РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2019Справа № 910/1927/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., за участі секретаря судового засідання Яценко Я. М., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, буд.6, м.Київ, 03168, )

до 1) Міністерства інфраструктури України (пр-т. Перемоги, буд.14, м.Київ, 01135, );

2)Акціонерного товариства "Укрпошта" (вулХрещатик, буд.22, м.Київ, 01001, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Концерн "Військторгсервіс" Концерн "Військторгсервіс" (03151, м.Київ, вул. Молодогварсдіська, буд.28-А, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Головне територіальне управління юстиції в Одеській області (вул. Богдана Хмельницького, 34, м. Одеса, 65028, )

про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та повернення майна,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) Міністерства інфраструктури України, 2)Акціонерного товариства "Укрпошта" з вимогами:

- визнати недійсним та скасувати свідоцтва про право власності від 13.11.2015 серія СТВ 258136 , індексний номер: 46797954 на нерухоме майно - будинок відділення зв`язку загальною площею 131,3 кв.м., розташоване за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н., смт. Чорноморське, вулиця Гвардійська, будинок, 40 , видане Комінтернівським районним управлінням юстиції в Одеській обл. Державі в особі Міністерства інфраструктури України.

- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за Державою в особі Міністерства інфраструктури України права власності на нерухоме майно, зареєстроване за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н., смт. Чорноморське, вулиця Гвардійська, будинок 40 , а саме: на будинок відділення зв`язку, загальною площею 131,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27.

- витребувати від Акціонерного товариства «Укрпошта» приміщення магазину «Черговий» загальною площею 136,0 кв.м. адреса: Одеська обл., Лиманський р-н. (колишній Комінтернівський р-н.), смт. Чорноморське, вул. Гвардійська 40 /50 ) шляхом звільнення даного приміщення від обладнання та майна яке у ньому перебуває та належить ПАТ «Укрпошта».

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САЕ №784407 від 29.12.2012, магазин «Черговий» загальна площа 136,0 кв.м. перебуває у державній власності в особі Міністерства оборони України та на праві повного господарського відання Концерну «Військторгсервіс». У період з 13.02.2014 по 28.03.2014 співробітниками Південного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю було проведено аудит фінансово-господарської діяльності філії, та результаті якого було встановлено, що без укладення будь-яких договорів, фактично самовільно, в приміщенні філії розташованому за адресую: Одеська обл.., Комінтернівський р-н., смт. Чорноморське, вул.Гвардійська 40/50 , здійснюється господарська діяльність та розміщується обладнання Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта». Проте, УДППЗ «Укрпошта» на звернення позивача про укладення договору оренди, повідомила, що спірне приміщення загальною площею 131,3 кв.м. знаходиться на балансі УДППЗ «Укрпошта», та згідно свідоцтва про право власності від 03.11.2015 №46797954 у приміщенні розташованому за адресою: вул.Гвардійська, 40, смт.Чорноморське, Комінтернівського р-н., Одеської обл ., знаходиться відділення поштового зв`язку, власником якого є Держава в особі Міністерства інфраструктури України. В зв`язу з чим позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, скасування запису в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно та повернення майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Концерн "Військторгсервіс" та призначено підготовче засідання на 12.03.2019.

27.02.2019 через відділ діловодства суду відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Обгрунтовуючи тим, що позивачем невірно визначено спосіб захисту, право власності держави в особі Мінінфраструктури на будинок було правомірно набуте.

12.03.2019 через відділ діловодства третя особа подала клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 12.03.2019 представник відповідача 2 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України посилаючись на відсутність способів захисту позовних вимог, також вказав на сплив позовної давності для звернення до суду про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності від 03.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 відкладено підготовче засідання на 16.04.2019.

22.03.2019 через відділ діловодства суду Міністерство оборони України подало відповідь на відзив в якій вказано на належний спосіб захисту, строк позивачем не пропущений, спірне нерухоме майно, а саме магазин «Черговий» є одним і тим же об`єктом нерухомого майна.

01.04.2019 через відділ діловодства суду третя особа Концерн "Військторгсервіс" подала відповідь на відзив.

08.04.2019 через відділ діловодства суду відповідач 1 подав клопотання про встановлення додаткового строку на подання доказів та відкладення розгляду справи, а також заперечення на відповіді на відзив Міністерства оборони України та Концерну "Військторгсервіс".

16.04.2019 через відділ діловодства суду третя особа подала клопотання про долучення матеріалів до справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 задоволено клопотання відповідача 1 про продовження процесуального строку для надання додаткових доказів, продовжено строк Міністерству інфраструктури України для надання доказів у справі № 910/1927/19 до 02.05.2019, продовжено строки підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі № 910/1927/19 на 07.05.2019.

26.04.2019 через відділ діловодства суду позивач подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 залучено Головне територіальне управління юстиції в Одеській області до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів та відкладено підготовче засідання у справі № 910/1927/19 на 21.05.2019.

17.05.2019 через відділ діловодства суду Головне територіальне управління юстиції в Одеській області подав пояснення по справі.

Ухвалою від 21.05.2019 закрито підготовче засідання та призначено справу по суті на 25.06.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 25.06.2019 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, представники відповідача заперечили.

Представники третьої особи 1,2 в засідання суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 25.06.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, в державній власності в особі Міністерства оборони України перебуває будівля магазину «Черговий», що знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н (колишня назва Комінтернівський р-н), смт. Чорноморське, вул . Гвардійська, 40/50, загальна площа якого складає 136,0 кв.м.

У зв`язку із реорганізацією Державного підприємства Міністерства оборони України «Управління торгівлі Південного оперативного командування» шляхом приєднання до Концерну «Військторгсервіс», до відання Концерну «Військторгсервіс» передано приміщення магазину «Черговий», який розміщений за вищевказаною адресою, що підтверджено передавальним актом від 19.01.2009.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЄАЕ №784407 від 29.12.2012, магазин «Черговий» загальною площею 136,0 кв.м, перебуває у державній власності в особі Міністерства оборони України та на праві повного господарського відання Концерну «Військторгсервіс».

Довідкою №147165601 від 28.11.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, також підтверджуються відомості щодо перебування магазину «Черговий» у державній власності в особі Міністерства оборони України та в господарському віданні Концерну «Військторгсервіс».

Також, як вказує позивач, вказаний магазин «Черговий» починаючи з 2006 року перебував у державній власності в особі Верховної ради України та в господарському віданні державного підприємства Міністерства оборони України «Управління торгівлі Південного оперативного командування» (правонаступником якого є Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі»), згідно свідоцтва про право власності серія САА №442980 від 02.08.2006 року, яке було видане на підставі рішення господарського суду Одеської області від 26.09.2005, справа №9-16/322-05-9491.

При цьому, як вказує позивач, балансоутримувачу магазину «Черговий», а саме філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» стало відомо, що приміщення магазину, яке обліковується на балансі філії, що також підтверджується балансовою довідкою від 01.02.2017 №109, та перебуває у державній власності в особі Міністерства оборони України, використовується Публічним акціонерним товариством «Укрпошта» та перебуває також у державній власності, однак в особі Міністерства інфраструктури України.

Так, у період з 13.02.2014 по 28.03.2014 співробітниками Південного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю було проведено аудит фінансово-господарської діяльності Філії, в результаті якого було встановлено, що без укладення будь-яких договорів, фактично самовільно, у приміщенні філії розташованому за адресою: Одеська обл.. Комінтернівський р-н (на сьогодні Лиманський р-н), смт. Чорноморське, вул . Гвардійська , 40/50 здійснюється господарська діяльність та розміщується обладнання Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».

В результаті проведеного аудиту було винесено ряд обов`язкових до виконання рекомендацій, у тому числі організувати роботу щодо вивільнення самовільно захоплених приміщень, які використовуються ПАТ «Укрпошта» (до перейменування - Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта») без укладення відповідного договору з Концерном «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі».

Позивач в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» звернувся до Одеської дирекції відповідача 2 з листом-вимогою №548 від 27.06.2014 з проханням негайно звільнити займане приміщення.

У відповідь на вказаний лист, відповідач 2 повідомив, що у приміщенні по вул. Гвардійська 40/50 дійсно розміщено та функціонує відділення поштового зв`язку, тим самим пропонують Філії розглянути питання щодо укладення договору оренди приміщення за даною адресою з орендною платою 1 грн. на рік.

В матеріалах справи наявний лист філії позивача від 30.10.2015 №1102, де він повторно звертався до відповідача 2 з пропозицією у найкоротший термін організувати укладення договору оренди, у відповідності до вимог законодавства. Проте, у разі укладення договору оренди з УДППЗ «Укрпошта», орендна ставка не могла становити 1 грн. на рік, згідно з нормами чинного законодавства.

При цьому, листом від 18.02.2016 відповідач 2 повідомив філію позивача, що спірне приміщення загальною площею 131,3 кв.м. знаходиться на балансі УДППЗ «Укрпошта», та згідно свідоцтва про право власності від 03.11.2015 №46797954 у приміщенні розташованому за адресою: вул. Гвардійська, 40, смт. Чорноморське, Комінтернівського р-н, Одеської області , знаходиться відділення поштового зв`язку, власником якого є Держава в особі Міністерства інфраструктури України.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує, що внаслідок отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.11.2015, право на спірне приміщення набуто державою в особі Міністерства інфраструктури України та передано на баланс ПАТ «Укрпошта», порушено право власності держави в особі Міністерства оборони України на нерухоме майно, тому на думку позивача, свідоцтво про право власності серія СТВ 258136 від 03.11.2015 підлягає визнанню не дійсним, державна реєстрація скасуванню, а приміщення витребуванню.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2015 Комінтернівським районним управлінням юстиції Одеської області зареєстровано право власності держави в особі Мінінфраструктури на будинок відділення зв`язку загальною площею 131,3 кв. м., який знаходиться за адресою Одеська область, Комінтернівський район, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська, 40 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03.11.2015 серія СТВ 258136 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 65491780 , копії яких наявні в матеріалах справи.

Разом з тим, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 147165601 вбачається, що зареєстровано право власності держави в особі Міноборони на магазин «Черговий» загальною площею 136 кв. м., який знаходиться за адресою Одеська область, Комінтернівський район, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська, 40/50 .

Крім цього, листом №01-606 від 03.07.2008 УДППЗ «Укрпошта» зверталась до Філії «ОУВТ» з проханням укласти договір оренди на займане приміщення за адресою смт. Чорноморське по вулиці Гвардійська, 40 .

Філією позивача було здійснено запит до Чорноморської селищної ради з метою отримання відомостей щодо присвоєння адреси поштовому відділенню зв`язку, а саме - вулиці Гвардійська, 40. На даний запит, листом від 30.11.2016 №589/02-18/4/961 Чорноморська селищна рада повідомила, що адреса по вулиці Гвардійська, 40 не присвоювалась спірному приміщенню, а згідно рішення Чорноморської селищної ради №19 від 12.04.2013 за даною адресою - вулиця Гвардійська, 40 знаходиться багатоквартирний житловий будинок.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що об`єкти нерухомості, які зареєстровано за державою в особі Мінінфраструктури та Міноборони, не є одним і тим же об`єктом нерухомості, оскільки відрізняються реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна, їх площі та адреси.

Доказів протилежного позивачем суду не надано.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачами вчинені порушення при отриманні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме: будинок відділення зв`язку загальною площею 131,3 кв. м., який знаходиться за адресою Одеська область, Комінтернівський район, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська, 40 , тобто відповідачі є добросовісними набувачами нерухомого майна, а визнання недійсними спірного свідоцтва та скасування запису в державної реєстрації прав на нерухоме майно, витребування від відповідача 2 приміщення магазину буде порушенням права власності останнього, яке в силу ст. 321 Цивільного кодексу України є непорушним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 20 Господарського кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, одним з яких є визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси, зокрема, суб`єкта господарювання (ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Як зазначено Конституційним Судом України в рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004, види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними.

Для розуміння поняття «охоронюваний законом інтерес» важливо врахувати й те, що конфлікт інтересів притаманний не тільки правовим і не правовим інтересам, а й конгломерату власне законних, охоронюваних законом і правом інтересів.

Поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Враховуючи вищевикладене та те, що права та інтереси позивача не були порушені, отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним та скасувати свідоцтва про право власності від 13.11.2015 серія СТВ 258136 , індексний номер: 46797954 на нерухоме майно - будинок відділення зв`язку загальною площею 131,3 кв.м., розташоване за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н., смт. Чорноморське, вулиця Гвардійська, будинок, 40 , видане Комінтернівським районним управлінням юстиції в Одеській обл. Державі в особі Міністерства інфраструктури України та витребування від Акціонерного товариства «Укрпошта» приміщення магазину «Черговий» загальною площею 136,0 кв.м. адреса: Одеська обл. , Лиманський р - н . (колишній Комінтернівський р-н.), смт. Чорноморське, вул. Гвардійська 40/50 ) шляхом звільнення даного приміщення від обладнання та майна яке у ньому перебуває та належить ПАТ «Укрпошта».

Крім того, Аудиторський звіт про результати внутрішнього аудиту фінансового та відповідності окремих питань фінансово-господарської діяльності філії «Одеське управління військової торгівлі концерну «Військторгсервіс» № 234/3/2/34/аз від 08.05.2014, в якому відображено рекомендації для організації роботи щодо вивільнення самовільно захоплених приміщень, не несе жодного імперативного характеру для сторін договору.

У аудиторському звіті, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії.

Більше того, посилання на Аудиторський звіт Південного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю, який носить рекомендаційний характер, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного правовідносини між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позовні вимоги щодо скасування запису в Державному реєстрі на нерухоме майно щодо реєстрації та витребування від відповідача приміщення магазину також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами від вимоги про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності.

Відповідач 2 письмово звернувся до суду з заявою про застосування до позовних вимог строку позовної давності, в зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку, що право позивача не є порушеними, суд не вбачає підстав для застосування позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Виходячи зі змісту поданої заяви та приєднаних до неї документів, до понесених судових витрат на суму 138,00 грн. у справі №910/1927/19 Міністерство інфраструктури включає:

- витрати на відправку кореспонденції у загальному розмірі 138,00 грн.

Відтак, суд дійшов висновку, що понесені відповідачем 1 витрати на відправку кореспонденції, є такими, що пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, та правомірно заявлені позивачем на підставі п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження понесення судових витрат на відправку кореспонденції відповідачем 1 було подано, фіскальні чеки.

Дослідивши указані документи, а також ті, що містяться в матеріалах справи, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою належними та достатніми доказами суму судових витрат у розмірі 138,00 грн.

Відтак, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, з позивача на користь відповідача 1 підлягають стягненню витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 138,00 грн.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, буд.6, м.Київ, 03168, ) на користь Міністерства інфраструктури України (пр-т. Перемоги, буд.14, м.Київ, 01135, ) 138 (сто тридцять вісім) грн. 00 коп. витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 09.07.2019.

Суддя Н.І.Ягічева