ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" липня 2019 р. м. ХарківСправа № 1365з-19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши заяву (вх.№1365/19 від 19 липня 2019 року) Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" про забезпечення позову до подання позовної заяви

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" (63055, Харківська обл., Валківський р-н, с. Велика Губщина, вул. Сонячна, 1А; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МИД 9000" (61166, м. Харків, проспект Науки, б. 36; )
про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2019 року Приватне сільськогосподарське підприємство "Маяк" звернулось до господарського суду Харківської області з заявою, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову у справі до набрання рішенням по справі законної сили та заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити державну реєстрацію змін пов`язаних зі зміною засновників (учасників) Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк", , зміною керівника, підписанта, місця знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін до відомостей про юридичну особу та внесення змін в статут приватного підприємства, а також вчинення будь-яких інших дій по вказаній юридичній особі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Приватне сільськогосподарське підприємство "Маяк" зазначає, що 25.03.2019 року між ПСП «Маяк» (довіритель) та відповідачем (повірений) був укладений договір доручення б/н, відповідно до п. 1.1. якого повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя здійснювати представництво довірителя перед державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусами, іншим акредитованими суб`єктами, посадовими особами, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі з метою здійснення державної реєстрації відомостей про довірителя в Єдиному державному реєстрі. На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв оригінал Статуту ПСП «Маяк» в редакції від 23.07.2018 року, оригінал наказу № 1А від 19.03.1999 року про призначення директора ПСП «Маяк», оригінал довіреності від 25.03.2019 року, що підтверджується актом приймання-передачі документів від 25.03.2019 року. Повідомленням від 20.06.2019 року, підписаним позивачем та відповідачем, позивач повідомив відповідача про відмову від договору доручення б/н від 25.03.2019 року, про припинення його дії з 20.06.2019 року, а також просив відповідача повернути позивачеві протягом одного робочого дня оригінал Статуту ПСП «Маяк» в редакції від 23.07.2018 року, оригінал наказу № 1А від 19.03.1999 року про призначення директора ПСП «Маяк», оригінал довіреності від 25.03.2019 року. Відповідач вищезазначені оригінали документів позивачеві не повернув, а отже у позивача є підстави вважати, що у відповідача є наміри використати їх всупереч інтересам ПСП «Маяк» шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій недостовірних чи неправдивих відомостей стосовно ПСП «Маяк».

Суд, розглянувши заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" про забезпечення позову, виходить з наступного.

Частиною 1 статті 140 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В частині 4 статті 116 ГПК України зазначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Пунктом 2 статті 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Тобто, імперативними приписами ч. 1 ст. 139 ГПК України визначено обов`язкові вимоги, які ставляться та яким повинна відповідати заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як вказано у п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з цим, виходячи з аналізу Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, зазначення у заяві про забезпечення позову обґрунтованості такого забезпечення та доведення, що невжиття такого заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення є обов`язковим.

Суд оцінює критично доводи заявника щодо доцільності вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вказані доводи жодним чином не підтверджують обставин, що утруднюють чи унеможливлюють виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та не направлені на забезпечення виконання такого рішення.

Таким чином, заявником не доведено обставин, на які він посилається як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити державну реєстрацію змін пов`язаних зі зміною засновників (учасників) Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" , зміною керівника, підписанта, місця знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін до відомостей про юридичну особу та внесення змін в статут приватного підприємства, а також вчинення будь-яких інших дій по вказаній юридичній особі.

Разом з тим, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду вказаної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 960,50 грн.

Суд зазначає, що частиною 5 статті 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а саме оригінал платіжного доручення чи квитанції.

Проте, представником заявника, при поданні заяви (вх.№1365/19 від 19 липня 2019 року) про забезпечення позову через канцелярію господарського суду Харківської області, було надано копію квитанції про сплату судового збору.

Частиною 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255-257 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву (вх.№1365/19 від 19 липня 2019 року) Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" про забезпечення позову повернути.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку в порядку статей 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвалу підписано 22 липня 2019 року.

Суддя Т.О. Пономаренко