Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/301/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Степанченко О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Пеньковська Л.Я. - в.о. директора;

Питель Л. С., довіреність №б/н від 30.05.2019;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіктас"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське"

про стягнення 458626,00 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвіктас" звернулося до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" про стягнення 458626,00грн попередньої оплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору поставки, а тому, посилаючись на відсутність договірних зобов`язань, зазначає про відсутність правових підстав у відповідача на збереження грошових коштів, отриманих від позивача в якості попередньої оплати за товар.

В якості правових підстав позову позивач вказує ст.ст.530, 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 02.04.2019 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.04.2019.

Ухвалу суду відповідачем отримано 04.04.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.50).

Ухвалою суду від 23.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.05.2019.

13.05.2019 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву з додатками, згідно якого відповідач вказує на існування договору доручення №01/05/2018 від 08.05.2018, що укладений між ТОВ "Гор.Інвест агро" та відповідачем, за яким ТОВ "Гор.Інвест Агро" просить відповідача прийняти на свій розрахунковий рахунок грошові кошти одного із учасників-засновників ТОВ "Гор.Інвест Агро" - ТОВ "Інвіктас", у зв`язку із значною кількістю виконавчих проваджень відкритих Коростишівським РУЮ ДВС у Житомирській області щодо стягнення із ТОВ "Гор.Інвест Агро" та арештів, накладених на розрахункові рахунки ТОВ "Гор.Інвест Агро", для проведення весняно-польових робіт у 2018 році та забезпечення посівної й подальшого здійснення господарської сезонної діяльності ТОВ "Гор.Інвест Агро", та здійснити грошові платежі за попередніми замовленнями ТОВ "Гор.Інвест Агро". Відповідач вказує, що за договором доручення ТОВ "Горбулівське" взяло на себе зобов`язання прийняти від учасника-засновника ТОВ "Гор.Інвест агро" - ТОВ "Інвіктас" на свій розрахунковий рахунок грошові кошти та здійснити платежі за попереднім наданим замовленням ТОВ "Гор.Інвест Агро"; негайно передати довірителю все отримане в зв`язку з виконанням повіреним своїх зобов`язань за цим договором. (а.с. 61-100).

Ухвалою суду від 13.05.2019 розгляд справи відкладено на 30.05.2019.

Ухвалою суду від 30.05.2019 розгляд справи відкладено на 10.06.2019.

Судове засідання у справі, призначене на 10.06.2019, не відбулося, оскільки неможливо було здійснити фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з відключенням електропостачання в приміщенні суду.

З огляду на викладене, суд ухвалою від 10.06.2019 постанов призначити судове засідання на 25.06.2019.

В судовому засіданні 25.06.2019 представник позивача подав відповідь на відзив, згідно якої вважає доводи відповідача, викладені у відзиві, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності (а.с. 113-114). Позивач заперечує, що йому відомо про існування договору доручення №01/05/2018 від 01.05.2018, оскільки він не є стороною вказаного договору. Також вказує на відсутність доказів направлення листів ТОВ «Гор.Інвест Агро» (а.с.77-80) на адресу позивача. Вказує, що кошти перераховувалися відповідачу як попередня оплата за пшеницю та с/г продукцію, однак договір щодо поставки продукції сторонами так і не було укладено.

В судовому засіданні 25.06.2019 оголошено перерву до 12:00 08.07.2019.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 25.06.2019 заперечував проти задоволення позовних вимог. В судове засідання 08.07.2019 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 08.07.2019 відповідачем через загальний відділ (канцелярію) суду подано додаткові письмові пояснення від 02.07.2019 (а.с.139-166).

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи (а.с.135), а також те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвіктас" (позивач) протягом 2018 року здійснило перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (відповідач) попередньої оплати за пшеницю та сільськогосподарську продукцію на загальну суму 578626,00грн згідно платіжних доручень:

- №1225 від 10.05.2018 на суму 76000,00грн (призначення платежу: попередня оплата за пшеницю зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.11);

- №1239 від 11.05.2018 на суму 50100,00грн (призначення платежу: попередня оплата за пшеницю зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.12);

- №1227 від 11.05.2018 на суму 120,00грн (призначення платежу: попередня оплата за пшеницю зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.13);

- №1256 від 15.05.2018 на суму 50100,00грн (призначення платежу: попередня оплата за пшеницю зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.14);

- №1262 від 17.05.2018 на суму 50100,00грн (призначення платежу: попередня оплата за пшеницю зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.15);

- №1277 від 22.05.2018 на суму 107000,00грн (призначення платежу: попередня оплата за пшеницю зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.16);

- №1295 від 29.05.2018 на суму 7100,00грн (призначення платежу: попередня оплата за пшеницю зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.17);

- №1328 від 06.06.2018 на суму 50000,00грн (призначення платежу: попередня оплата за пшеницю зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.18);

- №1348 від 11.06.2018 на суму 30000,00грн (призначення платежу: попередня оплата за с/г продукцію зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.19);

- №1369 від 14.06.2018 на суму 50000,00грн (призначення платежу: попередня оплата за с/г продукцію зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.20);

- №1381 від 20.06.2018 на суму 30000,00грн (призначення платежу: попередня оплата за с/г продукцію зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.21);

- №1383 від 20.06.2018 на суму 2000,00грн (призначення платежу: попередня оплата за с/г продукцію зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.22);

- №1387 від 22.06.2018 на суму 56106,00грн (призначення платежу: попередня оплата за с/г продукцію зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.23);

- №1397 від 26.06.2018 на суму 20000,00грн (призначення платежу: попередня оплата за с/г продукцію зг. дог. №01/05/2018 від 08.05.2018) (а.с.24).

Однак, як вказує позивач, сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору, а саме кількості, асортименту, ціни за одиницю товару та строку дії договору. Оскільки між позивачем та відповідачем не було укладено договору на поставку пшениці та сільськогосподарської продукції, позивач вважає, що кошти, перераховані відповідачу, підлягають поверненню.

Відповідачем було здійснено повернення коштів позивачу 20.11.2018 у сумі 50000,00грн та 05.12.2018 у сумі 70000,00грн, що підтверджується виписками із банківського рахунку позивача, із призначенням платежу: повернення попередньої оплати за пшеницю, згідно договору №01/05/2018 від 08.05.2018 (а.с.25-28).

Оскільки іншу частину коштів попередньої оплати не було повернуто відповідачем, позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості №74/02 від 12.03.2019, згідно якої просить повернути ТОВ «Інвіктас» протягом 7 днів з дати отримання вимоги попередню оплату за пшеницю та с/г продукцію в сумі 458626,00грн (а.с.29-32).

Згідно даних сайту Укрпошта (https//ukrposhta.ua/) відповідачем вимогу отримано 14.03.2019 (а.с.33).

Однак, кошти добровільно не повернуто, що стало підставою для звернення із даним позовом до господарського суду.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Згідно з положеннями ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, інші юридичні факти.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно зі ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України (ч. 8 ст.181 ГК України).

З огляду на предмет доказування у справі, вирішальне значення для її розгляду має питання існування чи відсутності між сторонами договірних правовідносин.

При вирішенні цього питання суд виходить з наступного.

Згідно ч.ч 2 та 4 ст.202 ЦК України, правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку

Частиною 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

З огляду на вказані приписи, для укладання двостороннього договору в письмовій формі потрібна узгоджена дія обох його сторін, виражена шляхом підписання цього договору обома його сторонами. Укладання договору шляхом обміну листами, телеграмами за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку можливе в разі, якщо такій обмін мав місце саме між сторонами цього договору.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами, в належній формі договір купівлі-продажу пшениці та сільськогосподарської продукції укладено не було, відповідач, отримавши на свій рахунок грошові кошти від позивача, товар останньому не передав.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Главою 83 ЦК України врегульовано правовідносини, пов`язані із набуттям, збереження майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Перелік ситуацій, що міститься в частині 3 ст. 1212 ЦК України, при виникненні яких допускається застосування норм статті 1212 ЦК України, не є вичерпним, отже, ці положення можуть поширюватися і на інші відносини, якщо має місце безпідставне збагачення.

Із змісту наведеного законодавства слідує, що застосовувати ці норми можливо для захисту прав та інтересу у разі набуття або збереження особою майна, але без достатньої правової підстави. Тобто, повинен мати місце факт набуття або збереження майна особою та відсутність на це достатньої правової підстави.

Приписами ст. 530 ЦК України встановлено якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

3. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

В матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи (накладні) на підтвердження факту передачі товару відповідачем позивачу.

На час прийняття рішення у справі відповідачем доказів повернення позивачу безпідставно отриманих грошових коштів або доказів правомірності набуття цих коштів не надано, а тому позовні вимоги про стягнення 458626,00грн обґрунтовані, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо того, що кошти, перераховані позивачем на виконання договору доручення №01/05/2018 від 08.05.2018, оскільки позивач не є стороною вказаного договору, та, як стверджує сам позивач, не здійснював жодних платежів за даним договором. В даній справі відповідачем на надано належних доказів того, що ним було виконано проплати згідно платіжних доручень, доданих до відзиву на позовну заяву (а.с.81-89), саме за кошти позивача та за зобов`язаннями, згідно договору доручення №01/05/2018 від 08.05.2018.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

5. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов ТОВ "Інвіктас" задоволено, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіктас" (04073, м.Київ, вул.Сирецька, буд.33, ідентифікаційний код 39848243) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (12316, Житомирська обл., Черняхівський район, с.Горбулів, вул.Травнева, буд.1, ідентифікаційний код 41421071) задовольнити.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (12316, Житомирська обл., Черняхівський район, с.Горбулів, вул.Травнева,1, ідентифікаційний код 41421071) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіктас" (04073, м.Київ, вул.Сирецька,33, ідентифікаційний код 39848243):

- 458626,00грн основного боргу;

- 6879,39грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.07.19

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2, 3 - сторонам (рек. з пов.)