ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 справа № 914/543/19

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Банзулі М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», м.Львів

до відповідача Державного підприємства «Бродівське лісове господарство», м.Броди Львівська область

про стягнення 317 564,10 грн. штрафу.

За участю представників:

від позивача: Борис В.Ю. адвокат (довіреність №904-686 від 21.03.2019 р. свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1015 від 23.09.2004 р.).

від відповідача: Рождественська Л.П. - адвокат (ордер серія ЛВ №099236 від 22.04.2019 р.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №000636 від 14.07.2017 р.).

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» про стягнення 317 564,10 грн. штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу.

Ухвалою від 01.04.2019 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 23.04.2019 р.

Ухвалою суду від 23.04.2019 р. підготовче засідання відкладено на 21.05.2019 р., з підстав наведених в даній ухвалі.

Ухвалою від 26.04.2019 р. зустрічну позовну заяву Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про стягнення 137 483,63 грн. заборгованості, з яких 134 118,32 грн. залишок коштів, 2 560,31 грн. інфляційні нарахування та 805,00 грн. три проценти річних суд повернув Державному підприємству «Бродівське лісове господарство» на підставі ч.6 ст.180 ГПК України.

Ухвалою суду від 21.05.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять календарних днів до 30.06.2019 р. Підготовче засідання відкладено на 11.06.2019 р.

У судовому засіданні 11.06.2019 р., враховуючи, що 30.06.2019 р. є вихідним днем оголошено перерву до 01.07.2019 р.

У судовому засіданні 01.07.2019 р. сторони в порядку ч.6 ст.183 ГПК України надали письмову згоду про початок розгляду справи по суті.

На підставі вищенаведеного, суд у судовому засіданні 01.07.2019 р. закрив підготовче провадження та почав розгляд справи по суті, заслухавши вступні слова сторін.

У судовому засіданні 01.07.2019 р. оголошено перерву до 11.07.2019 р.

09.07.2019 р. позивачем через канцелярію суду подано додаткові пояснення у справі (вх.№28275/19 від 09.07.2019 р.).

Представник позивача у судовому засіданні 11.07.2019 р. підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, додаткових поясненнях, просив задовольнити позов повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.07.2019 р. заперечив проти позову повністю з підстав наведених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

У судовому засіданні 11.07.2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами, шляхом подачі відповідачем заяви-приєднання від 19.12.2018 р. було укладено публічний договір про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції №5, яка є додатком 2 до цього договору. Вказаний договір діє до 31.12.2019 р.

Відповідач змінив електропостачальника, уклавши договір про постачання електричної енергії споживачу з іншим електропостачальником, про що позивача листом від 21.02.2019 р. за № 145-1002 повідомило ПрАТ «Львівобленерго».

Позивач, покликаючись на п.6.1.3. Правил, стверджує про відсутність у споживача права на дострокове розірвання договору до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

У зв`язку із зміною відповідачем електропостачаника договір між сторонами достроково розірвано за ініціативою відповідача.

Позивач виставив відповідачу рахунок від 25.02.2019 р. на оплату штрафу за дострокове розірвання договору, який останнім не оплачений.

Керуючись положенням п.13.3, умовами Комерційної пропозиції №5 ст.ст.218, 230,ч.4 ст.231 ГК України, ст.611 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача штраф за дострокове розірвання договору який становить 317 564,10 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на положення п.3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14.03.2018 р. №312 (далі по тексті Правила), які встановлюють, що жодне положення договорів укладених електропостачальником (постачальником універсальних послуг, постачальником «останньої надії») не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім цього, ці договори не можуть містити положень, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який реалізує зазначене право. В іншому випадку таке положенння вважається недійсним з моменту укладення цього договору.

Відповідач зазначає, що має право вільно обирати електропостачальників, що узгоджується із п.3.1.10, п.5.5.1, п.п.6.1.1. п.6 Правил, п.п.10, 13 п.6.1 договору.

Враховуючи, що відповідачем було дотримано визначений п.п.6.1.3 п.6 Правил, п.10 договору порядок зміни електропостачальника, реалізовано передбачене умовами договору та Правил право на таку зміну, застосування позивачем штрафу в сумі 317 564,10 грн. не відповідає положенням п.п.6 п.7.1. договору.

Відповідач вважає, що покликання позивача на п.6.1.3. Правил, як на відсутність у споживача права на дострокове розірвання договору до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору, не відповідає дійсності з огляду на відсутність фіксованого терміну (строку) дії договору. На думку відповідача договором та комерційною пропозицією визначено різні терміни (строки) дії договору.

Крім того, відповідач покликається на порушення позивачем умов договору, стверджуючи про надання останнім рахунків з різними цінами та без вказання окремо плати за послугу з розподілу електричної енергії.

Відповідач вважає позов безпідставним та необгрунтованим у зв`язку з чим просить відмовити у його задоволенні.

Фактичні обставини встановлені судом.

ДП «Бродівське лісове господарство» на підставі заяви-приєднання від 19.12.2018 р. приєдналось до публічного договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції №5, що є додатком 2 до вказаного договору, який розміщений на офіційному веб сайті ТОВ «Львівенергозбут» www.lez.com.ua. Початком постачання визначено 01.01.2019 р.

Пунктом 1.1. договору встановлено, що цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі споживач) постачальником електричної енергії (далі постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Згідно п.2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРЕЕ, та умов цього договору.

Підпунктами 10, 13 пункту 6 договору визначено що споживач має право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку. Перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником.

Відповідно до п.10.1, п.10.2 договору споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

Згідно п.13.1. договору цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до п.13.3. договору за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.

Згідно п.13.5 договору дія цього договору також припиняється у наступних випадках: анулювання постачальнику ліцензії на постачання; банкрутства або припинення господарської діяльності постачальником; у разі зміни власника/користувача об`єкта споживача; у разі зміни електропостачальника.

07.02.2019 р. відповідач, як споживач електричної енергії, керуючись умовами п.10 договору повідомив нового постачальника (ТОВ «Львівенерготехресурс») про зміну електропостачальника з 01.03.2019 р.

Позивач, зсилаючись на п.13.3 договору та умови комерційної пропозиції, виставив відповідачу рахунок від 25.02.2019 р. на суму 317 564,10 грн. на сплату штрафу за дострокове розірвання договору, який разом із листом від 26.02.2019 р. №904-329 надіслав відповідачу.

Відповідач надав відповідь від 12.03.2019 р. №97 на вказаний лист позивача, де зазначив, що вважає безпідставним та необгрунтованим нарахування штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу в сумі 317 564,10 грн., оскільки ним дотримано усіх умов договору та не порушено вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії при зміні енергопостачальника електричної енергії.

З огляду на вказане, керуючись положенням п.13.3, умовами комерційної пропозиції №5, ст.ст.218, 230,ч.4 ст.231 ГК України, ст.611 ЦК України, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача штраф за дострокове розірвання договору в сумі 317 564,10 грн.

Висновки суду.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Між сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України укладено публічний договір приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії, шляхом приєднання споживача (відповідача) до умов цього договору на підставі заяви-приєднання відповідача до договору від 19.12.2018 р.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. (далі по тексту - Правила) та є однаковими для усіх споживачів.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до п.3.1.8. Правил договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Пунктом 6.1.1. Правил передбачено, що споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником.

Листом №145-1002 від 21.02.2019 р. оператор систем розподіл (ПрАТ «Львівобленерго») повідомив позивача про зміну відповідачем електропостачальника з 01.03.2019р.

Пунктом 6.1.3. Правил передбачено, що зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення.

Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу.

Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Як вбачається з комерційної пропозиції №5 (додаток 2 до договору), на умовах якої відповідач приєднався до публічного договору, договір набирає чинності з дати постачання електричної енергії, вказаної у заяві-приєднанні споживача до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу, якщо протягом трьох днів, споживачу не буде повідомлено про невідповідність його критеріям комерційної пропозиції. Договір діє з моменту набрання чинності до 31.12.2019 року.

Відповідно до п.13.3. договору за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.

Комерційна пропозиція №5 містить наступну умову у разі дострокового розірвання договору з ініціативи споживача у випадках не передбачених умовами договору, постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості договірних обсягів споживання електричної енергії на один розрахунковий період.

Як вже зазначалось вище відповідно до умов вказаної комерційної пропозиції, договір діє до 31.12.2019 р. Відтак, і комерційною пропозицією №5 і п.13.3. договору передбачено штраф саме за дострокове розірвання договору, а не за припинення його дії.

Питання припинення дії договору та розірвання договору врегульовані Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

Так, згідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Згідно ч.2 ст.202 ГК України господарське зобов`язання припиняється також і разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

З аналізу вищевказаних норм права слідує, що правовим наслідком розірвання договору є припинення його дії.

Відтак, згідно п. 13.3. публічного договору про постачання електричної енергії споживачу поняття дострокове розірвання та дострокове припинення цього договору є тотожними.

Слід зазначити, що в даному випадку відповідач змінивши електропостачальника, зважаючи на умови п.13.3 договору та п. 6.1.3. Правил, достроково розірвав договір за своєю ініціативою.

В п.13.5 договору, на який посилається відповідач, передбачено припинення його дії у разі зміни електропостачальника, однак позивач нарахував штраф не за зміну відповідачем електропостачальника, а за дострокове розірвання відповідачем договору, причому з ініціативи останнього.

Проаналізувавши п.6.1.3. Правил, умови договору та комерційної пропозиції №5, суд приходить до висновку про те, що оскільки договір був укладений із терміном дії до 31.12.2019 р., то в порядку п. 13.5. договору цей договір припиняється 31.12.2019 р. у разі зміни споживачем електропостачальника з 01.01.2020 р., за умови повідомлення споживачем нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору (31.12.2019 р.). І лише у такому випадку відповідач не сплачує позивачу штраф, так як відбувається не дострокове розірвання цього договору, а припинення договору.

Слід зазначити, що положення Правил фактично ототожнюють поняття зміни електропостачальника до закінчення строку дії договору та поняття дострокового розірвання договору, оскільки наслідком зміни електропостачальника є припинення дії договору. Відтак, зміна відповідачем електропостачальника до закінчення строку дії строкового договору за своєю суттю є достроковим розірванням договору з ініціативи відповідача.

Договір був розірваний за ініціативою відповідача, який скористався визначеним договором та Правилами правом на зміну електропостачальника, внаслідок чого укладений між сторонами договір припинив свою дію.

Відповідно до ч.7 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором про постачання електричної енергії споживачу, у якому, у томі числі, визначаються строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.

Проаналізувавши умови договору, укладеного між сторонами та умови, зазначені у акцептованій відповідачем комерційній пропозиції, суд приходить до висновку, що відповідно до умов договору штраф передбачено за дострокове розірвання договору з ініціативи споживача. Таким чином, застосування штрафу, передбаченого умовами договору, укладеного між сторонами не суперечить положенням ч.7 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії». А відтак, дії позивача по нарахуванню відповідачу штрафу за дострокове розірвання (припинення) договору про постачання електричної енергії споживачу, стягнення якого є предметом цієї справи, є правомірними, відповідають ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 6.1.3. Правил, умовам договору та комерційної пропозиції №5.

Недотримання позивачем вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил при виставленні відповідачу штрафу вважалось би порушенням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1469 від 27.12.2017 р., за що комісія вправі було б накласти відповідні санкції на позивача.

Слід зазначити, що відповідач вільно реалізував своє право на зміну електропостачальника, однак порушив умови п.10.2 договору та абзац 3 пункту 6.1.3 Правил в частині строку повідомлення про припинення дії договору внаслідок зміни електропостачальника.

Відтак, на думку суду, застосування позивачем штрафу до відповідача за дострокове розірвання останнім договору є правомірним.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно з пунктом 9.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Враховуючи, що умовами п.13.3. договору та комерційної пропозиції передбачена сплата штрафних санкції за дострокове розірвання договору, відтак правомірно до стягнення з відповідача підлягає нарахований позивачем штраф в сумі 317 564,10 грн.

Щодо заперечень відповідача наведених у відзиві суд зазначає наступне.

Щодо посилання відповідача на п.3.1.5. Правил.

Пунктом 3.1.5. Правил встановлено, що жодне положення договорів, укладених електропостачальником (постачальником універсальних послуг, постачальником "останньої надії") зі споживачами, не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, ці договори не можуть містити положень, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який реалізує зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення цього договору.

Однак, укладений між сторонами договір не обмежує право споживача на зміну електропостачальника, а штраф нарахований позивачем не за зміну електропостачальника, а за дострокове розірвання договору за ініціативою споживача.

В п.13.3. публічного договору про постачання електричної енергії споживачу, що міститься на веб-сайті позивача, передбачено, що за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції. Цей пункт публічного договору про постачання електричної енергії споживачу повністю відповідає п. 13.3. Типового договору про постачання електричної енергії споживачу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та є додатком до цих Правил.

Відповідно до абзацу 8 п.3.2.7. Правил публічна комерційна пропозиція має містити інформацію, зокрема, щодо наявності або відсутності штрафу за дострокове припинення цього договору, розмір штрафу.

Згідно з п. 6.1.3. Правил, якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксований терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

З огляду на це, правомірним є включення позивачем до комерційної пропозиції №5, яка є невід`ємною частиною договору про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між сторонами, положення про накладення штрафу за дострокове розірвання цього договору.

Дане положення було чинним до 01.03.2019 р., не вважалося недійсним відповідно до п. 3.1.5. Правил. Зважаючи на вищевикладене, дана умова комерційної пропозиції не обмежує право споживача на зміну електропостачальника. Доказом чого є безперешкодна зміна відповідачем електропостачальника з 01.03.2019 р.

Щодо доводів відповідача про відсутність фіксованого терміну (строку ) дії договору.

Відповідно до ч.7 ст.180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Пунктом 13.1. договору передбачено що цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач. У графі «строк дії договору та умови пролонгації» комерційної пропозиції №5 вказано, що договір діє з моменту набрання чинності до 31.12.2019 р.

Пункт 4 комерційної пропозиції №5, на який посилається відповідач, визначає термін до 30.06.2019 р. Це є термін протягом якого будь-який споживач має право приєднатися до цієї комерційної пропозиції, він не є строком дії договору. Отже, договір був укладений між сторонами на строк до 31.12.2019 р.

Відтак, безпідставними є також доводи відповідача про те, що договір та комерційна пропозиція містять різні терміни (строки) дії договору.

Необгрунтованими також є доводи відповідача викладені у відзиві про те, що він до дати закінчення терміну (строку) дії договору повідомив нового електропостачальника про зміну електропостачальника з 01.03.2019 р.

Посилання відповідача на те, що законодавством не визначено терміну фіксований строк дії договору не спростовують вищенаведеного.

Доводи відповідача про надання позивачем рахунків з різними цінами та без вказання окремо плати за послугу з розподілу електричної енергії виходять за межі предмету спору, тому не розглядаються та не спростовуються судом.

Відповідач не спростував позовних вимог належними, достатніми, допустимими, достовірними доказами. Суд вважає позов обґрунтованим поданими доказами та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст.78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст.79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч.1 ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 763,46 грн. відповідно до ст.129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 610, 627, 633, 634, 641, 642, 651, 653 ЦК України, ст.ст.202, 230, 231, 275 Господарського кодексу України, ст. ст. 13, 74, 77-78, 79, 86, 126, 129, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» (80602, Львівська область, м.Броди, вул.Низька, 15, ідентифікаційний код 00992444) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (м.Львів, вул.Шевченка,1, ідентифікаційний код 42092130) 317 564,10 грн. штрафу та 4 763,46 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повне рішення складено 18.07.2019 року.

Суддя Сухович Ю.О.