справі) є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК».

Товариством з обмеженою відповідальністю «НАЗМАК» (відповідач-1 у справі) 09.06.2017 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, в якій зазначається, що підписуючи цю анкету Товариство погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщено на сайті банку www.pb.ua), тарифами банку, що разом із цією анкетою становлять договір банківського обслуговування, а також засвідчено згоду Товариства на ведення з ПАТ КБ «Приватбанк» документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так й шляхом накладання електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Як вбачається із наданої до матеріалів справи позивачем копії Анкети-заяви від 09.06.2017, вказаний документ підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками цих сторін.

В розділі 12 «Послуги банку, що планується використовувати, і відповідальні особи» Анкети-заяви від 09.06.2017 визначено послугу банку - рахунок і розрахунки з партнерами в національній валюті.

В подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю «НАЗМАК» підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі по тексту -Заява про «КУБ»), в якій підтверджено про приєднання Товариства до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги «КУБ», що розміщені на сайті ПриватБанку pb.ua, приймає на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах, та укладає кредитний договір (зворотна сторінка а.с.96).

При цьому, в п.1. Заяви про «КУБ» визначені істотні умови кредитного договору, а саме:

1.1. Вид кредиту - строковий.

1.2. Розмір кредиту: визначається ПриватБанком, вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua.

1.3. Строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів.

1.4. Проценти (комісія) за користування кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту.

1.5. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в якій було здійснено видачу коштів.

1.6. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п.1.5. цієї Заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно з розділом 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг.

Укладання кредитного договору здійснюється в порядку, визначеному в розділі 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг. Клієнт доручає Банку розмістити у мережі Інтернет відомості про його бізнес-проект, за яким Банк надає кредит.

Як свідчить роздруківка перевірки заявки на кредит (а.с.16) заявка підписана 24.10.2017 шляхом накладання електронного цифрового підпису та накладання цифрової електронної печатки.

Також факт підписання заявки саме у спосіб накладання цифрового електронного підпису та електронної цифрової печатки підтверджується інформацією в електронній формі, яка міститься на наданому позивачем до справи диску CD-R 52X 700 MB, дослідженому судом в ході судового засідання по розгляду справи по суті, про що складено протокол огляду електронних доказів від 03.07.2019.

Що стосується підписання цієї Заяви про «КУБ» з боку позивача, то, як вбачається із наявної у матеріалах справи копії заяви, на ній у реквізиті сторін міститься підпис та відбиток печатки ПриватБанку. До того ж, згідно із роздруківкою перевірки заявки на кредит (а.с.16) вбачається, що заявка від імені банку підписана також шляхом накладання електронного цифрового підпису 24.10.2017.

За твердженням позивача, у зв`язку із підписанням відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» між сторонами, а саме позивачем та відповідачем-1, виникли кредитні правовідносини.

Надаючи правову оцінку Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», яка, як встановлено судом вище, підписана сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Вимоги щодо форми договору містяться у ст.639 Цивільного кодексу України, згідно з частинами 1-4 якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Водночас, частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України визначається поняття договору приєднання, як договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», складеної та поданої відповідачем-1, містяться посилання на розділ 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг.

Як вбачається із наданого до справи позивачем витягу з Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», в редакції, затвердженої на засіданні Правління Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 15.06.2017, протокол № 30, у п.3.2.8 визначаються Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ» (далі по тексту - Умови КУБ).

Згідно з п.3.2.8.1. Умов КУБ банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та інших винагород в обумовлені цим Договором терміни. Кредит надається шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари, придбані Клієнтом для ведення своєї господарської діяльності. Кредитування Клієнта здійснюється в межах встановленого банком ліміту кредитування, про який банк повідомляє Клієнта через встановлені канали комунікацій. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплаті) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі Папка 24 або іншим шляхом що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Крім того, в п.3.2.8.2. Умов КУБ визначається максимальна сума кредиту, яка може бути надана в рамках послуги, та становить 500000,00грн.

В п.3.2.8.3.1. Умов КУБ передбачаються умови та строки повернення кредиту, строки погашення заборгованості.

Умови щодо порядку сплати процентів за користування кредитом викладені у пунктах 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.3 та в розділі «порядок розрахунків» Умов КУБ.

Аналіз змісту Умов та правил надання кредиту «Кредит КУБ», змісту Анкеті-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» свідчить про укладення між сторонами договору приєднання до кредитного договору, на підставі якого між сторонами виникли кредитні правовідносини.

При цьому, складовими цього договору є як Анкета-заява про приєднання до умов договору та правил надання послуги «КУБ», підписана сторонами 24.10.2017, так і Умови і правила надання кредиту «Кредит «КУБ».

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт підписання відповідачем-1 Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» електронно-цифровим підписом 24.10.2017, суд доходить висновку, що датою укладення договору є 24.10.2017, а не 18.12.2017, як зазначено позивачем у позовній заяві.

Кредитні відносини, які виникли між сторонами у зв`язку із укладенням ними договору приєднання до кредитного договору регулюються нормами §2 «Кредит» глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Матеріали справи свідчать, що 30.08.2013 на підставі заяви ТОВ «НАЗМАК» про відкриття рахунку (а.с.188), відповідачу-1 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Докази закриття вказаного рахунку на момент укладення між позивачем та відповідачем-1 кредитного договору від 24.10.2017 в матеріалах справи відсутні.

18 грудня 2017 року позивачем на поточний рахунок відповідача-1 перераховано згідно з договором б/н та розділу 3.2.8. Умов та правил кредит в сумі 500000грн., що підтверджується наданою позивачем банківською випискою з рахунку № НОМЕР_1 за період з 18.12.2017 по 20.03.2019 (зворотна сторінка а.с. 42) .

Отже, суд доходить висновку, що позивачем зобов`язання по договору в частині надання відповідачу-1 кредиту виконано.

Відповідно до п.3.2.8.3.1. Умов КУБ повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу тільки 6 останніх місяців користування кредитом. Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами кредитного договору. Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Згідно із п.1.3. Заяви про «КУБ» від 24.10.2017 строк кредиту становить 12 місяців з моменту видачі коштів. Отже, враховуючи, що кредитні кошти були зараховані на поточний рахунок ТОВ «НАЗМАК» (відповідача-1 у справі) 18.12.2017, тому, з урахуванням правил обчислення строків, датою повернення відповідачем-1 кредиту є 18.12.2018.

Відповідно до п.3.2.8.5.3. Умов КУБ відповідач-1 зобов`язався повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлені в п.п.3.2.8.3.1, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені у Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Поряд з цим, в п.1.5. Заяви про «КУБ» встановлено порядок погашення кредиту, а саме: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів.

Отже, враховуючи умови кредитного договору від 24.10.2017, відповідач-1 був зобов`язаний здійснювати погашення кредиту шляхом сплати до 18 числа кожного місяця по 41666грн.67коп.

Відповідачем-1 на виконання умов договору в рахунок погашення суми кредиту сплачено 01.02.2018 грошові кошти в сумі 41666грн.67коп., та 20.04.2018 сплачено 20446грн.61коп., що становить 62113грн.28коп. Факт сплати саме цієї суми підтверджується банківською випискою за період з 18.12.2017 по 25.02.2019 (а.с.75) та визнається позивачем.

Відповідачем-1 не надано суду доказів повернення кредиту повністю або частково, а відтак суд доходить висновку, що заборгованість по кредиту становить 437886грн.72коп.

В силу ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

На підставі п. 3.2.8.5.2. Умов КУБ відповідач-1 взяв на себе зобов`язання сплачувати позивачу щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2.

Крім того, п. 3.2.8.9. Умов КУБ передбачається, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.2., 3.2.8.3, 3.2.8.3.1. цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

За змістом п. 3.2.8.3.2. Умов КУБ за користування послугою клієнт сплачує щомісячно проценти за користування кредитом в розмірі, що зазначені в Заяві та Тарифах. Розмір щомісячних процентів (комісії) за користування кредитом встановлений у п.1.4. Заяви про КУБ і становить 2% в місяць від початкового розміру кредиту.

З урахуванням п.3.2.8.9.2. Умов КУБ сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (п.3.2.8.3.1.).

З посиланням на вказані умови кредитного договору позивачем за період з 18.12.2017 по 18.12.2018 нараховано відповідачу-1 щомісячні проценти (комісія) в сумі 120000грн.

Відповідачем-1 у період з 18.12.2017 по 18.12.2018 сплачено 40000грн., що підтверджується банківською випискою з 18.12.2017 по 25.02.2019 (а.с.75).

Будь-яких інших доказів сплати щомісячних процентів (комісії) в повному обсязі або частково відповідач-1 суду не надав.

Таким чином, суд доходить висновку, що залишок нарахованих позивачем та не сплачених відповіачем-1 щомісячних процентів (комісії) становить 80000грн.

Пунктом 3.2.8.9.1 Умов КУБ встановлено, що відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п.3.2.8.5.2., 3.2.8.5.3. цього договору, клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в п.3.2.8.3.3. цього ж договору (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов договорі, встановленого п.3.2.8.3.1. цього договору).

В пункті 3.2.8.3.3. Умов КУБ визначається, що при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п.3.2.8.3.1., клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Згідно з п.1.6. Заяви про «КУБ» у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п.1.5. цієї заяви, розмір процентів за користування кредитом становлять 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно з розділом 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку суми заборгованості (а.с.117), позивачем за період з 19.01.2018 по 25.02.2019 нараховано відповідачу-1 проценти на залишок простроченої заборгованості за кредитом в сумі 127494грн.21коп.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме банківської виписки з 18.12.2018 по 25.02.2019 (а.с.75), відповідачем-1 сплачено процентів по кредитному договору в сумі 5888грн.89коп.

Залишок несплачених процентів за користування кредитом становить 121605грн.32коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Надаючи оцінку правовій природі передбачених п.3.2.8.3.3. договору та п.1.6. Заяви про «КУБ» процентів за користування кредитом, суд виходить з такого.

Обов`язок боржника сплачувати проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором, передбачається ст.536 Цивільного кодексу України. При цьому. згідно з ч.2 цієї статті розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 викладена правова позиція, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Водночас у цій же постанові Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання визначена законодавством. У цьому разі відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, зміст правової позиції Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України у кредитному договорі може бути передбачено сплату процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем і після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 5017/1987/2012, від 18.02.2019 у справі 910/21449/17.

Аналіз п. 3.2.8.3.3. договору свідчить, що фактично в ньому міститься умова щодо відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання й встановлюється інший процент річних за таке порушення, аніж передбачено у ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, а саме, з урахуванням п.1.6. Заяви про «КУБ» - 48% річних.

Таким чином, правова природа заявленої позивачем до стягнення 121605грн.32коп. суми заборгованості за відсотками є процентами річних.

Здійснивши перевірку правильності обчислення позивачем процентів, суд встановив, що розрахунок здійснений з урахуванням умов кредитного договору, фактичних обставин прострочення виконання грошового зобов`язання, та є арифметично вірним.

В силу ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобов`язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що на момент звернення позивача до суду з цим позовом строк повернення кредиту, сплати процентів (комісії) за користування кредитом, сплив, тому суд доходить висновку про невиконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором від 24.10.2017.

Відтак, заборгованість відповідача-1 перед позивачем становить 437886грн.72коп. по кредиту, 80000грн. процентів (комісії) за користування кредитом, а також 121605грн.32коп. заборгованості по відсотках річних, які нараховані внаслідок невиконання відповідачем-1 своїх зобов`язань по своєчасному поверненню суми кредиту та сплати комісії.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України порушення боржником взятих на себе зобов`язань призводить до настання певних правових наслідків, які полягають у застосуванні до нього встановлених законом та договором мір відповідальності, зокрема і у сплаті неустойки.

Згідно із ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.2.8.3.3. Умов КУБ передбачається, що у разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п.3.2.8.3.1., клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Крім того в п.1.6. Заяви про «КУБ» міститься умова щодо сплати неустойки в розмірі згідно з розділом 3.2.8 Умов КУБ у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом.

Пунктом 3.2.8.10.1. Умов КУБ визначено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати комісії за користування кредитом, передбачених п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1. цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п. 3.2.8.9., 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2. цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Отже, суд доходить висновку, що сторонами погоджена відповідальність у вигляді сплати пені за прострочку виконання грошового зобов`язання.

З посиланням на вказані умови договору позивачем нарахована пеня в сумі 123343грн.40коп. за період з 21.01.2018 по 25.02.2019. При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до п.3.2.8.10.3. Умов КУБ нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язання здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Відповідачем в рахунок сплати нарахованої пені сплачено 3997грн.83коп. Сума несплаченої відповідачем пені становить 119345грн.57коп.

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем-1 зобов`язань, передбачених кредитним договором від 24.10.2018 в частині своєчасного повернення отриманих кредитних коштів та сплати нарахованої комісії за користування кредитом, а тому суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення пені є правомірною.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення 437886грн.72коп. заборгованості по кредиту, 80000грн. заборгованості по комісії, 121605грн.32коп. заборгованості по процентах річних та 119345грн.57коп. пені.

Згідно зі ст.546 Цивільного кодексу України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

В забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 за угодами-приєднання до розділу 3.2.8 «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (кредитор за договором) та ОСОБА_1 (поручитель за договором, відповідач-2 у справі) 24.10.2017 складено договір поруки №POR680 (далі по тексту - договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «НАЗМАК» (боржником) зобов`язань за угодами-приєднання до розділу 3.2.8. Кредит «КУБ» Умов та правил надання банківських послуг, далі - Угода 1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно з Угодою 1 - 2,0% (два) відсотка від суми кредиту щомісяця;

- за період користування кредитом згідно з п.3.2.8.5.3. Угоди 1 - 4% (чотири) відсотки від суми кредиту щомісяця;

б) кредиту в розмірі, що вказаний в Угоді 1.

Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за «Угодою 1» в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно з цим пунктом поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

В п.1.5 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за «Угодою 1», боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В п.4.1. договору поруки міститься умова, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за «Угодою 1» цей договір припиняє свою дію.

Відповідно до ч.1 ст.547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

За змістом ч.2, 3 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За таких обставин, підписання договору його сторонами власноручно або шляхом застосування електронного підпису є обов`язковим, що підтверджує наявність цивільної дієздатності сторін і виражає їх волевиявлення.

Як вбачаєтьсяіз роздруківки перевірки договору поруки (а.с.32) договір підписаний 24.10.2017 фізичною особою ОСОБА_1 та відповідальною особою банку шляхом накладання електронних цифрових підписів.

Також факт підписання договору поруки відповідачем-2 у спосіб накладання цифрового електронного підпису підтверджується інформацією в електронній формі, яка міститься на наданому позивачем до справи диску CD-R 52X 700 MB, дослідженому судом в ході судового засідання по розгляду справи по суті, про що складено протокол огляду електронних доказів від 03.07.2019.

Відтак суд доходить висновку, що договір поруки укладений між позивачем та відповідачем-2 у встановленій законом формі.

Докази розірвання цього договору або визнання його недійсним у судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Отже в силу ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для його виконання.

Згідно з ч. 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

При цьому, відповідно до ч.1, 2 ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Як встановлено судом вище, в п.1.2. договору поруки передбачається, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за «Угодою 1» в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно з цим пунктом поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. Договір поруки не містить умов, які встановлюють додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя за цим договором.

Отже, суд доходить висновку, що у відповідача-2 на підставі договору поруки виник солідарний обов`язок виконати зобов`язання за кредитним договором від 27.04.2017. укладеним між позивачем та відповідачем-1.

Оскільки у п.4.1. договору поруки сторонами погоджено строк припинення поруки - 15 років після його укладення, тому на момент звернення позивача з цим позовом договір поруки не припинився.

Враховуючи, що в ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України визначається право кредитора вимагати виконання обов`язку в повному обсязі від усіх солідарних боржників разом, тому позивач правомірно звернувся з вимогою виконати зобов`язання за кредитним договором до обох солідарних боржників (відповідачів у справі).

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем-1, як боржником за основним зобов`язанням - кредитним договором від 24.10.2017, зобов`язань по поверненню в повній сумі кредиту, сплати нарахованої комісії за користування кредитом, процентів річних та пені, тому, в силу п.1.2. договору поруки відповідач-2 відповідає перед кредитором в тому ж розмірі, що і боржник.

Оскільки відповідачами не надано до матеріалів справи доказів, які спростовують факт наявності заборгованості в заявленій до стягнення сумі, тому суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно 437886грн.72коп. заборгованості по кредиту, 80000грн. заборгованості по комісії, 121605грн.32коп. заборгованості по процентах річних та 119345грн.57коп. пені є обгрунтованими, а відтак їх належить задовольнити в повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений за подання даного позову судовий збір у сумі 11382грн.56коп., підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів ёв повному обсязі.

Керуючись ст.13, 73, 74, 129, 165, 202, 233, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевського, б.1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, б.50, м. Дніпро, 49094, ідентифікаційний код 14360570) до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «НАЗМАК» (вул. Пушкіна, б.16, м. Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 38776959) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення солідарно 758837грн.61коп. задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАЗМАК», вул. Пушкіна, б.16, м. Чернігів, 14000 (ідентифікаційний код 38776959) та ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», вул. Грушевського, б.1Д, м. Київ, 01001 (адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, б.50, м. Дніпро, 49094, ідентифікаційний код 14360570) 437886грн.72коп. заборгованості за кредитом, 80000грн.00коп. заборгованості по комісії, 121605грн.32коп. заборгованості по процентах річних, 119345грн.57коп. пені та 11382грн.56коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 12 липня 2019 року.

Суддя Т. Г. Оленич