ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 м.Дніпро Справа № 904/1224/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача: Чорноморченко М.Є., довіреність №007.1Др-63-0619 від 24.06.2019 , адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 у справі №904/1224/18 (суддя Бондарев Е.М.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Дніпрогаз, м. Дніпро

про стягнення 104 708 654 грн. 02 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (надалі ПАТ НАК Нафтогаз України) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства Дніпрогаз (надалі ПАТ Дніпрогаз) на свою користь 100 931 333 грн. 53 коп. заборгованості, 3 437 195 грн. 64 коп. пені, 340 124 грн. 85 коп. 3% річних та 616 700 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 у справі №904/1224/18 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 у справі №904/1224/18 скасовано; прийнято нове рішення; позов задоволено; з ПАТ Дніпрогаз на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" стягнуто 100 931 333 грн. 53 коп. заборгованості, 3 437 195 грн. 64 коп. пені, 340 124 грн. 85 коп. 3% річних, 616 700 грн. судового збору за подання позову до Господарського суду Дніпропетровської області та 925 050 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 у справі №904/1224/18; Господарському суду Дніпропетровської області доручено видати відповідний наказ.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.05.2019 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі №904/1224/18 залишено без змін.

27.02.2019 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ПАТ "Дніпрогаз" про відстрочення виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі №904/1224/18 на один рік з дати її винесення.

В обґрунтування поданої заяви боржник зазначає, що виконання зобов`язань за договором №13-118-ВТВ від 04.01.2013 стало неможливим внаслідок бездіяльності третіх осіб, органів державної влади, що полягали у невиконанні норм статті 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 9 Закону України «Про природні монополії», Методики визначення питомних виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, а також Методики визначення питомних виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом Мінпаливенерго №264 від 30.05.2003. Вказує, що можливість відповідача розрахуватись за природний газ для потреб ВТВ прямо залежить від затвердженого граничного допустимого розміру ВТВ, а також від наявності та суми передбаченої в тарифі на розподіл природного газу відповідної складової. Звертає увагу на те, що НКРЕКП, не зважаючи на всі звернення до регулятора, не встановила компенсації невідповідності обсягів затверджених тарифом витрат на природний газ для потреб ВТВ у зв`язку з їх затвердженням Міненерговугілля у заниженому розмірі (компенсація затвердження занижених обсягів ВТВ на 2014 - 2015 рр.). Даний факт, на думку апелянта, є визначальним для забезпечення джерела повного фінансування витрат на ВТВ. Також заявник зазначає, що тривала криза неплатежів за спожитий природний газ вимушено призвела до порушення дисципліни розрахунків зі сторони ПАТ "Дніпрогаз" по всім категоріям споживачів. Станом на 31.12.2018 заборгованість підприємств, установ, організацій, населення за послуги з розподілу природного газу складає 53 060 183 грн. 26 коп., в т.ч. бюджетні установи 238 418 грн. 32 коп., підприємства теплоенергетики 40 905 638 грн. 53 коп. Відповідно до Звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2018 року (форма 2) діяльність ПАТ "Дніпрогаз" є збитковою, а сума збитку складає 58 103 тис. грн. Додатковою обставиною, що свідчить про скрутний майновий стан відповідача, зазначає обставину щомісячної сплати ПАТ "Дніпрогаз" суми в розмірі 204 277 грн. 48 коп. по договорам про реструктуризацію заборгованості, укладеним з ДК "Газ України" ПАТ НАК "Нафтогаз України" (договір від 28.05.2012 №14/12-91 на суму боргу 23 511 176 грн. 52 коп. з обов`язковою щомісячною сплатою суми в розмірі 97 963 грн. 24 коп.; договір від 28.05.2012 №14/12-92 на суму 25 431 262 грн. 84 коп. з обов`язковою щомісячною сплатою суми в розмірі 105 963 грн. 60 коп. в термін до 2032 року; договір від 28.05.2012 №14/12-93 на суму 84 152 грн. 60 коп. з обов`язковою щомісячною сплатою суми в розмірі 350 грн. 64 коп. в термін до 2032 року). Також вказує, що ПАТ "Дніпрогаз" щомісяця сплачує на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2012 у справі №36/5005/6053/12 суму в розмірі 247 081 грн. 19 коп. до 31.12.2027; ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2012 у справі №36/5005/6050/12 суму в розмірі 420 776 грн. 76 коп. до 31.12.2027. Таким чином, на думку апелянта, особливості господарської діяльності ПАТ "Дніпрогаз", які не дозволяють йому впливати на цінову політику в сфері надання послуг з розподілу природного газу та стан розрахунків споживачів за надані послуги, його суспільно-економічне значення, вкрай незадовільний фінансовий стан підприємства, обумовлений, в першу чергу, низьким рівнем розрахунків за надані послуги з розподілу природного газу, обумовлюють складність та неможливість виконання рішення суду в даній справі без його відстрочення на термін, достатній для виплати присудженої суми без тяжких економічних наслідків для оператора ГРМ.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 у справі №904/1224/19 (суддя Бондарев Е.М.) заяву ПАТ "Дніпрогаз" про відстрочення виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі №904/1224/18 задоволено частково; виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі №904/1224/18 відстрочено на чотири місяці до 14.06.2019.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права, просить Центральний апеляційний господарський суд її скасувати, у задоволення заяви ПАТ Дніпрогаз про відстрочення виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у спрві №904/1224/18 відмовити.

Апелянт зазначає, що:

- Господарський суд Дніпропетровської області, частково задовольняючи заяву про відстрочення виконання рішення у даній справі, не здійснив належної оцінки доказів та обставин, що ускладнюють виконання рішення;

- юридична особа самостійно, на власний ризик здійснює свою господарську діяльність, в тому числі укладає господарські договори і відповідає за наслідки їх невиконання;

- місцевий господарський суд не взяв до уваги заперечення стягувача, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщених на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, крім розподілу природного газу, видами діяльності ПАТ «Дніпрогаз», зокрема, є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; професійно-технічна освіта; ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування; установлення та монтаж машин і устаткування; торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи та інше; тобто той факт, що боржник здійснює і іншу, крім розподілу природного газу, господарську діяльність;

- як доказ фінансового становища боржника, суд першої інстанції прийняв довідки про стан коштів на рахунку лише з двох банків та не з`ясував обставини щодо відсутності коштів на всіх відкритих рахунках ПАТ «Дніпрогаз», в тому числі і інших банківських установах;

- суд першої інстанції не врахував, що боржник має фінансову можливість здійснювати щомісячне погашення забаргованості перед іншими юридичними особами за договоами реструктурізації, а вчасне виконання рішення суду у справі №904/1224/18 на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» намагається відтермінувати шляхом відстрочення виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі №904/1224/18;

- в оскаржуваній ухвалі місцевим господарським судом не наведені саме істотні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, як це передбачено ст. 331 Господарського процесуального кодексу України;

- суд першої інстанції не дослідив питання, яким чином існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечить повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості стягувачем, а також, не вказав як відстрочення саме на чотири місяці дозволить боржнику в подальшому повністю розрахуватись з ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить Центральний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін.

Апелянт на виклик суду не з`явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу на ухвалу місцевого господарського суду за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій бо відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (ст.76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, проте суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, на власний розсуд і визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих обставин та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочення виконання рішення суду боржник, зокрема, посилається на скрутний фінансовий стан та на те, що несвоєчасне погашення заборгованості перед стягувачем сталося не з вини відповідача.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання судового рішення, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що надання відстрочки виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що боржником надані достатні докази, які свідчать, що його скрутний фінансовий стан і зазначені в заяві обставини роблять неможливим своєчасне виконання рішення у даній справі. За таких обставин, відстрочка виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та погашення заборгованості перед стягувачем.

Відстрочка виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржника. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Оцінивши доводи боржника і стягувача, колегія суддів дійшла висновку, що надання відстрочки виконання рішення на 12 місяців порушить принцип збалансованості інтересів сторін. Разом з тим, відстрочення виконання рішення суду на 4 місяці буде відповідати принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для відстрочення виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі №904/1224/18, внаслідок чого оскаржувана ухвала скасуванню не підлягає та прийнята при повному з`ясуванні обставин справи, без порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, пов`язані з розглядом апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, покладаються на ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 у справі №904/1224/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М.Подобєд

(Повний текст постанови складено 12.07.2019).