РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2019Справа № 910/6423/19
За позовом Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта ім. Д.Ф.Мельникова» до Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця`в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення 39002,88 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта ім.. Д.Ф. Мельникова» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заподіяного недостачею вантажу збитку у сумі 39002,88 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків перевізника під час перевезення вантажу було виявлено його нестачу у вагонах №67859335, №65298887, №60397411, №67789784, №67156281, №67869651, №60448958.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав, що підтверджено залученим до справи зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, отже є належним чином повідомлений про розгляд справи, проте у встановлений судом строк відзиву на позов не подав. Також відзив на позов не надійшов від Відповідача станом на час розгляду даного спору та винесення рішення у справі.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

18.10.2017 між Публічним акціонерним товариством «Лисичанськвугілля» (Замовник) та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (Перевізник) було укладено Договір №ЦТЛ/ДОН-0029-2017 про організацію та перевезення вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги.

На виконання умов договору Залізниця прийняла у ПАТ «Лисичанськвугілля» на станції Переїзна Донецької залізниці вугілля кам`яне 03.09.2018 за накладною №51577823 у вагон №67869651 в кількості 68100 кг, 21.08.2018 за накладною №51355436 у вагон №67789784 в кількості 68650 кг, накладною №51355444 у вагон №67156281 в кількості 67450 кг, 17.08.2018 за накладною №51290583 у вагони №60448958 в кількості 67050 кг та №67665513 в кількості 67650 кг, 06.08.2018 за накладною №51090553 у вагони №60397650 в кількості 66800 кг, №67789784 в кількості 67250 кг та №60397411 в кількості 67100 кг, 01.08.2018 за накладною №51003432 у вагон №65298887 в кількості 67400 кг, для перевезення і зобов`язалась доставити його на станцію Покровськ Донецької залізниці, одержувач ПрАТ «ЦЗФ «Мирноградська».

Статтями 2, 8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що умови та порядок організації перевезень за участю залізниць, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та іншими актами законодавства України.

Відповідно до Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до пункту 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Відповідно до пункту 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

На станції Красний Лиман Донецької залізниці були складені комерційні акти, а саме 31.07.2018 №490000/245/368, 06.08.2018 №490000/249/384, 13.08.2018 №490000/259/390, 27.08.2018 №490000/277/407 та №490000/276/408, 10.09.2018 №490000/297/440 та 26.08.2018 на станції Красноармійськ Донецької залізниці №482004/404.

Згідно з комерційним актом №490000/245/368при контрольному переважуванні вагону №67859335 на справних 150-тонних ж.д. вагах виявилось брутто 87650 кг, тара 21900 кг, нетто 65750 кг, що менше вантажного документу на 2100 кг.

Згідно з комерційним актом №490000/249/384 при контрольному переважуванні вагону №65298887 на справних 150-тонних ж.д. вагах виявилось брутто 89800 кг, тара 23800 кг, нетто 66000 кг, що менше вантажного документу на 1400 кг.

Згідно з комерційним актом №490000/259/390при контрольному переважуванні вагону №60397411 на справних 150-тонних ж.д. вагах виявилось брутто 88200 кг, тара24000 кг, нетто 64200 кг, що менше вантажного документу на 2900 кг.

Згідно з комерційним актом №490000/277/407 при контрольному переважуванні вагону №67789784 на справних 150-тонних ж.д. вагах виявилось брутто 88150 кг, тара 23000 кг, нетто 65150 кг, що менше вантажного документу на 3500 кг.

Згідно з комерційним актом №490000/276/408 при контрольному переважуванні вагону №67156281 на справних 150-тонних ж.д. вагах виявилось брутто 88750 кг, тара 22300 кг, нетто 65450 кг, що менше вантажного документу на 2000 кг.

Згідно з комерційним актом №490000/297/440 при контрольному переважуванні вагону №67869651 на справних 150-тонних ж.д. вагах виявилось брутто 89000 кг, тара 22400 кг, нетто 66600 кг, що менше вантажного документу на 1500 кг.

Згідно з комерційним актом №482004/404 при контрольному переважуванні вагону №60448958 на справних 150-тонних статичних вагах станції виявилось брутто 89000 кг, тара 23700 кг, нетто 65300 кг, що менше вантажного документу на 1750 кг.

Статтею 22 Статуту передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Виконання залізницею додаткових операцій, пов`язаних з перевезенням вантажів (завантаження, розвантаження, зважування, експедирування тощо), здійснюється на підставі окремих договорів.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з статті 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 114 Статуту встановлено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Витрати і збитки, не передбачені договором перевезення і цим Статутом, не підлягають відшкодуванню.

За приписами пункту б статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

Накладна та комерційний акт подаються лише в оригіналах.

Однак, матеріали справи не містять оригіналів зазначених у позові накладних №51577823, №51355436, №51355444, №51290583, №51090553, №51003432, що, на думку суду, свідчить про неналежність та недостовірність доданих до позову доказів.

Статтею 133 Статуту передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

До претензії або позову додаються документи, які підтверджують вимоги заявника. До претензії або позову щодо втрати, нестачі, псування або пошкодження крім документів, які обґрунтовують їх пред`явлення (подання), додається документ, який засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних №51577823, №51355436, №51355444, №51290583, №51090553, №51003432, №53971263 за підписами генерального директора та головного бухгалтера ПрАТ «ЦЗФ «Мирноградська», право на пред`явлення позову передано Шахті ім. Д. Ф. Мельникова.

Також позивачем не надано накладної з переуступним написом на підтвердження права звернення з позовом щодо відшкодування вартості недостачі вугілля у вагоні №67859355.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

- 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже;

- 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива;

- 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі;

- 0,5% маси всіх інших вантажів.

Згідно зі ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Позивач надає розрахунок вартості вугілля з урахуванням норм природної втрати, списаного на нестачу у липні 2018 р., відвантаженого ПрАТ ЦЗФ «Мирноградська» і втраченого при транспортуванні по залізній дорозі, який містить підписи директора ВП «Шахта ім.. Д.Ф. Мельникова», головного бухгалтера, начальника ВТК, бухгалтера виконавця та печатку підрозділу, де зазначено нестачу вугілля згідно комерційних актів складених залізницею 2,35 т, зменшення ваги вантажу згідно норм природної втрати складає 1% маси, зазначеної в перевізному документі і згідно розрахунку дорівнює - 1, 362 т. Для розрахунку збитків кількість втраченого вугілля складає 0, 988 т. По фактичній собівартості 1 тони за червень 2018 р. (форма 10П) - 4317, 21 грн. 4317,21 грн. х 0,988 т = 4265,40 грн., ПДВ 20% - 853,08 грн., разом 5118, 48 грн.

Також позивачем надано копію розрахунку вартості вугілля з урахуванням норм втрати, списаного на нестачу у листопаді 2018 р., відвантаженого на ПрАТ «Мирноградська» і втраченого при транспортуванні по залізній дорозі, з розрахунком собівартості 1 тони за липень, серпень, вересень 2018 року, яка не є належним чином засвідченою, а тому суд не може брати її до уваги.

Інших документів на підтвердження вартості відправленого та втраченого вантажу позивачем надано не було.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 314 Господарського кодексу України встановлено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа вантажовідправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Отже, крім доведення правомірності вимоги вантажоодержувача до перевізника, доведенню підлягає також вартість фактичних збитків, яка встановлюється за документами відправника.

Всупереч вказаним вимогам позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували вартість відправленого та втраченого вантажу, що перевозився у спірних вагонах, а також належний розрахунок фактичних збитків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає в зв`язку з недоведеністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.