Господарський суд
Житомирської області
__________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПЕРЕДАЧУ СПРАВИ ЗА ПІДСУДНІСТЮ

від "19" липня 2019 р. Справа № 906/730/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Соловей Л.А.,

розглянувши позовну заяву (та додані до неї матеріали)

Фізичної особи-підприємця Барановського Станіслава Йосиповича ( АДРЕСА_1 Бердичівського району Житомирської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сінергія" (м.Київ)

про розірвання договору купівлі-продажу обладнання №4 від 10.09.18,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про розірвання договору купівлі-продажу обладнання №4 від 10.09.18, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Барановським Станіславом Йосиповичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Сінергія".

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу обладнання №4 від 10.09.18, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Сінергія" зволікає із прийняттям обладнання, яке є предметом договору та відповідно сплатою залишку його вартості, у зв`язку з чим позивач позбавляється того, на що він розраховував при укладанні договору.

Обґрунтовуючи подання позову до Господарського суду Житомирської області, позивач посилається на ч.5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до приписів якої позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

На думку позивача, справа підсудна Господарському суду Житомирської області, оскільки п.3.4 договору передбачено, що поставка обладнання здійснюється з місця знаходження продавця, а місцезнаходженням продавця є місто Бердичів Житомирської області.

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку, що при зверненні з даним позовом до Господарського суду Житомирської області позивачем порушено правила територіальної юрисдикції (підсудності), виходячи з наступного.

Згідно приписів Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зокрема, в абз.4, 5 п.3.12, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При цьому визначення предмета або підстав позову є процесуальним правом виключно позивача, передбаченим ст.46 ГПК України.

Як вбачається із позовної заяви, предметом позову є матеріально-правова вимога про розірвання договору купівлі-продажу обладнання №4 від 10.09.18, а підставою позивач визначив істотне порушення відповідачем укладеного між сторонами договору.

Таким чином, у даному випадку спір виник з приводу розірвання договору з підстав його неналежного виконанням відповідачем.

Суд приймає до уваги, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до статті 29 ГПК України підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Так, згідно приписів ч.5 ст.29 ГПК України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Тобто, вказана стаття застосовується до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому слід враховувати, що правила цієї статті не застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці.

За загальним правилом місцем виконання зобов`язання вважається місце, в якому мають бути вчинені дії боржника, яких вправі вимагати від нього кредитор.

Згідно із ст.532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться, зокрема:

- за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання;

- за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання;

- за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

З наданого до позовної заяви договору вбачається, що розділом 3 договору купівлі-продажу обладнання №4 від 10.09.18 сторони передбачили порядок приймання-передачі обладнання.

Зокрема, п.3.4 визначено, що поставка обладнання здійснюється з місця знаходження продавця транспортом покупця. Транспортні витрати оплачуються покупцем.

Тобто, вказаним пунктом (3.4) сторони передбачили місце виконання зобов`язання лише в частині передання обладнання, однак угодою не визначено місце виконання зобов`язання в частині проведення розрахунків та виконання договору в цілому.

Враховуючи, що в даному випадку предметом спору є вимога про розірвання договору, а не вимога про зобов`язання передати (прийняти) обладнання або стягнення його вартості, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування положень ч.5 ст.29 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) відповідно до ч.1 ст.279 ГПК України є безумовною підставою для скасування рішення, яким закінчено розгляд справи з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

За вказаних обставин, з урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням ч.ч.1, 2 ст.27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сінергія" є : 04071, м.Київ, вул.Оболонська, 21.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 с. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно із ч.9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що місцезнаходженням відповідача є: 04071, м.Київ, вул.Оболонська, 21, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Житомирської області, у зв`язку з чим матеріали позовної заяви (єдиний унікальний номер судової справи №906/730/19) підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду м.Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 29, 31, 234 ГПК України, Господарський суд

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви (єдиний унікальний номер судової справи №906/730/19) Фізичної особи-підприємця Барановського Станіслава Йосиповича ( АДРЕСА_2 Бердичів Бердичівського району Житомирської області) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сінергія" (м.Київ) про розірвання договору купівлі-продажу обладнання №4 від 10.09.18 з доданими до неї документами передати за територіальною підсудністю до Господарського суду м.Києва (01030, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, 44Б).

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Соловей Л.А.

друк. 4 прим.

1- до справи;

2- позивачу (рек. з повід.)

3- представнику позивача адвокату Гуменюку Олександру Володимировичу (13300, м.Бердичів, вул.Вінницька, 39а, офіс 41а) (рек. з повід)

4- відповідачу (рек. з повід)