ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1017/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", м. Київ
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків
про стягнення коштів 99 000,00 грн.
за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: Коваленко А.О. - адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 99 000,00 грн. Також позивач просив покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування в порядку регресу, а в порядку ст. 993 ЦК України позивач має право на таке відшкодування.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 14.05.2019 о 09:45 год.

02.05.2019 відповідач надав відзив на позовну заяву (вх.№10755) в якому проти позову заперечує, зазначаючи про те, що оскільки позивач не надав на вимогу відповідача копію повного тексту договору страхування та фотоматеріалів огляду пошкодженого транспортного засобу, то питання щодо виплати страхового відшкодування не розглядалось.

08.05.2019 позивач надав відповідь на відзив (вх. №11216), в якій зазначає, що він отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов`язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. При цьому, позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду.

Також 08.05.2019 позивачем надано до суду заяву (вх. №11222) з проханням розглянути справу без участі його представника за наявними в матеріалах справи доказами, зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.05.2019 задоволено клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справу №922/1019/19 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на 29.05.2019.

Протокольною ухвалою від 29.05.2019 відкладено підготовче засідання на 25.06.2019.

Протокольною ухвалою від 25.06.2019 на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПУ України підготовче провадження у справі № 922/1017/19 було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 16.07.2019 об 12:00.

Представник позивача у судове засідання 16.07.2019 не з`явився, поряд із тим в матеріалах справи міститься заява позивача (вх.№14025 від 07.06.2019) в якій останній просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.07.2019 проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні повністю.

Оскільки неявка на судове засідання представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

25.10.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія" Уніка" та ОСОБА_1 був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №030443/4605/0000002, предметом якого є страхування транспортного засобу "MERCRDES-BENZ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

28.08.2018 р. відповідно до довідки УПП у м. Києві за вини ОСОБА_2 , який керував вищевказаним транспортним засобом, сталася ДТП, в якій був пошкоджений автомобіль MersedesBenz, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності.

29.08.2018 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

На виконання умов Договору страхування, на підставі страхового акту №00270504 та розрахунку №АС-00004940 від 18.09.2018 , позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 238 525,15 грн., яку перерахував на рахунок, визначений страхувальником, що підтверджується платіжним дорученням №048548 від 17.10.2018.

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 18.09.2018 по справі №752/18269/18 ОСОБА_2 визнано винною особою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, що призвело до ДТП 28.08.2018.

Відповідач відповідно до полісу АМ/45119508 станом на 28.08.2018 року здійснював страхування цивільно - правової відповідальності водіїв забезпеченого транспортного засобу TATALPT 613, д.н.з. НОМЕР_2 . Страхування здійснювалось на умовах і підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Розмір франшизи (ст. 12 Закону) становить 1000 грн.

Згідно Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів", 9.1 Страхова сума -це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. 9.2 Розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну потерпілих, становить 100 000 грн. на одного потерпілого. 29. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Позивач у позовній заяві зазначає, що враховуючи те, що розмір франшизи за полісом № АМ/45119508, укладеним між власником транспортного засобу, яким керував винуватець ДТП, та відповідачем, становить 1000,00 грн., сума страхового відшкодування з урахуванням ліміту за полісом ОСЦПВВНТЗ , яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить відповідно 99 000,00 грн.

23.10.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про відшкодування витрат (вих.№1223) в порядку ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» яку останній отримав 05.11.2018 року.

08.11.2018 року Відповідачем на адресу Позивача був направлений лист (запит) вих. №2874 з пропозицією додатково надати копію повного тексту договору добровільного страхування наземного транспорту від 25.10.2017 р. та фотоматеріалів огляду пошкодженого ТЗ. Додатково було зазначено, що питання щодо виплати страхового відшкодування буде розглянуто після надання вказаних документів у встановлений Законом строк.

28.01.2019 року за №316 на адресу Позивача Відповідач направив повторний запит аналогічного змісту.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог у відзиві зазначає, що повний текст рішення на адресу Відповідача Позивачем направлений не був (відсутні умови страхування, які є невід`ємною частиною договору (п. 1.6. декларація страхувальника). Крім того, договір страхування не був підписаний з боку Страхувальника ОСОБА_1 .

Статтею 16 Закону України «Про страхування» визначаються істотні умови договору страхування. Надана Відповідачу частина договору страхування не містить всіх істотних умов, зокрема, перелік страхових випадків; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті тощо; Відповідно ч. 1 ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі, у разі недодержання такої форми договір є нікчемним. Ст. 639 ЦК України визначається, що договір у письмовій формі є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідачем також наголошено, що оскільки позивачем не було надано повного тексту договору, що містить всі істотні умови, визначені ст. 16 вказаного вище Закону та договір не був підписаний страхувальником ОСОБА_1 , з врахуванням вказаного відповідач не міг переконатись у факті укладення договору добровільного страхування наземного транспорту від 25.10.2017 р. Фотоматеріали пошкоджень в електронному вигляді також не були надані. Оскільки представник Відповідача особисто не був присутній при огляді пошкодженого транспортного засобу Mersedes Benz S550, д.н.з. НОМЕР_1 , з`ясування характеру та переліку пошкоджень є суттєвим для встановлення відповідачем факту та обставин настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про страхування» створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

До позовної заяви Позивачем був доданий договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» від 25.10.2017 року з усіма додатками до нього та підписаний його сторонами. Крім того, були надані чорно-білі фотознімки пошкоджень автомобілю MersedesBenzS550, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вимогами статі 27 Закону України "Про страхування", яка кореспондується зі ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Приписами статті 37 Закону законодавцем було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування.

Отже, право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується, з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхового відшкодування в порядку, який визначено ст. 35 Закону, що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Згідно змісту статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Перехід права вимоги відбувся відповідно вищевказаної ст. 27 Закону України "Про страхування", яка кореспондується з статтею 993 ЦК України.

Отже з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ). Вказана позиція розділяється Верховним судом України, про що вказується в постанові від 18.05.2016 р. у справі N 6-2809ц15.

У силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови виконання встановлених Законом вимог, в т.ч. щодо подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхового відшкодування та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання відповідної заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону

З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою, тобто, підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу шкоди на підставі договору добровільного майнового страхування.

Зазначеної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №910/7449/17 у постанові від 05.06.2018 р.

За змістом п. 36.2 ст. 36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, встановленого цимЗаконом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Отже, настання строку здійснення Відповідачем виплати страхового відшкодування за договором (полісом) обумовлене закінченням дев`яностоденного строку з дня отримання ним заяви про страхове відшкодування та документів, визначених статтею 35 Закону

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В матеріалах справи відсутні належні докази надіслання Позивачем чи первісним кредитором документів, що підтверджують факт укладення договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» від 25.10.2017 р. та докази заявленої шкоди у вигляді належної якості фотознімків пошкодженого транспортного засобу, в порядку, визначеному ст. 35 Закону.Відтак, визначений вимогами статті 36 Закону строк на прийняття рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за наслідками настання дорожньо- транспортної пригоди, зумовленої порушенням водієм забезпеченого за полісом ОСЦПВВНТЗАМ/45119508 транспортного засобу, а саме: автомобілем TATALPT 613, д.н.з. НОМЕР_2 , відповідних положень Правил дорожнього руху України, як і строк здійснення відповідної виплати не настав.

Виходячи з положень ст. 4 ГК України, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, важливою умовою застосування судом обраного позивачем способу захисту права або інтересу є його доведення останнім факту порушення такого права чи інтересу.

Згідно ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.В силу положень ч. 1 ст. 74 ГПК України обов`язком позивача є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів. Передчасне уявлення позивача про наявність підстав для відшкодування шкоди в порядку регресу за відсутності при цьому порушень прав та інтересів Позивача, не є підставою для здійснення суброгаційного відшкодування в судовому порядку, оскільки відповідно до приписів ст.4 ГПК України особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові

З матеріалів справи вбачається, що на момент звернення Позивача до суду строк виконання Відповідачем грошового зобов`язання не настав внаслідок недотримання Позивачем визначеного чинним законодавством України порядку реалізації свої прав у спірних правовідносинах, а відтак, підстави вважати наявним порушене право Позивача щодо отримання спірної суми страхового відшкодування відсутні.

З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку про те, що в даному випадку звернення Позивача з даним позовом до суду є передчасним, оскільки матеріали справи не містять доказів настання обставин, з якими чинне законодавство України регулює спірні правовідносини, надає можливість для висновку про існування порушених прав Позивача, що не позбавляє його можливості звернутися до Відповідача у визначеному Законом порядку щодо виплати спірного страхового відшкодування і у випадку не здійснення ним такої виплати у визначені строки або повідомлення про прийняття рішення щодо відмови у її виплаті, повторно звернутися з позовом до суду.

Судовий збір за подання позовної заяви, відповідно приписів статті 129 ГПК України, залишається судом за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Повне рішення складено "22" липня 2019 р.

Суддя С.Ч. Жельне