ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019 року Справа № 908/2723/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),
суддів Подобєда І.М., Кузнецової І.Л.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , м. Вінниця на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.04.2019 у справі №908/2723/18 (суддя Боєва О.С., повне рішення складено 26.04.2019)
за первісним позовом: Військової частини НОМЕР_1 , м. Вінниця
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка", м. Запоріжжя
про стягнення 18980,00 грн штрафних санкцій
за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка", м. Запоріжжя
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , м. Вінниця
про стягнення суми 165,00 грн
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року Військова частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) надалі позивач - звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (надалі відповідач) та просила стягнути 9880 грн пені та 9100 грн штрафу за прострочення постачання товару за договором про закупівлю товарів за державні кошти від 20.12.2017 №479/17, всього - 18980,00 грн.
В свою чергу відповідач 03.01.2019 звернувся до Господарського суду Запорізької області із зустрічною позовною заявою про стягнення суми 2600,00 грн боргу у вигляді неповернутого відповідачем грошового забезпечення виконання договору, 3% річних - 53,00 грн та інфляційні витрати - 112,00 грн, всього - 2765,00 грн та 07.03.2019 подав уточнену зустрічну позовну заяву, якою зменшив свої вимоги на суму 2600,00 грн в зв`язку з поверненням позивачем цього грошового забезпечення.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.01.2019 зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №908/2723/18, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.04.2019 у справі №908/2723/18 (суддя Боєва О.С.) у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» інфляційні втрати - 112,00 грн. У задоволенні іншої частини зустрічного позову - відмовлено.
В частині відмови в задоволенні первісного позову рішення суду мотивоване простроченням кредитором свого обов`язку щодо направлення відповідачу повідомлення про готовність до виконання умов договору та можливості здійснити оплату замовлення, що унеможливило виконання відповідачем свого обов`язку з постачання товару. Щодо зустрічних вимог суд встановив, що позивач повернув забезпечувальний платіж 2600 грн, сторонами в договорі погоджено 0% річних, тому вимоги в цій частині є безпідставними, а вимоги про стягнення інфляційних втрат відповідають обставинам справи та положенням ст. 625 ЦК України.
Додатковим рішенням від 26.04.2019 витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладено на позивача за первісним позовом - Військову частину НОМЕР_1 . Судові витрати за зустрічним позовом розподілено наступним чином: Стягнено з Військової частини НОМЕР_1 на користь ТОВ «Промелектроніка» судовий збір 1196,02 грн та 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погодившись із зазначеним основним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Позивач за первісним позовом, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, просив його скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову та прийняти нове рішення про повне задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.
Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
- суд не врахував, що умовами договору визначено строк поставки товару - до 20.12.2017, а фактично поставка була здійснена 07.03.2018 та безпідставно послався на те, що укладення сторонами додаткових угод до договору свідчило про відсутність у позивача грошових коштів для оплати товару, оскільки вказаними угодами було змінено тільки бюджетний рік, з якого фінансується оплата товару;
- суд невірно оцінив твердження відповідача про неотримання повідомлення про готовність до виконання умов договору, оскільки поставка товару свідчить про прийняття такого повідомлення до виконання;
- вважає безпідставним стягнення з Військової частини інфляційних втрат, оскільки неповернення в установлений строк гарантійного платежу за договором не є наслідком порушення грошового зобов`язання, відповідні дії вчиняються не на виконання грошового зобов`язання, а з інших підстав повернення сплаченого авансу, та на вказані суми можуть нараховуватися лише проценти.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду колегією суддів у складі головуючого судді-доповідача Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М. справу було прийнято до свого провадження та ухвалено провести розгляд справи в порядку письмового провадження (ухвала суду від 27.05.2017).
У зв`язку з відпусткою судді Орєшкіної Е.В. у справі здійснено повторний автоматизованого розподілу судової справи та для розгляду справи визначено колегію у складі головуючого судді-доповідача Широбокової Л.П., суддів Кузнецової І.Л., Подобєда І.М. та вказаною колегією справа ухвалою від 22.07.2019 прийнята до свого провадження.
Відповідач у відзиві від 05.06.2019, заяві від 03.07.2019, запереченнях на відповідь на відзив від 03.07.2019 проти доводів апелянта заперечує, просить рішення суду залишити без змін та «покласти на відповідача витрати з надання професійної правової допомоги в розмірі та судові витрати позивача, які виникнуть після початку розгляду апеляційної скарги». Вказує, що позивач не надав доказів вручення відповідачу повідомлення про готовність до виконання умов договору, позивач не вчинив дію, яка є правовою підставою для виникнення обов`язку відповідача з поставки товару, надані до позовної заяви докази є неналежними, оскільки не засвідчені відповідно до вимог ДСТУ 4163-2003 та не повинні бути прийняті судом до розгляду. Вказує, що ТОВ «Промелектроніка» витратило 3500 грн на складання відзиву на апеляційну скаргу та прогнозує інші витрати на представництво в суді апеляційної інстанції до 7 000 грн, докази чого будуть надіслані протягом 5 днів.
У відповіді на відзив від 20.06.2019 та запереченнях на заяву про визнання неналежними доказів від 08.07.2019 позивач вказує, що командир військової частини НОМЕР_1 має право підписувати всі необхідні документи без підтвердження відповідних повноважень, оскільки дана інформація міститься в ЄДРПОУ, який є загальнодоступний для ознайомлення; відповідачем рішення у справі не оскаржується; факт постачання товару саме за визначеним у повідомленні місцем на адресу військової частини НОМЕР_2 підтверджує отримання такого повідомлення відповідачем.
Заява відповідача про визнання неналежними доказів від 21.06.2019 апеляційним судом відхиляється, оскільки наведені в ній обставини спростовані матеріалами справи та не є підставами вважати надані до позовної заяви докази неналежними.
Дослідивши матеріали справи, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про її необгрунтованість з огляду на таке.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, між Військовою частиною НОМЕР_1 , як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка», як постачальником, був укладений договір про закупівлю товару за державні кошти №479/17 від 20.12.2017 (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити замовникові, лампи та пристрої надвисокочастотного діапазону (лот №4-УВ-67 або еквівалент (31710000-6. Електронне обладнання), у кількості та у терміни визначені у Специфікації товару (додаток №1 до договору), а замовник зобов`язався прийняти та оплатити товар (п.п. 1.1, 1.2).
В договорі вказано, що підставою закупівлі є Річний план закупівель на 2017 рік. Військова частина НОМЕР_1 . Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , затверджений рішенням тендерного комітету від 16.02.2017 №62. Підставою укладання договору є протокольне рішення тендерного комітету від 11.12.2018 №680 (п.п. 1.5-1.6 договору).
Згідно з п.п. 3.1, 3.2 сума цього договору становить 130000,00 грн, у т.ч. ПДВ (20%) у розмірі 21666,67 грн. Ціна товару визначена у протоколі погодження ціни (додаток №2 до договору) за результатами проведення електронного аукціону.
Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки за товар здійснюються за фактом постачання протягом бюджетного 2017 року за умови проведення платежів Державною казначейською службою України згідно з чинним законодавством, після отримання представником замовника (військовою частиною НОМЕР_4 ) наступних документів: рахунку-фактури; видаткової накладної; акту прийому поставленого товару (форма додаток №3 до договору), затвердженого постачальником і командиром військової частини НОМЕР_1 .
В пункті п. 1.4 договору обумовлено, що постачальник здійснює постачання товару за цим договором після відправлення замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору, яким замовник визначає обсяги закупівлі товару.
Строк постачання товару: згідно зі Специфікацією товару (додаток №1 до договору). Товар постачається силами (засобами) постачальника після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору. Замовник у повідомленні визначає обсяги поставки товару та конкретне місце постачання (вантажоотримувача замовника). Замовник може надавати повідомлення на поставку як повного обсягу товару, так і на партію товару (п.5.1 договору).
Постачальник за 2 (два) робочі дні до дати постачання товару повинен повідомити замовника про дату його постачання (п. 5.2 договору).
При передачі товару повинні бути оформлені (надані) наступні приймально-здавальні документи: видаткова накладна постачальника, яка виписується в чотирьох примірниках; акт приймання-передачі військового майна (додаток 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України) згідно з наказом МО України від 17.08.2017 №440) в п`яти примірниках (п.5.3 договору).
Датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) акту прийому поставленого товару (форма Додаток №3 до договору). Замовник затверджує акт прийому поставленого товару (форма Додаток №3 до договору) при наявності акту приймання-передачі військового майна (додаток №22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України згідно з наказом МО України від 17.08.2017 № 440) - п. 5.4 договору.
В пункті 11.6 договору вказано, що постачальником внесено забезпечення виконання умов договору у розмірі 2600,00 грн. Внесення постачальником даного забезпечення підтверджується платіжним дорученням №5123 від 07.02.2018. Вказане забезпечення повернено позивачем 09.01.2019 згідно платіжного доручення №4.
У Специфікації (додаток № 1 до договору) сторонами погоджено найменування товару: УВ-67 у кількості 2 шт. на загальну суму 130000,00 грн, з терміном постачання товару включно до 20.12.2017 за письмовим повідомленням замовника.
Сторонами були укладені додаткові угоди до договору, зокрема, Додатковою угодою №1 від 26.12.2017 було внесено зміни до договору щодо продовження терміну його дії до 31.12.2018, та викладено у новій редакції п. 3.1 договору, а саме:
«3.1 Сума цього договору становить 130000,00 грн у т.ч. ПДВ (20%) у розмірі 21666,67 грн, з них: - за коштами Державного бюджету на 2017 рік: 0,00 грн; - за коштами Державного бюджету на 2018 рік: 130000,00 грн, у т.ч. ПДВ (20%) у розмірі 21666,67 грн.
Постачання товару та розрахунку за поставлений товар у 2018 році буде здійснено виключно за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України (кошторисних призначень і фінансування) на цілі, передбачені умовами цього договору, після укладення відповідної додаткової угоди та отримання від замовника (командира військової частини НОМЕР_1 ) повідомлення про готовність до виконання умов договору».
Викладено Специфікацію товару (невід`ємну частину угоди) в іншій редакції та визначено, що бюджетні кошти на оплату товару заплановано на 2018 рік.
Додатковою угодою №2 від 14.02.2018 внесено зміни до п. 3.1 договору, виключивши останній абзац цього пункту. У пункті 4.1 слова «протягом бюджетного 2017 року» замінено на: «протягом бюджетного 2018 року». Викладено специфікацію товару (додаток №1) у редакції, згідно з якою фактично змінено код видатків у останній колонці наведеної таблиці: замість слів: «За коштами Державного бюджету 2018 року», вказано: «КПКВ 2101020/7, КЕКВ 2260, код видатків 020».
Позивачем долучена до позовної заяви копія повідомлення «Про готовність до виконання умов договорів» за №350/129/138/2833/ПС від 20.12.2017, втім доказів направлення (вручення) такого повідомлення постачальнику матеріали справи не містять та його отримання заперечується відповідачем.
На виконання умов договору відповідач поставив, а позивач прийняв товар, що підтверджується актом приймання-передачі №8 від 07.03.2018, вантажоодержувач: Військова частина НОМЕР_2 .
На підставі вище вказаного акту було складено та підписано Командиром військової частини НОМЕР_5 та директором ТОВ «Промелетроніка» акт прийому поставленого товару від 01.03.2018 за №6, який 17.04.2018 затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 .
Посилаючись на прострочення постачання товару Війська частина НОМЕР_1 просить стягнути з ТОВ «Промелектроніка» пеню за період прострочення з 21.12.2017 по 06.03.2018 9880 грн та штраф 7% - 9100 грн. В свою чергу відповідач просить стягнути з позивача 112,00 грн інфляційних витрат та 53,00 грн - 3% річних, за прострочення повернення забезпечення за період з 25.04.2018 по 26.12.2018, що і є предметом даного спору.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Вказані положення кореспондуються з положеннями статті 712 Цивільного кодексу України, згідно якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 193 ГК України, положення якої кореспондуються із статтями 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 662, ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як встановлено судом вище, у Специфікації строк поставки товару визначений включно до 20.12.2017. При цьому, умовою постачання товару є письмове повідомлення військової частини про готовність до виконання умов договору, в якому Замовник визначає обсяги поставки товару та конкретне місце постачання (вантажоотримувача замовника). Замовник може надавати повідомлення на поставку як повного обсягу товару, так і на партію товару (п.5.1 договору). В свою чергу, постачальник за 2 (два) робочі дні до дати постачання товару повинен повідомити замовника про дату його постачання (п. 5.2 договору).
Враховуючи те, що договір укладено тільки 20.12.2017, вище наведені умови цього договору щодо строків повідомлення про поставку та відсутності доказів надсилання долученого позивачем до справи копії листа №350/129/138/2833/ПС від 20.12.2017, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що з вини кредитора (замовника) вказана поставка не могла відбутися в строк до 20.12.2017, тобто наявне прострочення кредитора, до виконання обов`язку якого боржник не міг виконати свої зобов`язання, а саме поставити товар.
Як вбачається із змісту договору та додаткових умов до нього, строк (термін) поставки товару напряму пов`язаний від наявної у замовника можливості здійснити його оплату, яка в свою чергу відбувається за рахунок бюджетних асигнувань, які виділяються на певний бюджетний рік. Цим, власне, і була обумовлена необхідність письмового повідомлення замовником про готовність до виконання умов договору, тобто після підтвердженої наявності виділених бюджетних коштів. Вказане підтверджується і укладеними сторонами додатковими угодами, якими визначено, що оплата за товар буде проведена за рахунок коштів Державного бюджету на 2018 рік протягом бюджетного 2018 року та постачання товару та розрахунку за поставлений товар у 2018 році буде здійснено виключно за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.
Таким чином, позивач не довів належними доказами надання до цього часу відповідачу повідомлення про поставку, та постачання товару 07.03.2018 року не являється просроченням постачальника.
Доводи апелянта про те що, оскільки відповідач поставив товар та в обумовлене в повідомленні місце, вказане свідчить про отримання ним відповідного повідомлення. Втім, договором передбачено надання саме письмового повідомлення, отримання якого відповідачем заперечується, а позивачем не надані докази такого надсилання (вручення), тому такі доводи є безпідставними.
За таких обставин суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні первісних вимог в повному обсязі.
За зустрічними позовними вимогами відповідач просив стягнути 3% річних та інфляційні втрати, та як вірно встановив місцевий господарський суд, у 7.3 договору сторони встановили інший розмір відсотків за порушення грошового зобов`язання: 0 (нуль) відсотків, тому в цій частині вимог судом відмовлено вірно.
Пунктом 11.6 договору №479/17 від 20.12.2017 передбачено, що замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання постачальником договору, з метою повернення забезпечення виконання договору постачальник протягом 5-ти банківських днів (з дня настання підстави для повернення забезпечення) надає до Державної казначейської служби України платіжні документи на перерахування вказаної у платіжному дорученні суми на рахунок постачальника. Відтак, строк повернення забезпечення є таким, що настав 25.04.2018. Інфляційні нарахування за заявлений період прострочення з 25.04.2018 по 26.12.2018 складають 113,05 грн та вірно стягнені судом в сумі 112,00 грн - в межах заявлених вимог.
Заперечення апелянта в цій частині не відповідають положенням договору, умовами якого передбачено саме повернення грошових коштів, які були сплачені постачальником у вигляді забезпечення виконання договору, тому за прострочення їх повернення правомірно застосування положень ст. 625 ЦК України.
З огляду на викладене апеляційний суд не вбачає підстав для скасування або зміни судового рішення відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду від 26.04.2019 у справі №908/2723/18 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 271, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , м. Вінниця на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.04.2019 у справі №908/2723/18 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від від 16.04.2019 у справі №908/2723/18 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Військову частину НОМЕР_1 , м. Вінниця.
Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України встановити ТОВ «Промелектроніка» строк для подання доказів щодо витрат на професійну правову допомогу - до 29.07.2019.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова
Суддя І. М. Подобєд
Суддя І.Л. Кузнецова