ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1275/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

справу №916/1275/19

за позовом Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі філії Акціонерного товариства Укрексімбанк в м. Одесі

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Готель Інвест Сервіс

про стягнення 1 116 грн.

за участю представників:

від позивача: Буковська Л.В., довіреність від 25.03.2019р. №0001000/6609

від відповідача: не з`явився;

Суть спору: Публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України в особі філії Акціонерного товариства Укрексімбанк в м. Одесі звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Готель Інвест Сервіс заборгованості у розмірі 1 116,00 грн., з яких 627 грн. заборгованість за користування системою та 444 грн. вартість аутентифікаційного пристрою.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на обслуговування у системі Enter EXIM № 66 від 19.11.2012р. щодо оплати за обслуговування у системі.

10.05.2019р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

06.06.2019р. за вх.№11286/19 до суду надійшла заява, у якій позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, та врахувати що в тексті позовної заяви допущена описка, а саме зазначений період «з січня по грудень 2016р.» слід вважати вірним «з червня по грудень 2016р.».

Окрім того, 24.06.2019р. за вх. №12607/19 господарським судом одержано заяву, в якій позивачем надано додаткові пояснення щодо позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про причини свого нез`явлення суд не повідомив та відзив на позов до суду не надав. При цьому, ухвала про відкриття провадження у справі від 10.05.2019р. та ухвала про оголошення перерви у судовому засіданні від 10.06.2019р., які направлені відповідачу на адресу, що зазначена у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду органами зв`язку із відповідними довідками „за закінченням встановленого строку зберігання, „адресат відсутній.

Із врахуванням вжиття господарським судом всіх передбачених законом заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час і місце судових засідань, а також строків розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, які закінчуються 10.07.2019р., господарський суд визнав за можливе розглянути дану справу за відсутністю відповідача у судових засіданнях та в силу вимог ч.9 ст.165 ГПК України за наявним у справі документами.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 08.07.2019р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено:

19.07.2013р. між Публічним акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України в особі філії Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в м. Одесі (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Готель Інвест Сервіс (Клієнт) укладено договір № 669, згідно з яким Клієнт доручає, а Банк зобов`язується виконувати дистанційне обслуговування Клієнта засобами Системи через мережу Інтернет та Банк надає Клієнтові, а Клієнт приймає у Банка у користування аутентифікаційний пристрій 1 носій ключа.

Відповідно до умов п. 2.2.8. Договору, по закінченні строку дії договору Клієнт зобов`язується повернути генератор та/або носій ключа (якщо такі АП були видані Клієнтові Банком) у робочому стані та без пошкоджень не пізніше останнього дня строку дії Договору або достроково, за власною ініціативою, на підставі відповідної зареєстрованої Банком заяви.

П. 2.2.9. Договору встановлено, що у випадку втрати або пошкодження носія ключа та/або генератора (у разі наявності) негайно припинити роботу у Системі і повідомити про це Банк.

Пунктом 2.2.11. Договору встановлено, що Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку плату за обслуговування засобами Системи згідно з тарифами та умовами Договору в останній робочий день звітного місяця, але не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним.

Плата за обслуговування засобами системи за перший місяць обслуговування розраховується виходячи з фактичної кількості днів у місяці (при цьому при розрахунку враховується день підключення клієнта до Системи). Плата за обслуговування засобами Системи за повні місяці в середині строку дії Договору розраховується в розмірі фіксованої щомісячної плати згідно Тарифів. Плата за користування Системою за останній місяць (в т.ч. у випадку дострокового відключення клієнта від Системи) розраховується виходячи із фактичної кількості днів у місяці (при цьому при розрахунку не враховується день відключення Замовника від Системи).

Згідно п. 2.2.12. Договору, Клієнт зобов`язується у разі замовлення АП сплачувати Банкові плату за користування носіями ключів та/або генераторами згідно з Тарифами, в останній робочий день звітного місяця, але не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним.

Плата за користування АП за перший місяць користування розраховується виходячи із фактичної кількості днів у місяці (при цьому при розрахунку враховується день отримання Клієнтом АП у користування). Плата за користування АП за повні місяці в середині строку користування розраховується в розмірі фіксованої щомісячної плати згідно Тарифів. Плата за користування АП за останній місяць (в т.ч. у випадку дострокового повернення Клієнтом АП) розраховується виходячи Із фактичної кількості днів у місяці (при цьому при розрахунку не враховується день повернення АП до банку).

Пунктом 2.2.13. Договору встановлено, що Клієнт зобов`язується у разі втрати або пошкодження носія ключа та/або генератора сплатити Банку балансову вартість зіпсованих або пошкоджених аутентифікаційних пристроїв.

П. 3.4. Договору встановлено, що Клієнт підписує Акт про підключення до Системи, де вказано посилання на тарифний пакет, до якого підключено Клієнта, отримані Клієнтом від Банка АП (якщо такі отримані), конверт(и) Із Іменем користувача та стартовим паролем, надані права користувачам, що створені відповідно до зареєстрованих Банком замовлень.

Згідно п. 6.1 Договору, Договір вважається укладеним з дати його підписання Сторонами і діє протягом року з дати підписання Сторонами Акта про підключення до Системи. Якщо жодна із Сторін не заявила про розірвання Договору за 10 днів до закінчення строку його дії, Договір вважається кожен раз подовженим на такий же строк.

Відповідно до п. 6.2. Договору, Договір може бути розірваний достроково:

- за письмовою вимогою однієї Із Сторін у разі невиконання умов Договору Іншою Стороною;

- за взаємною згодою Сторін при відсутності у них невиконаних зобов`язань, передбачених Договором,

При цьому Сторона, що ініціює розірвання Договору, має письмово попередити про це іншу Сторону не менше ніж за 10 днів до дати розірвання Договору.

Додатком №1 до договору є Тарифи за користування системою. Додатком №2 до договору є Регламент надання послуг засобами Системи та Додатком №3 до договору є Процедура вирішення спорів щодо електронних документів, переданих засобами системи Enter EXIM.

Також судом встановлено, що на підставі поданої відповідачем Заяви на реєстрацію користувача у Системі Enter EXIM від 19.11.2012р. за реєстр. №197530 позивачем здійснено підключення відповідача до системи Enter EXIM із тарифним пакетом «Стандартний» та передано відповідачу запечатаний конверт із стартовим паролем для таких користувачів, про що між сторонами підписаний Акт про підключення/перепідключення до системи «Enter EXIM» для клієнта - суб`єкта господарювання від 19.11.2012р.

Також між сторонами підписаний Акт приймання-передачі аутентифікаційних пристроїв від 21.11.2012р., згідно з яким відповідачем отримано від позивача аутентифікаційні пристрої з інвентарним №4513370.

Також судом встановлено, що до червня 2016р. відповідач належним чином виконував свої зобов`язання щодо оплати позивачу наданих послуг, що підтверджується наявними у справі заявами на переказ готівки з 20.03.2015р. по 10.06.2016р. включно та виписками по рахунку.

З червня 2016р. відповідач не здійснював оплату наданих позивачем послуг.

19.12.2016р. позивачем складений лист №063/11-07/256 , в якому позивач повідомив відповідача про несплату боргу станом 19.12.2016р. в розмірі 672 грн. та про розірвання договору на підставі п.6.2. договору.

Розпорядженням №2 від 04.01.2017р. позивач припинив обслуговування клієнта ТОВ Готель Інвест Сервіс з 04.01.2017р.

У листі від 22.02.2018р. №063-06/340 позивач просив відповідача сплатити борг в розмірі 672 грн. Вказаний лист повернутий позивачу органами поштового зв`язку з повідомленням „за даною адресою не знаходиться.

У претензії від 13.12.2018р. №№0632400/543036-18 позивач просив відповідача сплатити заборгованість в розмірі 1116 грн., з яких 672 грн. заборгованість за обслуговування в системі та 444 грн. відшкодування балансової вартості зіпсованих або пошкоджених АП.

Окрім того, у матеріалах справи наявний Актом приймання-передачі необоротних активів №1 від 27.02.2012р., із зазначенням первісної вартості, в якому відсутній аутентифікаційний пристрій з інвентарним №4513370, який переданий позивачем відповідачу на підставі Акту приймання-передачі аутентифікаційних пристроїв від 21.11.2012р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вище встановлено господарським судом 19.11.2012р. між сторонами у справі укладений договір на обслуговування у системі Enter EXIM, із строком дії 1 рік з дати підсипання та умовами щодо автоматичної пролонгації цього договору у випадку відсутності заяви сторін про розірвання цього договору за 10 днів до закінчення строку його дії.

Отже, із врахуванням відсутності заяви сторін, договір є продовженим сторонами кожного року.

Під час дії цього договору з червня по грудень 2016р. у відповідача виник борг з оплати послуг за користування системою в розмірі 672 грн.

При цьому, відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо наявності цього боргу, а тим більш доказів, які спростовують його наявність.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу за користування системою в розмірі 672 грн. є обґрунтованими, такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача вартості АП в розмірі 444 грн., господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до умов п.2.2.13. укладеного між сторонами договору відповідач зобов`язаний сплатити позивачу балансову вартість зіпсованих або пошкоджених АП у разі втрати або пошкодження носія ключа та/або генератора.

Тобто, необхідною умовою задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача вартості АП є доведення позивачем обставин втрати або пошкодження АП відповідачем.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Між тим, позивачем не надано до суду доказів, які підтверджують його посилання на втрату або пошкодження відповідачем АП, який переданий останньому за актом приймання-передачі АП від 21.11.2012р.

Більш того, позивачем не надано до суду доказів, які надають можливість встановити балансову вартість переданого відповідачу АП за інвентарним номером 4513370, оскільки в Акті приймання-передачі необоротних активів від 27.02.2012р. АП за інвентарним номером 4513370 відсутній.

Посилання позивача на закінчення строку дії цього договору у зв`язку із його розірванням позивачем листом від 19.12.2016р. №063-06/340, господарський суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до умов п.2.2.8. договору по закінченню строку дії Договору відповідач зобов`язаний повернути позивачу АП, а не сплатити його вартість.

Окрім того, позивачем не надано до суду доказів надіслання відповідачу листа від 19.12.2016р. №063-06/340.

З вимогою повернення АП позивач до відповідача також не звертався.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача вартості АП в розмірі 444 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі філії Акціонерного товариства Укрексімбанк в м. Одесі задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Готель Інвест Сервіс (65026, м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 17, ) на користь Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127, ) в особі філії Акціонерного товариства Укрексімбанк в м. Одесі (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 8, ) заборгованість у розмірі 672 (шістсот сімдесят дві) грн., та судовий збір у розмірі 1 156 (одна тисяча сто п`ятдесят шість) грн. 70 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 12 липня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець