ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 рокуСправа № 912/1198/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВВ" (73000, м. Херсон, вул. Рішельєвська, 9)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "А2-ГАЗ" (25006, м. Кропивницький, вул. Ушакова, 1А)

про стягнення 55 853,21 грн.

за участю секретаря судового засідання Кравченка О.В.

Представники сторін:

від позивача - Буженко Ю.С. довіреність б/н від 01.05.2019 (в режимі відеоконференції);

від позивача - Кирпа Ю.В. довіреність б/н від 01.07.2019 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВВ" (далі - ТОВ "ВВВВ") до Товариства з обмеженою відповідальністю "А2-ГАЗ" (далі - ТОВ "А2-ГАЗ") про стягнення 64835,21 грн., з яких: 62138,84 грн. переплачених грошових коштів, 2011,99 грн. інфляційних втрат, 684,38 грн. 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з виконанням умов договору постачання природного газу № 1/39А2 від 21.11.2017 ним внесено грошові кошти на оплату товару в більшому розмірі ніж поставлено відповідачем, у зв`язку з чим різниця в розмірі 62138,84 грн. підлягає стягненню з відповідача на підставі положень ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався з власної ініціативи, проти позову не заперечив.

Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Ухвала про оголошення перерви в судовому засіданні від 19.06.2019 за клопотанням відповідача, яка була йому надіслана рекомендованим поштовим направленням повернулася до суду без вручення з відміткою "за місцем обслуговування".

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом та про витребування від останнього відзиву на позов. Відповідна ухвала суду про оголошення перерви у справі від 19.06.2019 надсилалась на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 25001, Кіровоградська область, м. Кропивницький, Фортечний район, вул. Ушакова, б. 1.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду про оголошення перерви у справі від 19.06.2019 відповідачем та повернення її копії до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та (або) повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Водночас діючі норми Господарського процесуального кодексу України не покладають на господарський суд обов`язок повторного направлення ухвали суду у разі її повернення без вручення адресату. При направленні відповідачеві ухвали від 19.06.2019 судом дотримано відповідних вимог Господарського процесуального кодексу України. В матеріалах справи відсутні відомості щодо іншого місцезнаходження позивача.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом.

Згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвала суду від 19.06.2019 про оголошення перерви у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим.

Таким чином, відповідач мав можливість ознайомитись зі змістом ухвали господарського суду про оголошення перерви.

Частиною 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки брати участь у судових засіданнях є правом, а не обов`язком учасника справи, участь представника відповідача в засіданні суду обов`язковою не визнавалась.

Господарський суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника відповідача.

З огляду на наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 , ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 06.05.2019 залишено позовну заяву ТОВ "ВВВВ" без руху, встановлено строк для усунення недоліків, допущеним останнім при її поданні.

Господарський суд ухвалою від 23.05.2019 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначив на 19.06.2019 о 16:00.

Від позивача електронною поштою 14.06.2019 надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а 19.06.2019 - заява про відкладення розгляду справи. Дані заяви надійшли до суду без кваліфікованого електронного підпису.

Господарський суд не прийняв до розгляду зазначені вище заяви ТОВ "ВВВВ".

Від відповідача 19.06.2019 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав неможливості надання відзиву на позов, оскільки позовні матеріали не були отримані відповідачем від позивача.

Ухвалою від 19.06.2019 задоволено клопотання відповідача частково та оголошено перерву в судовому засіданні до 11:00 год. 10.07.2019.

24.06.2019 на адресу суду надійшла заява позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, проведення якої ТОВ "ВВВВ" просить доручити Господарському суду Херсонської області.

Ухвалою суду від 26.06.2019 вищевказану заяву задоволено частково.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши подані докази, заслухавши представників позивача, господарський суд встановив.

21.11.2017 року між ТОВ «ВВВВ» (споживач) та ТОВ «А2-ГАЗ» (постачальник) було украдено договір постачання газу № 1/39А2 (надалі - Договір), за умовами якого, останній зобов`язувався передати у власність, а Споживач прийняти природний газ в обсязі 30,000 тис. м куб. (в тому числі по місяцям, згідно до Таблиці № 1), в термін та в порядку, обумовлених даним договором.

Згідно вказаної таблиці, обсяг газу, який ТОВ «А2-ГАЗ» зобов`язався надати ТОВ «ВВВВ» становить 30,000 тис. куб. м за грудень 2017 року.

Відповідно до п. 1.2 Договору, ціна та загальна вартість природного газу, що реалізує у відповідності до Таблиці № 1, зазначається у Протоколі погодження ціни, що є додатком до даного Договору, який є його невід`ємною частиною.

Як вбачається з Протоколу погодження ціни до Договору постачання газу № 1/39А2 від 21.11.2017, ціна природного газу, що постачається по Договору постачання природного газу на дату підписання даного доповнення за одну тис. куб. м без врахування вартості транспортування газу по території України в українських гривнях складає 7 460,00 грн., крім того ПДВ - 1 492,00 грн. Всього 8 952,00 грн. Вартість природного газу, що постачається у грудні 2017 року в обсязі 30,000 тис. куб м. складає 223 800,00 грн. грн., крім того ПДВ - 44 760,00 грн. Всього загальна сума природного газу складає 268 560,00 грн.

До Договору 05.12.2017 між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 1, за якою сторони погодили продовжити строк дії до Договору на період з 01.01.2018 по 31.12.2018. При цьому, в Таблиці № 1 зазначено обсяги постачання природного газу позивачем, які становлять 30,000 тис. куб. м. на місяць на весь 2018 рік, тобто по 30,000 тис. куб. м. за кожен місяць 2018 року.

Згідно з п.п. 4.3.1 Договору 100 % вартості узгодженого до поставки обсягу споживання природного газу (п.п. 1.1., 1.2 Договору) споживач сплачує постачальнику до 25 числа місяця, попереднього місяцю поставки у порядку планового платежу.

Позивачем вчасно здійснювалась попередня оплата за весь обсяг наданого газу, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями від 27.11.2017 №2072 на суму 100 262,40 грн., від 28.11.2017 №2082 на суму 168 297,60, від 26.12.2017 №2269 на суму 295 524,00 грн., від 04.01.2018 №10 на суму 26 077,18 грн. (а.с. 24-27). При цьому, у грудні 2017 року відповідач фактично поставив газ у кількості 32,919 куб м. (акт прийому-передачі від 31.12.2017 №А2-0000423 а.с. 45), а у січні 2018 року -23,692 куб. м. (акт прийому-передачі від 31.01.2018 №А2-000032 а.с. 45)

Згідно з оборотно-сальдової відомістю позивача по рахунку № 631 з 01.09.2017 по 20.09.2018, відбулась переплата за не поставлений природний газ в розмірі 62 138, 84 грн., яка з`явилась в результаті наступного: 26.12.2017 та 04.01.2018 позивач здійснив попередню оплату в розмірі 295 524,00 грн. та 26 077,18 грн. відповідно. При цьому, згідно з вказаною оборотно-сальдовою відомістю, кредит по оборотах за 31.01.2018 становить 233 385,16 грн. Таким чином, переплата з боку позивача за не отриманий товар становить 62 138,84 грн.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №08/102018-1 від 12.10.2018 з вимогою повернути зайво перераховані кошти в сумі 62 138,84 грн. Вказана претензія залишена відповідачем без розгляду та задоволення.

Згідно поданої до суду 08.07.2019 заяви позивача від 03.07.2019, відповідач сплатив частково заборгованість у сумі 8999,16 грн. Таким чином, заборгованість відповідача складає 53 138,84 грн., що підтверджується оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631 за січень 2017-липень 2019.

За викладених обставин позивачем внесено попередню оплату за товар, який не було поставлено у розмірі 53 138, 84 грн.

За твердженням позивача вказана сума має бути стягнута з відповідача як безпідставно набута згідно з положеннями ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права є предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Кондиційне зобов`язання виникає за наявності таких умов:

1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);

2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд в постанові від 25.01.2018 у справі № 910/11210/16 зробив правовий висновок з питання застосування ст. 1212 Цивільного кодексу України про те, що конструкція ст. 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчать про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом. Зокрема, внаслідок відмови кредитора від прийняття виконання у зв`язку тим, що виконання зобов`язання втратило інтерес для нього через прострочення боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.08.2018 по справі № 910/9055/17.

Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Як встановлено судом між сторонами наявні договірні відносини, що регулюються нормами зобов`язального права, зокрема, положеннями Глави 54 Цивільного кодексу України, і відповідач набув спірні грошові кошти за наявності достатніх правових підстав - Договору від 21.11.2017 № 1/39А2. Про вказане також свідчить факт посилання в платіжних дорученнях, як на підставу перерахування грошових коштів, на відповідні рахунки, що виставлялись відповідачем на оплату товару та на Договір від 21.11.2017 № 1/39А2.

Відтак, договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них положень ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Грошові кошти у сумі 53 138,84 грн., про стягнення яких заявлено даний позов з урахуванням заяви від 03.07.2019, сплачені позивачем на виконання умов договору, тобто вони набуті відповідачем за правової підстави та не можуть бути витребувані на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення.

За викладених обставин позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення з відповідача 2011,99 грн. інфляційних втрат, 684,38 грн. 3% річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки умовами Договору не визначено будь-яких грошових зобов`язань відповідача перед позивачем, а інфляційні втрати і 3% річних можуть бути стягненні виключно у випадку наявності грошового зобов`язання, підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 2011,99 грн. інфляційних втрат та 684,38 грн. 3% річних відсутні.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВВ" необґрунтованими та відмовляє в їх задоволенні повністю.

Господарський суд звертає увагу позивача, що у відповідності до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, тож позивач не позбавлений права звернутися з відповідним позовом про стягнення грошових коштів з інших підстав.

Згідно з положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення ТОВ "ВВВВ" (73000, м. Херсон, вул. Рішельєвська, 9); ТОВ "А2-ГАЗ" (25001, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Ушакова, 1А).

Повне рішення складено 15.07.19

Суддя М.С. Глушков

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.