ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2019 р. Справа № 911/531/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., при секретарі судового засідання Литовці А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрожилбуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородміськреконструкція-1»

про визнання укладеною додаткової угоди до договору та зобов`язання надати доповнення до додаткової угоди

за участю представників

позивача: Осадчий В.Б. адвокат, договір про надання правової допомоги від 15.11.2018 № 85/18;

відповідача: Ярмоленко А.М. предст. за дов. від 01.09.2017.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрожилбуд» (далі позивач, ТОВ «Дніпрожилбуд») з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородміськреконструкція-1» (далі відповідач, ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»), в якому просить суд визнати укладеною додаткову угоду до Договору про співробітництво від 20.08.2012, що передбачена п. 7.2. цього договору, в наступній редакції, запропонованій позивачем, а також зобов`язати надати доповнення до вказаної додаткової угоди.

Підставами заявлених позовних вимог є ухилення відповідача від обов`язку підписання додаткової угоди до Договору про співробітництво від 20.08.2012, що передбачена п. 7.2. Договору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.03.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 01.04.2019.

29.03.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач, зокрема, посилається на те, що позивач неналежним чином виконує умови Договору про співробітництво від 20.08.2012, що, на його думку, дає право відповідачу односторонньої відмови від спірної додаткової угоди.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.04.2019 підготовче засідання відкладено на 22.04.2019.

16.04.2019 позивачем подано відповідь на відзив за вих. № 138/3/19 від 10.04.2019, в якій, крім іншого, зазначається, що всі зобов`язання протягом дії договору ним виконувались належним чином, що підтверджується відсутністю письмових звернень, зауважень чи претензій відповідача з приводу їх виконання чи невиконання.

В підготовчому засіданні 22.04.2019 суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження, внаслідок чого постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.05.2019.

Ухвалою суду від 20.05.2019 розгляд справи по суті відкладено на 24.06.2019.

Заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, суд дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів. Представники учасників справи виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

24.06.2019, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

20.08.2012 між Приватним акціонерним товариством ( 12.06.2016 реорганізоване в Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрожилбуд» шляхом перетворення) (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вишгородміськреконструкція-1» (сторона 2) укладено договір про співробітництво (далі Договір), відповідно до п. 3.1. якого сторони зобов`язались об`єднувати свої зусилля з метою будівництва об`єкту на Ділянці та реалізації на ринку продукції сторони 2 (нерухомого майна, побудованого на Ділянці) для досягнення господарських цілей у відповідності до статутних завдань та економічних інтересів кожної із сторін цього Договору.

Ділянка земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1 : НОМЕР_2 , орієнтовною площею 2,4 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , м. Вишгород АДРЕСА_2 -ну АДРЕСА_3 , запланована для розміщення (будівництва) об`єкту (пп. 1.1.2. Договору).

Об`єкт житловий комплекс, до складу якого входять багатоквартирні житлові будинки із вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, окремі нежитлові будівлі (пп. 1.1.5. Договору).

Пунктом 7.1. Договору (в редакції додатку № 1 до Договору) обумовлено, що після завершення будівництва об`єкта та введення його в експлуатацію, за умови виконання своїх зобов`язань, передбачених Розділом 5 цього Договору, сторона 1 отримує у власність (для оформлення у власність) квартири або інші приміщення в об`єкті, загальна площа яких дорівнює 5% від загальної площі всіх квартир та 3% від нежитлових приміщень комерційного призначення в об`єкті.

Протягом 10 (десяти) днів з дати завершення проектної документації (стадія «Проект») на будівництво об`єкта (відповідної окремої черги будівництва об`єкта) сторона 1 та сторона 2 укладають додаткову угоду до цього Договору, згідно з умовами якої за стороною 1 та стороною 2 закріплюються нежитлові приміщення, квартири, машиномісця (у разі наявності останніх) і т.п. у складі об`єкта (відповідної окремої черги будівництва об`єкта) з врахуванням викладеного в п. 8.1. цього Договору та проектної документації (складається перелік нерухомого майна, що отримуватиметься стороною 1 після введення об`єкта (відповідної окремої черги будівництва об`єкта) в експлуатацію (п. 7.2. Договору).

Відповідно до п. 11.1. Договору його строком є час (період), протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки (зобов`язання) відповідно до Договору.

За змістом п. 11.2. Договору останній набуває чинності з дати підписання його примірників повноважними представниками сторін і діє протягом семи років з дати його укладення.

Додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (п. 15.6. Договору).

Всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі, направляються адресатові рекомендованим або цінним листом, телеграмою, або вручаються під розписку.

З викладених у позові обставин вбачається, що позивач, виходячи з показників експертних висновків щодо загальної площі квартир та нежитлових приміщень, визначив 5% від загальної площі всіх квартир та 3% від нежитлових приміщень в кожній черзі будівництва та листами № 211/18 від 05.10.2018 і № 710/18 від 20.11.2018 серед іншого запропонував відповідачу надіслати на адресу ТОВ «Дніпрожилбуд» підписаний повноважним представником та скріплений печаткою ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» проект додаткової угоди, що додана до листа, а також скласти, підписати та скріпити печаткою товариства доповнення до додаткової угоди з зазначенням адрес, площі та термінів передачі ТОВ «Дніпрожилбуд» квартир та нежитлових приміщень.

Позивач стверджує, що всупереч погоджених сторонами в Договорі умов співпраці ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» протиправно і безпідставно ухиляється від підписання додаткової угоди до Договору, що передбачена п. 7.2. Договору.

У зв`язку з тим, що відповідач додаткову угоду, запропоновану позивачем, не підписав та на адресу позивача не надіслав, як і не надіслав протоколу розбіжностей до запропонованого позивачем проекту додаткової угоди, ТОВ «Дніпрожилбуд» звернулось до суду з позовом до суду, в якому просить визнати укладеною додаткову угоду до Договору про співробітництво від 20.08.2012, що передбачена п.7.2 Договору в наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору про співробітництво від 20.08.2018 року

(про закріплення нерухомого майна в об`єкті «Будівництво житлового

комплексу за адресою: Київська обл., м. Вишгород, пров. Прожекторний»)

м. Київ _______________

ТОВ «Дніпрожилбуд», далі по тексту «Сторона 1» та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» в подальшому «Сторона 2» на виконання п. 7.2. договору про співробітництво домовилися про наступне:

1. Сторона 2 погоджує закріплення за Стороною 1 квартир та нежитлових приміщень в житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_3 , що відповідно до п. 7.4 договору Сторона 2 зобов`язується передати по Акту приймання-передачі Стороні 1 після завершення будівництва:

- в І черзі будівництва квартири загальною площею 214,15 кв. м;

- в II черзі будівництва квартири загальною площею 214,83 кв. м та нежитлові приміщення загальною площею 11,00 кв. м;

- в III черзі будівництва квартири загальною площею 371,17 кв. м та нежитлові приміщення загальною площею 32,98 кв. м;

- в V черзі будівництва житлового комплексу квартири загальною площею 170,65 кв. м та нежитлові приміщення загальною площею 19,27 кв. м;

- в VI черзі будівництва житлового комплексу квартири загальною площею 324 кв. м та нежитлові приміщення загальною площею 27,97 кв. м;

2. Конкретний перелік квартир з зазначенням їх адрес, площі та термінів передачі визначається доповненням до цієї додаткової угоди, що є її невід`ємним додатком.

Від ТОВ «Дніпрожилбуд»

Директор В.Бесараб

Від ТОВ «Вишгородміськреконструкція»

Директор Н.Нечитайло ОСОБА_1 »

Разом з тим позивач просить суд зобов`язати ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» надати ТОВ «Дніпрожилбуд» доповнення до додаткової угоди про співробітництво від 20.08.2018 року з переліком об`єктів нерухомості та зазначенням їх адрес, зокрема:

- в І черзі будівництва квартири загальною площею 214,15 кв. м;

- в II черзі будівництва квартири загальною площею 214,83 кв. м та нежитлові приміщення загальною площею 11,00 кв. м;

- в III черзі будівництва квартири загальною площею 371,17 кв. м та нежитлові приміщення загальною площею 32,98 кв. м;

- в V черзі будівництва житлового комплексу квартири загальною площею 170,65 кв. м та нежитлові приміщення загальною площею 19,27 кв. м;

- в VI черзі будівництва житлового комплексу квартири загальною площею 324 кв. м та нежитлові приміщення загальною площею 27,97 кв. м.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України свобода договору полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору, які не суперечать положенням цього кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.180 Господарського кодексу України (далі ГК України), зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 181 ГК України визначено загальний порядок укладання господарських договорів. Зокрема, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

В свою чергу, примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється ст. 187 ГК України та ст. 649 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Положеннями ч. 2 ст. 187 ГК України встановлено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Таким чином, необхідною підставою для укладення договору за рішенням суду є наявність відповідного переддоговірного спору між сторонами.

Як вказує позивач, листами № 211/18 від 05.10.2018 і № 710/18 від 20.11.2018 ним запропоновано відповідачу підписати проект спірної додаткової угоди. Однак, зі слів позивача, відповідач ухилився від підписання додаткової угоди, запропонованої позивачем, що, на думку останнього, свідчить про наявність спору і права позивача звернутися до суду з позовом до відповідача про визнання укладеною додаткової угоди до договору про співробітництво від 20.08.2012 в редакції ТОВ «Дніпрожилбуд».

Судом встановлено, що до листа № 710/18 від 20.11.2018 додано проект спірної додаткової угоди, проте доказів направлення цього листа позивачем на адресу відповідача до матеріалів справи не надано. Долучена до позовної заяви копія рекомендованого повідомлення (штрихкодовий ідентифікатор № 967) про вручення поштового відправлення, не дає можливості встановити факт надіслання відповідачеві саме листа № 710/18 від 20.11.2018, додатком до якого є проект додаткової угоди, яку позивач просить визнати укладеною в позовній заяві.

Водночас, як встановлено судом, в матеріалах справи міститься копія листа №212/18 від 05.10.2018, до якого додається проект додаткової угоди, яка за змістом відрізняється від додаткової угоди, проект якої викладено в прохальній частині позовної заяви.

З усних пояснень представника відповідача останньому не відомо про отримання ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» проекту додаткової угоди до договору про співробітництво від 20.08.2012, в редакції, запропонованій ТОВ «Дніпрожилбуд». Матеріали справи також не містять належних доказів надсилання чи отримання відповідачем проекту спірної додаткової угоди.

Суд зауважує, що обов`язок сторони правочину, яка вважає за необхідне укласти договір, з надіслання іншій стороні відповідних пропозицій, встановлено нормою ст.181 ГК України.

Дослідивши дії позивача, спрямовані на врегулювання переддоговірного спору, суд вбачає недотримання позивачем передбаченого ст. 181 ГК України позасудового порядку укладення договору, в даному випадку додаткової угоди, про визнання укладеною якої подано даний позов, оскільки до матеріалів справи не додано належних доказів надсилання проекту додаткової угоди листом № 710/18 від 20.11.2018 відповідачу з пропозицією її укладення.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем пропозиції укладення спірної додаткової угоди, відповідно, спір між сторонами щодо укладення такої угоди не виникав, суд дійшов висновку про наявність факту передчасного заявлення позову про визнання укладеною додаткової угоди до договору про співробітництво від 20.08.2012, а також зобов`язання надати доповнення до зазначеної додаткової угоди.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.07.2019.

Суддя О.В. Щоткін