УХВАЛА

м. Київ

16.07.2019Справа № 910/6664/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., за участю секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка 311»

про стягнення штрафу в сумі 31 500, 00 грн.,

Представники сторін:

від позивача: Половінкін О.В. за довіреністю № 47 від 10.04.2019;

від відповідача: Щеголь О.В. за довіреністю № 19/07-19 від 10.07.2019.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка 311» (далі - відповідач) про стягнення штрафу в сумі 31 500, 00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг № ДАТ2.03-02.19, в порушення умов якого відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не здійснив придбання талонів І територіальної зони, внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафу на підставі пункту 9.3. Договору. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.05.2019 відкрито провадження у справі № 910/6664/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 25.06.2019 року.

30 травня 2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про закриття провадження у справі № 910/6664/19, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.06.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 16.07.2019 року, розгляд клопотання позивача про закриття провадження у справі відкладено до встановлення фактичних обставин справи.

09.07.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 16.07.2019 року представник позивача підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.07.2019 року підтримав подане позивачем клопотання про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 16.07.2019 року судом розглянуто подане Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» та вирішено його задовольнити, враховуючи наступне.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Судом встановлено, що предметом даного позову є вимога позивача про сплату штрафу в сумі 31 500, 00 грн. за неналежне виконання умов договору про надання послуг № ДАТ2.03-02.19.

В день звернення позивача до суду з даним позовом відповідач оплатив позивачу 31 500, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1297 від 23.05.2019 на суму 31 500, 00 грн., а також відшкодував позивачу витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921, 00 грн. згідно з платіжним дорученням № 1298 від 23.05.2019.

Дослідивши зміст платіжного доручення № 1297 від 23.05.2019 судом встановлено, що відповідачем сплачено на користь позивача 31 500, 00 грн. із призначенням платежу: «оплата за послуги паркування згідно рах. №1306 від 01.03.2019 по Дог. № ДАТ2.03-01.09 від 01.03.2019, в т.ч. ПДВ 20% 5250,00 грн.», а не як сплата заявленого до стягнення розміру штрафу на підставі пункту 9.3. Договору.

Частиною першою статті 1089 Цивільного кодексу України визначено, що за платіжним дорученням банк зобов`язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Загальний порядок здійснення переказу коштів в Україні, а також відповідальність суб`єктів переказу регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

У пункті 32.3 статті 32 вказаного Закону встановлено, що банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України № 22 від 21.01.2004 (далі - Інструкція), платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 7 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно з пунктом 3.7. Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Банк не має права робити виправлення в розрахунковому документі клієнта, за винятком випадків, обумовлених пунктом 2.26 цієї глави та іншими нормативно-правовими актами Національного банку (пункт 2.9. Інструкції).

Пунктом 2.29 Інструкції передбачено, що платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платіжні доручення відкликаються лише в повній сумі.

Таким чином, у розумінні наведених норм визначення призначення платежу належить виключно платнику. Платник може змінити реквізит "призначення платежу" до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення. Відповідно отримувач коштів в свою чергу не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу.

Листом Департаменту платіжних систем НБУ "Про заміну інформації у реквізиті "Призначення платежу" № 25-111/1438-7141 від 09.06.2011 передбачено, що відповідно до пункту 2.29 Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платник може змінити реквізит "Призначення платежу" до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення. Після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті "Призначення платежу", вирішується між сторонами переказу без участі банку.

З врахуванням зазначених положень чинного законодавства суд дійшов висновку, що для зміни призначення платежу в платіжному дорученні повинна бути взаємна згода сторін переказу.

Листом № 05/07-19 від 01.07.2019 відповідач повідомив позивача про те, що на виконання п. 9.3. договору № ДАТ2.03-02.19 він оплатив штраф у розмірі 31 500, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1297 від 23.05.2019, та 1 921, 00 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 1298 від 23.05.2019. Однак, здійснюючи оплату штрафу у розмірі 31 500, 00 грн. ТОВ «Клініка 311» помилково зазначило в призначенні платежу, що це оплата за послуги паркування згідно рах. № 1306 від 01.03.2019, У зв`язку з цим, відповідач просив вважати платіж у розмірі 31 500, 00 грн. згідно платіжного доручення № 1297 від 23.05.2019 як сплату штрафу на підставі п. 9.3. Договору № ДАТ2.03-02.19.

Позивач, у свою чергу, не заперечив проти зміни відповідачем призначення платежу у платіжному дорученні № 1297 від 23.05.2019, та у додаткових поясненнях № 053/05-2344 від 08.07.2019 підтримав свою позицію щодо відсутності предмета спору у даній справі у зв`язку з оплатою відповідачем заявленої до стягнення суми штрафу, що свідчить про прийняття позивачем уточнення інформації, вказаної у платіжному дорученні № 1297 від 23.05.2019.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач оплатив заявлений позивачем до стягнення штраф у розмірі 31 500, 00 грн. в день звернення позивача з даним позовом до суду, а також відшкодував позивачу витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921, 00 грн., провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/6664/19.

2. Згідно з положеннями статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.07.2019 року.

Суддя В.С. Ломака