ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2019 справа № 914/763/19

За позовом: Науково виробничого підприємства «ХАРТРОН ЕКСПРЕС ЛТД»,

м. Харків,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», м. Львів,

про: стягнення заборгованості за договором поставки.

Суддя Синчук М.М.

за участю секретаря судового засідання Корольчук О.В.

Представники учасників справи:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/763/19 за позовом Науково виробничого підприємства «ХАРТРОН ЕКСПРЕС ЛТД» до Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» про стягнення заборгованості за договором поставки.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.04.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №914/763/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.05.2019 р. Ухвалою суду від 27.05.2019 р. підготовче засідання відкладено на 19.06.2019 р.

Ухвалою суду від 19.06.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №914/763/19 на 30 днів з 24.06.2019 р. Підготовче засідання відкладено на 08.07.2019 р. Ухвалою суду від 08.07.2019 р. закрито підготовче провадження у справі №914/763/19. Розгляд справи по суті призначено на 17.07.2019 р.

В судове засідання 17.07.2019 р. представник позивача не з`явився. До канцелярії суду, 15.07.2019 р., від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підтримав.

В судове засідання 17.07.2019 р. представник відповідача не з`явився. До канцелярії суду, 17.07.2019 р., від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у звзяку з неможливістю забезпечити участь уповноваженого представника в судове засідання.

Розглянувши заявлене клопотання про відкладення розгляду справи, суд відхилив останнє з огляду на наступне:

Відповідно до ст.42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» 3.9.2. у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних пав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч. ч. 1, 2 ст. 114 ГПК України).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain)

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999р.)

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»)

В той же час, роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (параграф 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі «Красношапка проти України»).

Ухвалою суду від 23.04.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №914/763/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.05.2019 р.

В судове засідання 27.05.2019 р. представник відповідача не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №900 від 02.05.2019 р.

Ухвалою суду від 27.05.2019 р. підготовче засідання відкладено на 19.06.2019 р.

В судове засідання 19.06.2019 р. представник відповідача не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №022 від 03.06.2019 р.

Ухвалою суду від 19.06.2019 р. підготовче засідання відкладено на 08.07.2019 р.

В судове засідання 08.07.2019 р. представник відповідача не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №6825 від 01.07.2019 р.

Ухвалою суду від 08.07.2019 р. закрито підготовче провадження у справі №914/763/19. Розгляд справи по суті призначено на 17.07.2019 р.

В судове засідання 08.07.2019 р. представник відповідача не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання у зв`язку із неявкою представника відповідача та відмовляє у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи.

Зміст та підстави вимог позивача.

Позовні вимоги позивача обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов Договору поставки продукції №ВЗК-090/18 від 20.06.2018 р. не здійснив оплату за поставлену продукцію, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 2 112 480,00 грн та умови Договору поставки продукції №ВЗК-232/18 від 21.12.2018 р. не здійснив оплату за поставлену продукцію, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 704 160,00 грн, крім того, просить суд стягнути з відповідача 123 653,48 грн штрафних санкцій (з врахуванням заяви від 01.07.2019 р.).

Зміст та підстави заперечень відповідача.

Відповідач щодо позовних вимог не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

20 червня 2018 року між Науково-виробничим підприємством «ХАРТРОН ЕКСПРЕС ЛТД» (Товариство з обмеженою відповідальністю) (Позивач у справі)) та Приватним акціонерним товариством «Львівський локомотиворемонтний завод» (надалі Відповідач у справі) був укладений Договір поставки № ВЗК-090/18 (надалі - Договір-1).

Відповідно до умов пункту 1.1, Договору-1, Постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність Замовника Товар, найменування, марка, кількість та ціна вказується у Специфікації № 1, що є невід`ємною частиною Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Товар.

Відповідно до п. 1.2 Договору-1 та Специфікації № 1, Товаром за Договором 1 є комплект електрообладнання «БАРС» для модернізації електровоза ВЛ11 артикул АООТ.468000.001 за ціною 704 160 гривень (в т.ч. ПДВ) за 1 комплект.

Позивачем прийняті на себе зобов`язання за Договором-1 виконані в повному обсязі, зокрема, шляхом здійснення наступних поставок Товару:

- 20.11.2018 р. Позивачем поставлений 1 комплект Товару на суму 704 160 гривень, що підтверджується видатковою накладною № 123, підписаною представником Відповідача.

- 30.11.2018 р. Позивачем поставлений 1 комплект Товару на суму 704 160 гривень, що підтверджується видатковою накладною № 128, підписаною представником Відповідача.

- 10.12.2018 р. Позивачем поставлений 1 комплект Товару на суму 704 160 гривень, що підтверджується видатковою накладною № 135, підписаною представником Відповідача.

Відповідно до умов пункту 4.1. Договору-1 розрахунки за поставлений Товар здійснюються протягом 30 календарних днів з моменту поставки Товару.

Відповідно до положень пункту 6.1.1. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені Товари.

Позивач листом вих. № 69000/26 від 10.01.2019 р. звернувся до Відповідача з вимогою про сплату простроченої заборгованості, яка була залишена Відповідачем без задоволення та без відповіді.

Станом на 01 квітня 2019 року, сума простроченої заборгованості Відповідача перед Позивачем за фактично отриманий Товар відповідно до умов Договору-1 складає 2 112 480,00 грн.

21 грудня 2018 року між Науково-виробничим підприємством «ХАРТРОН ЕКСПРЕС ЛТД» (Товариство з обмеженою відповідальністю) (Позивач у справі)) та Приватним акціонерним товариством «Львівський локомотиворемонтний завод» (надалі Відповідач у справі) був укладений Договір поставки № ВЗК-232/18 (надалі -Договір-2).

Відповідно до умов пункту 1.1, Договору-2, Постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність Замовника Товар, найменування, марка, кількість та ціна вказується у Специфікації № 1, що є невід`ємною частиною Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Товар

Відповідно до п. 1.2 Договору-2 та Специфікації № 1 Товаром за Договором-2 є комплект електрообладнання «БАРС» для модернізації електровоза ВЛ11 артикул АООТ.468000.001 в кількості 1 за ціною 704 160 гривень (в т.ч. ПДВ) за 1 комплект.

Позивачем прийняті на себе зобов`язання за Договором-2 виконані в повному обсязі, щляхом здійснення поставки Товару 29.12.2018 р. на суму 704 160 гривень, що підтверджується видатковою накладною № 154, підписаною представником Відповідача.

Товар Відповідачем був отриманий в повному обсязі, жодних претензій на адресу Позивача щодо кількості чи якості поставленого Товару не надходило.

Відповідно до умов пункту 4.1. Договору-2 розрахунки за поставлений Товар здійснюються протягом 10 календарних днів з моменту поставки Товару.

Відповідно до положень пункту 6.1.1. Договору-2 Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені Товари.

Станом на 01 квітня 2019 року, сума простроченої заборгованості Відповідача перед Позивачем за фактично отриманий Товар відповідно до умов Договору-2 складає 704 160,00 грн.

Відповідно до п. 7.1 Договору-1, Договору-2, у випадку невиконання або неналежного виконання свої зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.

Відповідно до п. 7.3 Договору-1, Договору-2, у разі порушення строків оплати Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач нарахував передбачені Договором-1 штрафні санкції в вигляді пені в загальному розмірі 94 831,15 грн, а саме:

За видатковою накладною №123 від 20.11.2018 р. пеню на суму 35 420,21 грн,

За видатковою накладною №128 від 30.11.2018 р. пеню на суму 30 558,61 грн

За видатковою накладною №135 від 10.12.2018 р. пеню на суму 28 822,33 грн.

Позивач нарахував передбачені Договором-2 штрафні санкції в вигляді пені в загальному розмірі 28 822,33 грн, а саме:

За видатковою накладною №154 від 29.12.2018 р.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно є визнання незаконним рішення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладені між Науково-виробничим підприємством «ХАРТРОН ЕКСПРЕС ЛТД» (Товариство з обмеженою відповідальністю) та Приватним акціонерним товариством «Львівський локомотиворемонтний завод» Договір поставки № ВЗК-090/18 від 20.06.2018 р. та Договір поставки № ВЗК-232/18 від 21.12.2018 р. є договорами поставки.

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог шодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Основні зобов`язання, що виникли у Позивача внаслідок укладення договору це поставка товару, у Відповідача - прийняття Товару та його оплата.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визнаних змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач прийняті на себе зобов`язання за Договорами не виконав, не здійснив в повному обсязі, оплату за отриманий Товар відповідно до умов Договорів.

Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за Фактично отриманий Товар відповідно до умов Договору-1 та Договору-2 на підставі видаткових накладних складає 2 816 640, 00 грн.

Відповідно до п. 7.1 Договору-1, Договору-2, у випадку невиконання або неналежного виконання свої зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.

Відповідно до п. 7.3 Договору-1, Договору-2, у разі порушення строків оплати Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач нарахував передбачені Договором-1 штрафні санкції в вигляді пені в загальному розмірі 94 831,15 грн, а саме:

За видатковою накладною №123 від 20.11.2018 р. пеню на суму 35 420,21 грн,

За видатковою накладною №128 від 30.11.2018 р. пеню на суму 30 558,61 грн

За видатковою накладною №135 від 10.12.2018 р. пеню на суму 28 822,33 грн.

Позивач нарахував передбачені Договором-2 штрафні санкції в вигляді пені в загальному розмірі 28 822,33 грн, а саме:

За видатковою накладною №154 від 29.12.2018 р.

Загальна сума штрафних санкцій в вигляді пені за Договором-1 та Договором-2 складає суму 123 653,48 грн.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами і такими, що відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» (79018, м. Львів, вул. Залізнична, 1А, ідентифікаційний код 00740599) на користь Науково виробничого підприємства «ХАРТРОН ЕКСПРЕС ЛТД» (Товариства з обмеженою відповідальністю) (61084, м.Харків, вул. Академіка Проскури, 1, ідентифікаційний код 30430120) 2 816 640,00 грн заборгованості, 123 653,48 грн пені.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» (79018, м. Львів, вул. Залізнична, 1А, ідентифікаційний код 00740599) на користь Науково виробничого підприємства «ХАРТРОН ЕКСПРЕС ЛТД» (Товариства з обмеженою відповідальністю) (61084, м.Харків, вул. Академіка Проскури, 1, ідентифікаційний код 30430120) 44 104,40 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 17.07.2019.

Суддя Синчук М.М.