ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1075/19

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Міністерства оборони України, м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Боюр-Постач», Київська обл., м. Славутич,

про стягнення 23 781,60 грн.

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

позивач Міністерство оборони України, звернувся до господарського суду Київської області з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Боюр-Постач», в якому просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення поставки товару в розмірі 23 781,60 грн. згідно договору про поставку товарів для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) від 10.04.2018 №286/2/18/15, та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.04.2018 між Міністерством оборони України та товариством з обмеженою відповідальністю «Боюр-Постач» укладено договір №286/2/18/15, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався у 2018 році поставити замовнику кухонне приладдя, товари для дому та господарства і приладдя для закладів громадського харчування (одноразовий посуд), а саме: лот 3 столові прибори і тарілки одноразового використання (далі - товар), зазначений у специфікації, а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості та у строки, встановлені цим договором. Відповідно до умов договору сторони погодили, що ціна товару становить 6 705 000,00 грн., строк постачання 20.04.2018. Позивач вказує, що послуг з постачання товару виконані з порушенням терміну надання таких послуг, що підтверджується актами приймання-передачі товару, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача нараховану у зв`язку із простроченням негрошового зобов`язання передбачену договором №286/2/18/15 від 10.04.2018 (пункт 7.3.3) пеню у розмірі 23 781,60 грн.

Ухвалою суду від 26.04.2019 позовну заяву Міністерства оборони України залишено без руху. Зобов`язано Міністерство оборони України усунути недоліки позовної заяви в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання доказів сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн. на належні реквізити; надання суду доказів направлення відповідачу копії позовної заяви і всіх доданих до неї документів листом з описом на належну адресу.

06.05.2019 від Міністерства оборони України до господарського суду Київської області надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.05.2019 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1075/19, постановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Цією ж ухвалою постановлено, що відповідач має право подати відзив протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі, встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву, встановлено відповідачу строк для подачі заперечень на відповідь на відзив протягом 5 днів з дня отримання відповіді.

22.05.2019 від Міністерства оборони України до господарського суду Київської області надійшла заява про доручення належним чином засвідчених копій документів.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шестдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки станом на 11.07.2019 відповідач відзив на позов не подав, не заявив клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд вважає, що у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України).

10.04.2018 між Міністерством оборони України та товариством з обмеженою відповідальністю «Боюр-Постач» укладено договір №286/2/18/15 про поставку товарів для державних потреб, відповідно до умов якого:

- постачальник зобов`язується у 2018 році поставити замовнику кухонне приладдя, товари для дому та господарства і приладдя для закладів громадського харчування (одноразовий посуд), а саме: лот 3 Столові прибори і тарілки одноразового використання (ложки столові одноразові пластикові), зазначений у специфікації, а замовник забезпечити приймання та оплату товару у асортименті, кількості та у строки, встановлені цим договором (пункт 1.1 договору);

- ціна, кількість, асортимент та строки постачання товару визначаються специфікацією, викладеною у такій редакції: лот 3 Столові прибори і тарілки одноразового використання (ложки столові одноразові пластикові), строк постачання до 20.04.2018, загальна кількість 22 350, загальна сума вартості продукції 5 587 500,00 грн., ціна товару з ПДВ 6 705 000,00 грн. (пункт 1.2 договору);

- товар постачається на умовах DDP склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів Інкотермс у редакції 2010 року згідно з положеннями договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами, тощо. Строк поставки товару визначений у специфікації до договору у п.1.2 (пункт 5.1 договору);

- місцем поставки товару є військові частини Міністерства оборони України, що зазначені у рознарядці Міністерства оборони України, яка є невід`ємною частиною цього договору, згідно з розрахунком поставки та обов`язковим дотриманням передбачених нею вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень. Постачальнику надається право, за попередньою письмовою згодою замовника, на дострокове постачання товару в обсягах, передбачених договором. Постачання товару одержувачу замовника постачальник зобов`язаний провести з обов`язковим виконанням передбачених вимог щодо асортименту, кількості, якості, черговості поставок у кожній окремо відвантаженій партії. Витрати щодо перевезення товару до місця приймання одержувачем замовника несе постачальник. Розвантаження товару в місці приймання здійснюється одержувачем замовника (пункт 5.2 договору);

- за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотків вартості недопоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості договору (пункт 7.3.3 договору);

- договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п.10.1 договору).

За своїм правовим змістом, відносини сторін є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи, а саме з:

- рахунку-фактури №СФ-0025 від 25.04.2018 на суму 2764800,00 грн., підписаної обома сторонами видаткової накладної №РН-0025/59 від 25.04.2018 на суму 2764800,00 грн., актом приймання-передачі №59 військового майна від 25.04.2018, повідомленням-підтвердженням №158 отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, закуплених Міністерством оборони України в централізованому порядку від 25.04.2018;

- рахунку-фактури №СФ-0027 від 03.05.2018 на суму 1 060 200,00 грн., підписаної обома сторонами видаткової накладної №РН-0027 від 03.05.2018 на суму 1 060 200,00 грн., акту приймання-передачі №62 військового майна від 03.05.2018, повідомлення-підтвердження №169 отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, закуплених Міністерством оборони України в централізованому порядку від 03.05.2018;

відповідач поставив позивачу обумовлений договором товар на загальну суму 4 885 200,00 грн. (25.04.2018 на суму 2 764 800,00 грн. та 03.05.2018 1 060 200,00 грн.).

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п.1.2 договору №286/2/18/15 специфікації товар мав бути поставлений до 20.04.2018, відтак вбачається прострочення поставки товару: по акту приймання-передачі №62 від 03.05.2018 з 21.04.2018 по 02.05.2018, по акту приймання-передачі №59 від 25.04.2018 з 21.04.2018 по 24.04.2018 включно.

У відповіді на претензію позивача №74 від 13.06.2018 (залучена до матеріалів справи), відповідач посилався на те, що ним було отримано висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати України, якою встановлено, що у зв`язку із перенесенням замовником строків проведення аукціону, тривале оскарження процедури закупівлі та прийняття Антимонопольним комітетом України рішень, які потягли за собою затягування підписання договору та порушення на 3 дні строку оприлюднення оголошення про намір укласти договір дата поставки зменшилась на 24 календарні дні, дана обставина виникла з умов не залежних від волі відповідача

Суд зазначає, що відповідачем суду не подано жодних доказів зазначених тверджень, як не подано і власне висновку Торгово-Промислової палати. Згідно залученого до матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач копію ухвали від 08.05.2019 про відкриття провадження у справі отримав 24.05.2019 (пункт 3 частини 6 ст. 242 ГПК України), відтак мав достатньо часу підготувати свої заперечення письмово відповідно до вимог ухвали суду, та подати належні письмові докази.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Згідно частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Разом із тим, пунктом 7.3.3 договору пеня в розмірі 0,1% в день передбачена за прострочення негрошового зобов`язання з поставки продукції, відтак обмеження пені подвійною обліковою ставкою НБУ відповідно до частини 3 ст. 343 ГК України та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» в даному випадку не застосовується.

Так, відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання мало бути виконано, та припиняється в переддень виконання зобов`язання, або в порядку частини 6 ст. 232 ГК України через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відтак, перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що з відповідача на користь позивача за прострочення поставки товару належить до стягнення пеня в розмірі 0,1% від вартості простроченої поставки (з ПДВ):

- по акту приймання-передачі №62 від 03.05.2018 з 21.04.2018 по 02.05.2018 включно в сумі 12 722,40 грн.

- по акту приймання-передачі №59 від 25.04.2018 з 21.04.2018 по 24.04.2018 включно в сумі 11 059,20 грн.,

що загалом становить 23 781,60 грн.

Відтак, вимога Міністерства оборони України про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Боюр-Постач» 23 781,60 грн. пені підлягає задоволенню повністю в заявленому розмірі.

Враховуючи викладене вище, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунок позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню повністю. Суд ухвалює рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Боюр-Постач» на користь Міністерства оборони України 23 781,60 грн. пені за прострочення поставки продукції.

Відповідно до ст.129 ГПК України відшкодування позивачу витрат на судових збір, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Міністерства оборони України задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Боюр-Постач» (07101, Київська обл., м. Славутич, квартал Бєлгородський, буд. 7 кв. 137, код 41736146)

на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6, код 00034022)

23 781,60 грн. (двадцять три тисячі сімсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок) пені;

1 921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Суддя О.В. Конюх