ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1284/19
Господарський суд Одеської області, м. Одеса у складі:

судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

розглянувши справу №916/1284/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Красилівський ливарний завод" (09630, Київська обл., Рокитнянський район, с. Бирюки, вул. Садова, 75)

до відповідача: Акціонерного товариства „Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі регіональної філії „Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19)

про стягнення 12 979,41 грн., в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Красилівський ливарний завод" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою від 08.05.2019р. за вх.№1310/19 до Акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі регіональної філії „Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про 12 979,41 грн. пені.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Красилівський ливарний завод" обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №ОД/НХ-18-7/НЮ від 23.01.2018р. та направлено на стягнення з Акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі регіональної філії „Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" пені у розмірі 12 979,41 грн.

Так, як зазначає позивач, 23.01.2018р. між ТОВ „Красилівський ливарний завод" та Публічним акціонерним товариством „Українська залізниця" в особі регіональної філії „Одеська залізниця" було укладено договір поставки №ОД/НХ-18-7/НЮ, предметом якого є поставка товару відповідно до специфікації, яка є Додатком №1 до Договору поставки. Так, відповідно до специфікації, на адресу Відповідача поставлявся товар - колодка гальмівна чавунна для локомотивів типу „Ф" в кількості 9 000шт. по ціні за одиницю 368,40грн. з ПДВ.

На виконання умов договору, Позивачем 23.01.2018р. згідно видаткових накладних №3 від 23.01.2018р., №5 від 24.01.2018р., №8 від 26.01.2018р., №11 від 01.02.2018р., №14 від 07.02.2018р., №18 від 15.02.2018р., №31 від 05.03.2018р., №35 від 15.03.2018р., №50 від 26.03.2018р., №62 від 02.04.2018р., №65 від 05.04.2018р. було поставлено товар на загальну суму 3 020 850грн., яку Відповідач оплатив у повному обсязі, проте не своєчасно. У зв`язку із несвоєчасним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором №ОД/НХ-18-7/НЮ від 23.01.2018р. Позивачем нарахована пеня на загальну суму 12 979,41грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.05.2019р. прийнято позовну заяву (вх.№1310/19) до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1284/19, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позов (вх.№11141/19), в якому визнав позовні вимоги частково, зробивши свій розрахунок пені, за яким суму останньої становить 6086,07грн., а не 12 979,41грн., як то нараховано Позивачем. При цьому, вимогу про стягнення пені у розмірі 6 893,34грн. вважає безпідставною та необґрунтованою.

Позивач, подав відповідь на відзив (вх.№13135/19 від 03.07.2019р.), згідно якої зменшив суми позовних вимог у частині стягнення 2 246,94грн., оскільки погодився із Відповідачем стосовно не правомірного нарахування пені за поставками від 01.02.2018р. в розмірі 836,52грн., від 26.03.2018р. в розмірі 754,97грн., від 02.04.2018р. в розмірі 566,23грн., від 05.04.2018р. в розмірі 89,22грн., у зв`язку із чим просив суд стягнути з Відповідача 10 732,47грн. пені за несвоєчасне виконанням Відповідачем зобов`язань за договором №ОД/НХ-18-7/НЮ від 23.01.2018р.

01.07.2019р. за вх.№12975/19 надійшли заперечення Акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі регіональної філії „Одеська залізниця".

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч.1 ст.248 ГПК України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, суд встановив:

23.01.2018р. між ТОВ „Красилівський ливарний завод" та Публічним акціонерним товариством „Українська залізниця" в особі регіональної філії „Одеська залізниця" було укладено договір поставки №ОД/НХ-18-7/НЮ, за умовами якого, Постачальник передає у власність Замовника, а Замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі - товар), які зазначені у специфікації (Додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає у власність Замовника товар на умовах, зазначених в договорі (п.1.1. договору).

Відповідно до п.7.1. - 7.3. договору №ОД/НХ-18-7/НЮ від 23.01.2018р., розрахунки за поставлений товар здійснюються в у безготівковій формі. Розрахунки за поставлений товар здійснюються Замовником протягом 10 банківських днів з дати поставки товару, але не раніше дати реєстрації податкових накладних розрахунків коригування з операцій по постачанню товару, який підлягає оплаті в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлених чинним законодавством порядку та строки. Уразі реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування ЄРПН з порушенням граничних строків їх реєстрації, встановлених чинним законодавством, оплата здійснюється протягом 10 банківський днів після реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Згідно із положеннями п.11.2. договору, Замовник за даним договором несе наступну відповідальність: у разі порушення строків оплати Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення включаючи день оплати.

На виконання умов договору №ОД/НХ-18-7/НЮ від 23.01.2018р., Позивачем було поставлено, а Відповідачем прийнято товар, згідно наступних видаткових накладних:

- №3 від 23.01.2018р. було поставлено товар на суму 228408,00 грн. в т.ч. ПДВ., відповідну накладну 25.01.2018р. було зареєстровано в ЄРПН, що підтверджено відповідною квитанцією, товар Відповідачем оплачено повністю 13.02.2018р., що підтверджено випискою по рахунку останнього;

- №5 від 24.01.2018р. було поставлено товар на суму 379 452,00грн. в т.ч. ПДВ., відповідну накладну 25.01.2018р. було зареєстровано в ЄРПН, що підтверджено відповідною квитанцією, товар Відповідачем оплачено повністю 13.02.2018р., що підтверджено випискою по рахунку останнього;

- №8 від 26.01.2018р. було поставлено товар на суму 337 086,00грн. в т.ч. ПДВ., відповідну накладну 28.01.2018р. було зареєстровано в ЄРПН, що підтверджено відповідною квитанцією, товар Відповідачем оплачено повністю 13.02.2018р., що підтверджено випискою по рахунку останнього;

- №11 від 01.02.2018р. було поставлено товар на суму 136 308,00грн. в т.ч. ПДВ., відповідну накладну 16.02.2018р. було зареєстровано в ЄРПН, що підтверджено відповідною квитанцією, товар Відповідачем оплачено повністю 28.02.2018р., що підтверджено випискою по рахунку останнього;

- №14 від 07.02.2018р. було поставлено товар на суму 478920грн. в т.ч. ПДВ, відповідну накладну 16.02.2018р. було зареєстровано в ЄРПН, що підтверджено відповідною квитанцією, товар Відповідачем оплачено повністю 14.03.2018р., що підтверджено випискою по рахунку останнього;

-№18 від 15.02.2018р. було поставлено товар на суму 184200грн. в т.ч. ПДВ, відповідну накладну 16.02.2018р. було зареєстровано в ЄРПН, що підтверджено відповідною квитанцією, товар Відповідачем оплачено повністю 15.03.2018р., що підтверджено випискою по рахунку останнього;

- №31 від 05.03.2018р. було поставлено товар на суму 368 400грн. в т.ч. ПДВ., відповідну накладну 07.03.2018р. було зареєстровано в ЄРПН, що підтверджено відповідною квитанцією, товар Відповідачем оплачено повністю 22.03.2018р., що підтверджено випискою по рахунку останнього;

- №35 від 15.03.2018р. було поставлено товар на суму 368 400грн. в т.ч. ПДВ., відповідну накладну 17.03.2018р. було зареєстровано в ЄРПН, що підтверджено відповідною квитанцією, товар Відповідачем оплачено повністю 30.03.2018р., що підтверджено випискою по рахунку останнього;

- №50 від 26.03.2018р. було поставлено товар на суму 405 240грн. в т.ч. ПДВ., відповідну накладну 03.04.2018р. було зареєстровано в ЄРПН, що підтверджено відповідною квитанцією, товар Відповідачем оплачено повністю 12.04.2018р., що підтверджено випискою по рахунку останнього;

- №62 від 02.04.2018р. було поставлено товар на суму 110 520грн. в т.ч. ПДВ., відповідну накладну 23.04.2018р. було зареєстровано в ЄРПН, що підтверджено відповідною квитанцією, товар Відповідачем оплачено повністю 25.04.2018р., що підтверджено випискою по рахунку останнього;

- №65 від 05.04.2019р. було поставлено товар на суму 239 946,00грн. в т.ч. ПДВ., відповідну накладну 23.04.2018р. було зареєстровано в ЄРПН, що підтверджено відповідною квитанцією, товар Відповідачем оплачено повністю 25.04.2018р., що підтверджено випискою по рахунку останнього.

Сторонами договору №ОД/НХ-18-7/НЮ від 23.01.2018р., підписано та скріплено печатками сторін додаток №1 (специфікація №1), додаток №2 (графік поставки).

Додатковою угодою №1, викладено п.1.1., 6.4. в наступній редакції: Постачальник передає у власність Замовника, а Замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі - товар), які зазначені у специфікації (Додаток №3), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає у власність Замовника товар на умовах, зазначених в договорі. Загальна сума договору складає 3 315 600,00грн., в тому числі ПДВ 20% 552 600,00грн.

Додатком №3, затверджена специфікація №2.

На підтвердження проведення повної, але несвоєчасної оплати Відповідачем за поставлений товар Позивач подав до справи виписку по особовому рахунку регіональної філії „Одеська залізниця" за період з 01.02.2018р. по 30.09.2018р.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, судом встановлено, що в період з січня по квітень 2018р. включно позивач за договором №ОД/НХ-18-7/НЮ від 23.01.2018р. поставив відповідачу товар на загальну суму 3 020 850грн грн., за який відповідач розрахувався повністю, але несвоєчасно.

З підстав не належного та не своєчасного виконанням договірних зобов`язань, позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню в розмірі 12 979,41грн.

Між тим, заявою (13135/19 від 03.07.2019р.) Позивач, зменшив позовні вимоги до 10 732,47грн., зробивши відповідний розрахунок та такі зменшення прийняті судом до розгляду.

Перевіривши розрахунки пені надані сторонами, встановив наступне.

Відповідно до п.7.2. договору №ОД/НХ-18-7/НЮ від 23.01.2018р., розрахунки за поставлений товар здійснюються Замовником протягом 10 банківських днів з дати поставки товару, але не раніше дати реєстрації податкових накладних розрахунків коригування з операцій по постачанню товару, який підлягає оплаті в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлених чинним законодавством порядку та строки. Уразі реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування ЄРПН з порушенням граничних строків їх реєстрації, встановлених чинним законодавством, оплата здійснюється протягом 10 банківський днів після реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Так, реєстрації податкових накладних розрахунків коригування з операцій по постачанню товару, який підлягає оплаті в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлених чинним законодавством порядку та строки.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник ПДВ зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений Податковим кодексом термін.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника ПДВ, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Порушення такого граничного строку для реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН (крім податкової накладної, що не надається отримувачу, складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника ПДВ, на якого покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, передбаченому пп. 120 прим.1.1 та 120 прим.1.2 ст. 120 прим.1 ПКУ.

Зазначена норма передбачена п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Так, суд перевіривши вчасність реєстрації податкових накладних, встановив наступне.

Податкові накладні згідно видаткових накладних №3 від 23.01.2018р., №5 від 24.01.2018р., №8 від 26.01.2018р., №11 від 01.02.2018р., №14 від 07.02.2018р., №18 від 15.02.2018р., №31 від 05.03.2018р., №35 від 15.03.2018р., №50 від 26.03.2018р., №62 від 02.04.2018р., №65 від 05.04.2018р. зареєстровані вчасно, не порушивши строки визначені пп. 120 прим.1.1 та 120 прим.1.2 ст. 120 прим.1 ПКУ.

Між тим, за податковою накладною, яка зареєстрована пізніше 10-ти банківських днів, нарахування пені здійснюється з наступного дня, за днем реєстрації податкової накладної, оскільки нарахування пені здійснюється не раніше дати реєстрації податкових накладних.

Так, податкові накладні №11, №62, №65 зареєстровані пізніше 10-ти банківських днів, з моменту поставки товару.

Між тим, позивач зменшив позовні вимоги в частині стягнення пені за наступними видатковими накладними: №11 від 01.02.2018р., №50 від 26.03.2019р., №62 від 02.04.2018р., №65 від 05.04.2019р. на суму 2 246,94грн. та таке зменшення прийняте судом.

Так, відлік десяти банківських днів, від дати реєстрації податкової накладної застосовується у разі порушення строків, які визначені пп. 120 прим.1.1 та 120 прим.1.2 ст. 120 прим.1 ПКУ.

Періоди відповідно до наступних видаткових накладних: №3, №5, №8, №14, №18, №31, №35 визначені не вірно, а тому суд здійсним відповідний розрахунок пені наступним чином:

- розрахунок по видатковій накладній №3

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
22840807.02.2018 - 13.02.2018716.0000 %700.87

- розрахунок по видатковій накладній №5

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
37945208.02.2018 - 13.02.2018616.0000 %998.01

- розрахунок по видатковій накладній №8

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
33708610.02.2018 - 13.02.2018416.0000 %591.05

- розрахунок за видатковою накладною №14:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
4789221.02.2018 - 28.02.2018816.0000 %1 679.50

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
35231401.03.2018 - 01.03.2018116.0000 %154.44
35231402.03.2018 - 14.03.20181317.0000 %2133.19

- розрахунок по видатковій накладній №18

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
18420002.03.2018 - 15.03.20181417.0000 %1201.09

- розрахунок по видатковій накладній №35

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
36840030.03.2018 - 30.03.2018117.0000 %171.59
-розрахунок за видатковою накладною №31:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
36840020.03.2018 - 22.03.2018317.0000 %514.75
Таким чином, сума пені за видатковими накладними №3, №5, №8, №18, №35, №14, №31 становить загалом 8 144,49грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Красилівський ливарний завод" - підлягають частковому задоволенню.

Стосовно вимог позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 1921грн., які підлягають відшкодуванню платнику у порядку ст.129 ГПК України за рахунок відповідача в розмірі 1457,78грн.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 86, 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов - частково.

2.Стягнути з Акціонерного товариства „Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі регіональної філії „Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Красилівський ливарний завод" (09630, Київська обл., Рокитнянський район, с. Бирюки, вул. Садова, 75, ) 8 144 (вісім тисяч сто сорок чотири)грн. 49коп. пені, 1457 (одна тисяча чотириста п`ятдесят сім) грн. 78коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 15.07.2019р.

Суддя О.В. Цісельський