РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/433/19

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., за правилами загального позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут»,

юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021;

фактична адреса: проспект Миру, 53, ІІІ поверх, м. Чернігів, 14005;

до відповідача: Комунального лікувально-профілактичного закладу «Бобровицька центральна районна лікарня»,

вул. Олега Бичка, 1, м. Бобровиця, Бобровицький район, Чернігівська область, 17400

предмет спору: про стягнення 919450,64грн

За участю представників сторін:

від позивача: Прохоренко М.М. адвокат, довіреність від 21.12.2018 №007Др-19-1217; свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю №587, видано на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в Чернігівській області 29.12.2011 №10;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 10.07.2019 Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

28.05.2019, до Господарського суду Чернігівської області, надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» до Комунального лікувально-профілактичного закладу «Бобровицька центральна районна лікарня» про стягнення 919450,64грн, з яких: 850809,72грн основного боргу за поставлений природний газ у період лютий-березень 2019 року за договором №41ЕВСrz795-18 від 18.12.2018 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (надалі - Договір), 51244,37грн пені за період з 12.03.2019 по 24.05.2019 розрахованої у відповідності до п.6.2.1. Договору, 4326,70грн трьох відсотків річних за той самий період та 13069,85грн інфляційних втрат за період березень квітень 2019 року розрахованих у відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України).

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору, а саме несвоєчасним розрахунком за природний газ, поставлений у період лютий - березень 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.06.2019 позовну заяву ТОВ «Чернігівгаз Збут» до Комунального лікувально-профілактичного закладу «Бобровицька центральна районна лікарня» (надалі КЛПЗ «Бобровицька центральна районна лікарня») про стягнення 919450,64грн прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 02.07.2019.

Даною ухвалою суду сторонам встановлено строки для подання заяв по суті, а саме: відповідачу - п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали, але не пізніше 20.06.2019, для подання до суду та позивачу відзиву (заперечення) на позов; позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву, але не пізніше 27.06.2019, для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив.

21.06.2019, на адресу Господарського суду Чернігівської області, від відповідача надійшло клопотання №379 від 19.06.2019 (направлено засобами поштового зв`язку 20.06.2019), яке за своїм змістом є відзивом на позов, оскільки в ньому наведено правову позицію відносно заявлених вимог. Зокрема, визнано суму основного боргу - 850809,72грн та заперечено в частині стягнення пені в сумі 51244,37грн, трьох відсотків річних в сумі 4326,70грн та втрат від інфляції в сумі 13069,85грн, з підстав незатвердження бюджетом статті видатків на їх сплату. Надано пояснення про причини наявності непогашеної заборгованості перед позивачем за договором №41ЕВСrz795-18 від 18.12.2018 (скасування Антимонопольним комітетом України тендерної закупівлі природного газу, що сталось без вини відповідача).

Позивач, у письмових поясненнях від 09.07.2019 №147007.2-СК-19822-0719 вказав, що наведені відповідачем обставини не є підставою для звільнення останнього від відповідальності за порушення грошових зобов`язань по розрахунку за спожитий природний газ у лютому-березні 2019 року. Просив врахувати, що за вказаним Договором, останньому постачається газ, що в свою чергу закуповується за іншими договорами купівлі-продажу, якими встановлено чіткі строки по розрахунку та відповідно штрафні санкції за їх порушення. Внаслідок несвоєчасних розрахунків споживачів перед позивачем за спожитий ними природний газ, він не може вчасно розрахуватись та постійно сплачує штрафні санкції за придбаний природний газ для забезпечення потреб населення, бюджетних установ, організацій, промислових підприємств на території міста Чернігова та Чернігівської області.

За результатами підготовчого судового засідання 02.07.2019, суд, у відповідності до п.3 частини 2 статті 185 ГПК України закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 10.07.2019.

У судовому засіданні 10.07.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у підготовче засідання 02.07.2019 та у судове засідання 10.07.2019 не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення рекомендованих відправлень №290, №373.

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань, однак явку повноважного представника до суду не забезпечив без пояснення причин, беручи до уваги наявність в матеріалах справи його письмової позиції, суд вважає, що неприбуття відповідача у судові засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ :

18.12.2018, між ТОВ «Чернігівгаз Збут» (позивач, постачальник за договором) та КЛПЗ «Бобровицька центральна районна лікарня» укладено договір №41ЕBCrz795-18 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (надалі Договір), за умовами якого (п.1.1.) позивач зобов`язався передати у власність відповідачу, що є бюджетною установою, та є кінцевим споживачем, 09120000-6 газове паливо (природний газ) (надалі газ), а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Виходячи з умов п.1.2. та 1.3. Договору в редакції додаткової угоди №1 від 27.12.2018 сторони погодили, що річний плановий обсяг постачання газу до 31,577тис.куб.м.; планові обсяги постачання газу по місяцях: грудень 2018 року 31,577тис. куб. м.

За умовами п.11.1. та п.11.2. Договору сторони погодили, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) і діє в частині постачання газу з 01.12.2018 по 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. При цьому, дія Договору продовжується на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі що не перевищує 20 відсотків від суми, визначеної у Договорі, якщо видатки на цю мету затверджені в установленому порядку.

Керуючись наведеними умовами Договору та приписами частини 5 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» сторонами продовжено строк дії Договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2019 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків від суми, визначеної в Договорі, за умови, що видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, про що ними складено та підписано додаткову угоду №2 від 28.12.2018 щодо продовження строку дії Договору.

Додатковою угодою №4 від 30.01.2019 до Договору доповнено зміст п.1.3., за яким плановий обсяг постачання газу на 2019 рік по місяцях: січень 2019 року 4,000тис.куб.м.; лютий 2019 року 2,000тис.куб.м.; березень 2019 року 0,315тис.куб.м.

Коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу здійснюється у порядку визначеному п.2.5.- п.2.7. Договору.

Передача газу за цим Договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заявці приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ (п. п. 1.5., 2.3. Договору).

Визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку. За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від споживача даних та /або даних оператора ГРМ, постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника у письмовій формі або з використанням електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу цього акту, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений його печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п. п.2.9.1. - 2.9.3. Договору).

Розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем (п. 3.1. Договору).

Наведене узгоджується зі змістом частини 2 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу», за яким постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем.

За приписами п. 3.2. Договору, в т.ч. з урахуванням п. 2 додаткової угоди №4 до Договору, ціна за 1000 куб. м. природного газу, з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість, становить 14627,04грн за 1000 куб м., в т.ч. ПДВ 20%.

Загальна сума Договору, з урахуванням редакції додаткової угоди №1 від 27.12.2018 до нього, складає 461878,04грн в т.ч. ПДВ.

Згідно додаткової угоди №3 від 24.01.2019 до Договору (п.3), у відповідності до законодавства, що регулює відносини на ринку природного газу та у сфері державних або публічних закупівель сторони дійшли згоди збільшити суму Договору на 2019 рік, відповідно до затверджених видатків на 92369,76грн, що не перевищує 20% від суми Договору.

Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом ІІ цього Договору. Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого за ним споживачеві (п.3.6., п.3.7. Договору).

У відповідності зі статтею 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) та статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору, позивачем, у період з лютого 2019 року по березень 2019 року поставлено, а відповідачем прийнято природний газ обсягом 72,871тис. куб. м., загальною вартістю 850809,72грн (з ПДВ), про що свідчать двосторонні акти приймання-передачі природного газу підписані та завірені печатками обох сторін: №ЧРЗ89001827 на суму 506861,22грн (за лютий 2019 року); №ЧРЗ89003437 на суму 343948,50грн (за березень 2019 року).

Заборгованість відповідача за природний газ поставлений у лютому-березні 2019 року в сумі 850809,72грн також підтверджується двостороннім актом звіряння взаємних розрахунків за період з 28.02.2019 по 16.04.2019.

Судом встановлено, що ціна, зазначена в актах приймання-передачі природного газу, складених сторонами в спірному періоді, менша за договірну (п.3.2. Договору та п. 2 додаткової угоди №4 від 30.01.2019 до нього) та відповідає цінам, що розміщені постачальником на його офіційному сайті (https:cngaszbut.104.ua). В той час як обсяг фактично відібраного споживачем газу перевищує договірні обсяги постачання, погоджені сторонами.

Відповідач щодо обсягу та вартості отриманого газу не заперечував.

Розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць з 07.00 годин першого дня місяця до 07.00 годин першого дня наступного місяця включно. Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується протягом місяця постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (фактично поставленого (спожитого) газу (п.3.6)) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (п. п. 4.1., 4.2., 4.2.1., 4.2.3., 4.3. Договору).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, за поставлений природний газ у лютому 2019 року відповідач зобов`язаний був розрахуватись у строк по 11.03.2019, оскільки 10.03.2019 є вихідним днем (з урахуванням вимог частини 5 статті 254 ЦК України) та за поставлений природний газ у березні 2019 року в строк по 10.04.2019.

Відповідач порушив умови Договору, на момент винесення рішення у справі за спожитий природний газ у спірному періоді не розрахувався. Доказів сплати до суду не надав.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за природний газ поставлений у лютому 2019 року становить 506861,22грн та за природний газ поставлений у березні 2019 року 343948,50грн. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем у спірному періоді становить 850809,72грн, що останнім не спростовується.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача простроченої заборгованості в сумі 850809,72грн по оплаті вартості природного газу, спожитого у період з лютого по березень 2019 року, суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення основного боргу в сумі 850809,72грн є правомірним та обґрунтованим, відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

За визначенням статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частинами 4 та 6 статті 231 та частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2.1. Договору сторони погодили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись умовами п. 6.2.1. Договору та приписами статті 625 ЦК України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 51244,37грн пені за період з 12.03.2019 по 24.05.2019; 4326,70грн трьох відсотків річних за період з 12.03.2019 по 24.05.2019, та 13069,85грн інфляційних втрат за період березень квітень 2019 року, за порушення відповідачем грошових зобов`язань по розрахунку за поставлений природний газ у лютому 2019 року та березні 2019 року.

Матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати природного газу, поставленого у період лютий-березень 2019 року, а тому, суд, перевіривши розрахунок позивача, доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за визначені періоди є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: в частині пені в сумі 51244,37грн за період з 12.03.2019 по 24.05.2019, в частині трьох відсотків річних в сумі 4326,70грн за період з 12.03.2019 по 24.05.2019 та в частині інфляційних втрат в сумі 13069,85грн за період березень-квітень 2019 року.

Заперечення відповідача щодо стягнення неустойки (пені), відсотків річних та інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань за Договором залишені судом поза увагою, враховуючи що скасування Антимонопольним комітетом України переможця тендерної закупівлі природного газу без вини зі сторони замовника (відповідача) та відсутність у нього достатніх коштів для сплати позивачу зазначених нарахувань, - не є підставою для звільнення його від відповідальності за прострочення оплати вартості природного газу, спожитого у спірному періоді.

Виходячи зі змісту частини 2 статті 617 ЦК України та частини 2 статті 218 ГК України відсутність у боржника необхідних коштів, порушення зобов`язань контрагентами боржника тощо, не є підставою для звільнення його від відповідальності.

За частиною 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі і органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані із фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у нього достатніх коштів, не виправдовують та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

Відсутність бюджетного фінансування або особливості проведення тендерної закупівлі товарів, послуг, робіт тощо не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати вартості спожитого газу.

Виходячи з положень статті 129 ГПК України, судом покладено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 13791,76грн, сплаченого позивачем до Державного бюджету при подачі позову до суду, на відповідача, з огляду на задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» (14021, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Любецька, 68, ) до Комунального лікувально-профілактичного закладу «Бобровицька центральна районна лікарня» (17400, Чернігівська область, Бобровицький район, м. Бобровиця, вул. Олега Бичка, буд.1, ) про стягнення 919450,64грн, - задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Комунального лікувально-профілактичного закладу «Бобровицька центральна районна лікарня» (17400, Чернігівська область, Бобровицький район, м. Бобровиця, вул. Олега Бичка, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» (14021, м. Чернігів, вул. Любецька, 68, ) 850809,72грн основного боргу, 51244,37грн пені, 4326,70грн трьох відсотків річних, 13069,85грн інфляційних витрат та 13791,76грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 12.07.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко