УХВАЛА

15 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 920/416/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Банаська О.О., Огородніка К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 про повернення апеляційної скарги

у справі № 920/416/18

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ "Приватофіс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 у справі № 920/416/18.

Перевіривши матеріали справи № 920/416/18 та наведені у касаційній скарзі ТОВ "Приватофіс" доводи, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Сумської області від 11.06.2018 у справі № 920/416/18 позовну заяву Національного банку України до відповідача: ТОВ "Приватофис", третя особа без самостійних вимог: ПАТ КБ "Приватбанк", про звернення стягнення на предмет іпотеки, з доданими до неї матеріалами передано до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 апеляційну скаргу ТОВ "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.06.2018 у справі № 920/416/18 залишено без руху для усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, а саме надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії, але не пізніше 18.04.2019 доказів на підтвердження сплати судового збору у передбаченому законом порядку та розмірі, а також заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження з інших підстав.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі № 920/416/18 про залишення апеляційної скарги без руху оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 05.04.2019, доступ до якого є відкритим.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі № 920/416/18 вручена скаржнику за довіреністю 18.04.2019, відповідно строк для усунення недоліків закінчується 29.04.2019, що підтверджується даними сайту Укрпошти.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Приписами частини 1 статті 4 вищевказаного Закону встановлено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, у разі надіслання судових рішень за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, якщо останнє не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлявся належним чином.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №2103/490/2012, від 25.06.2018 у справі №904/9904/17.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 апеляційну ТОВ "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.06.2018 у справі № 920/416/18 на підставі ч. 2 ст. 260 та ч. 4 ст. 174 ГПК України повернуто заявникові, оскільки вимоги ухвали суду про залишення її без руху щодо усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема, неподанням до суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали доказів на підтвердження сплати судового збору та заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження з інших підстав.

За змістом положень ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах: "Устименко проти України", "Пономарьов проти України") право на справедливий судовий розгляд гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачиться у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 6 ст.260 ГПК України).

Відтак, Північний апеляційний господарський суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу ТОВ "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.06.2018 у справі № 920/416/18 на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, оскільки заявником апеляційної скарги в установлений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги у повному обсязі, які були зазначені в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019.

Доводи викладені у касаційній скарзі не викликають розумних сумнівів щодо правильності застосування норм права господарськими судом апеляційної інстанції.

При цьому, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно абз.1 п.2 ч. 2 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції , зокрема, у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки у даній справі правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що касаційна скарга є необгрунтованою і підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Приватофис" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 у справі № 920/416/18 не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 233, 234, 235, абз.1 п. 2 ч. 2 ст. 293 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Приватофис" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 у справі № 920/416/18.

2. Касаційну скаргу ТОВ "Приватофис" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 у справі № 920/416/18 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий, суддя- Ткаченко Н.Г.

Судді- Банасько О.О.

Огороднік К.М.