ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"10" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1401/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Касьяновій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, )

до відповідача Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

про стягнення 41143,18 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Купар І.Ю., довіреність №6-03/64 від 26.12.2018

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 41143,18 грн., з яких: 40581,18 грн. понесених витрат та 562 грн. витрат на послуги аварійного комісара.

Позовні вимоги МТСБУ обґрунтовані тим, що ним на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було здійснено виплату за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40581,18 грн., а також понесено витрати на аварійного комісара, яким було здійснено збір документів, огляд транспортного засобу та проведення експертизи на суму 562 грн., у зв`язку з чим позивач отримав право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи №916/1401/19 у порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 19.06.2019 о 15:30.

У судовому засіданні 19.06.2019 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст.ст. 202, 216 ГПК України про відкладення судового засідання на 10.07.2019 о 16:00.

Ухвалою суду від 20.06.2019 в порядку ст. 120 ГПК України викликано відповідача - Військову частину НОМЕР_1 у судове засідання у справі №916/1401/19 10.07.2019 о 16:00.

Ухвалою суду від 20.06.2019 задоволено клопотання позивача та доручено господарському суду Вінницької області проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника позивача - Моторного (транспортного) страхового бюро України у судовому засіданні 10.07.2019 о 16:00 у справі №916/1401/19.

У судове засідання 10.07.2019 відповідач не з`явився. Судом вжиті всі можливі заходи належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення поштових відправлень. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами та здійснюючи повідомлення учасників справи за всіма відомими суду засобами зв`язку зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

Відзив на позовну заяву до суду від відповідача не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:
28.09.2015 ВДАІ Миколаївського МУ УМВСУ в Миколаївській області складено довідку №73332815 про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 28.09.2015 о 16:45 за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Пушкінська (вул. Адміральська), вул. Адміральська, за участю автомобіля ВАЗ 21140 реєстраційний номер НОМЕР_3 , належного ОСОБА_1 , яким керував ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_5 , належного Військовій частині НОМЕР_1 (відповідач у справі), яким керував ОСОБА_3 .

Як випливає зі змісту довідки про дорожньо-транспортну пригоду, у транспортного засобу УРАЛ 43202 реєстраційний номер НОМЕР_5 , на час скоєння ДТП був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

20.11.2015 довіреністю, яка посвідчена Біцюк Т.Є., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області, підписана Петренком Віктором Олексійовичем, уповноважено ОСОБА_2 представляти інтереси ОСОБА_1 , зокрема, в МТСБУ, в тому числі з питань матеріального відшкодування тощо.

02.10.2015 фізична особа ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ (позивач у справі) із повідомленням на підставі ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 28.09.2015 за участю автомобіля ВАЗ 21140 реєстраційний номер НОМЕР_3 , належного ОСОБА_1 , яким керував ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_5 , належного Військовій частині НОМЕР_1 (відповідач у справі), яким керував ОСОБА_3 .

16.03.2016 фізична особа ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою, відповідно до якої просив в порядку ст.ст. 35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28.09.2015.

Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.02.2016 у справі №129/3226/15-п (провадження №3/129/4/2016):

- визнано винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- закрито справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 у зв`язку із закінченням передбачених законом строків.

13.10.2015 спеціалістом авто товарознавцем ОСОБА_4 виконано оцінку та 22.10.2015 складений звіт №119/10-15 про незалежне, авто товарознавче дослідження вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу - автомобіля, ВАЗ 2114 реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким визначено вартість матеріального збитку в результаті пошкодження при ДТП у розмірі 40581,18 грн.

Наказом МТСБУ №3643 від 12.05.2016 визначено виплатити ОСОБА_2 суму відшкодування у розмірі 40581,18 грн.

17.05.2016 ОСОБА_2 , водію транспортного засобу ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_3 , виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 40581,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3643рв.

Водночас позивачем доведено суду також понесення витрат на послуги аварійного комісара у розмірі 562 грн., які сплачені позивачем за платіжним дорученням №664рв від 23.12.2015.

12.10.2015 МТСБУ надіслало Військовій частині НОМЕР_1 запит за вих.№3/1-05/28309 щодо наявності у відповідача чинного на дату ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного на керований ОСОБА_3 транспортний засіб. Окрім того, МТСБУ просило надати інформацію про вже здійснені взаєморозрахунки з учасниками ДТП.

16.05.2016 МТСБУ надіслало Військовій частині НОМЕР_1 запит за вих.№3/1-05/15200, в якому МТСБУ запропонувало відповідачу у справі у добровільному порядку компенсувати витрати, які понесені внаслідок скоєння ДТП.

17.05.2019 МТСБУ надіслало Міністерству оборони України та Головному управлінню Військової служби правопорядку Збройних Сил України запити про надання інформації стосовно службових відносин ОСОБА_3 та Військової частини НОМЕР_1 та інформації про належність транспортного засобу НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_5 відповідачу у справі.

25.05.2019 Головним управлінням Військової служби правопорядку Збройних Сил України на адресу МТСБУ надіслано відповідь на запит, у якій зазначено, що станом на 28.09.2015 військовий автомобіль УРАЛ 43202 реєстраційний номер НОМЕР_5 зареєстрований за відповідачем - Військовою частиною НОМЕР_1 , а решта запитуваної інформації знаходиться поза межами компетенції Військової служби правопорядку у Збройних силах України.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що:

- наказом №191 від 06.09.2015 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини;

- наказом №202 від 17.09.2015 ОСОБА_3 призначено на посаду за відповідними ВОС та вирішено вважати таким, що прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою за відповідними ШПК та з посадовими окладами, а саме як водій автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 механізованого батальйону;

- наказом №138 від 17.09.2015 вантажний автомобіль УРАЛ 43202 реєстраційний номер НОМЕР_5 закріплено за водієм автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 механізованого батальйону ОСОБА_3 ;

- наказом №1232 від 21.06.2017 назву військової частини Польова пошта НОМЕР_6 30.06.2017 анульовано та дана військова частина перейшла на умовне найменування Військова частина НОМЕР_1 (відповідач).

Станом на момент розгляду справи у суду відсутні дані щодо будь-якої компенсації відповідачем позивачу витрат, понесених внаслідок ДТП.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Частиною першою статті 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Пунктом 1.6 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Згідно з ч.1 ст. 137 ГК України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наявні у справі докази та заслухавши представника позивача, господарський суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість заявлених позовних вимог МТСБУ про стягнення з відповідача в порядку зворотної вимоги (регресу) виплаченого позивачем потерпілій особі відшкодування за шкоду, заподіяну працівником відповідача в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40581,18 грн., а також понесених витрат на послуги аварійного комісара у розмірі 562 грн.

Іншого відповідачем не доведено.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити повністю.

2.Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (67570, Одеська обл., Лиманський р-н, с. Чорноморське, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) 40581 /сорок тисяч п`ятсот вісімдесят одну/ грн. 18 коп. сплаченого відшкодування, 562 /п`ятсот шістдесят дві/ грн. витрат на послуги аварійного комісара та 1921 /одну тисячу дев`ятсот двадцять одну/ грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 15 липня 2019 р.

Суддя Ю.С. Бездоля