ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2019 р. Справа№ 920/946/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 09.07.2019,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон»

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.03.2019 (повний текст складено 26.03.2019)

у справі №920/946/18 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка»

до Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон»

про стягнення 186 615 грн. 09 коп. штрафних санкцій за порушення зобов`язань, відповідно до укладеного між сторонами договору №196-18 від 12.03.2018

за зустрічним позовом Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка»

про стягнення 43 285 грн. 13 коп. штрафних санкцій за порушення зобов`язань, відповідно до укладеного між сторонами договору № 196-18 від 12.03.2018

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Сумської області від 13.03.2019 у справі №920/946/18 первісний позов задоволено в частині стягнення з Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка» 22 234 грн. 90 коп. пені, 7 068 грн. 65 коп. 3% річних, 773 грн. 08 коп. витрат по сплаті судового збору, 9 176 грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні первісного позову в іншій частині відмовлено.

Задоволено зустрічний позов в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» 405 грн. 80 коп. пені, 27 053 грн. 21 коп. штрафу, 1 117 грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні зустрічного позову в іншій частині відмовлено.

Відповідно до частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України вирішено провести зустрічне зарахування грошових сум та присуджено до стягнення з Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка» 10 676 грн. 35 коп.

13.03.2019, до закінчення судових дебатів у справі, відповідач за первісним позовом подав заяву №1495 від 12.03.2019 (том 2, а.с. 78-79) про стягнення витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, зокрема, добових представника, транспортних витрат та зазначив, що докази на підтвердження понесених відповідачем за первісним позовом витрат, які визначені пунктом 4 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

18.03.2019 відповідач за первісним позовом подав клопотання №1591 від 15.03.2019 про залучення доказів на підтвердження судових витрат, в якому просив суд стягнути з позивача за первісним позовом витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, зокрема, добових представника в сумі 1 500 грн. 00 коп., транспортних витрат в сумі 8 791,61 грн.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 25.03.2019 у справі №920/946/18 відмовлено у прийнятті додаткового рішення про відшкодування Державному підприємству «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка» добових представника та транспортних витрат за клопотанням Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» №1591 від 15.03.2019.

Ухвала суду мотивована тим, що попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, зокрема добових представника та транспортних витрат відповідач за первісним позовом до суду першої інстанції не подав разом з першою заявою по суті спору; водночас, явка представників сторін в судові засідання по справі судом обов`язковою не визнавалась, а тому заявлені відповідачем за первісним позовом до відшкодування добові представника в сумі 1500 грн. 00 коп., транспортні витрати в сумі 8791,61 грн. не є судовими витратами в розумінні статті 123 Господарського процесуального кодексу України. Разом з цим, ні відстань, ні кількість використаного палива на проїзд, ні витрати на пальне не підтверджені належними та допустимими доказами.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 03.04.2019 (про що свідчить відмітка на поштовому конверті) Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.03.2019 у справі №920/946/18 та прийняти нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в розмірі 10 291,61 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при прийнятті оскарженої ухвали судом першої інстанції було порушено матеріального та процесуального права. Скаржник стверджує, що судом було порушено основні засади (принципи) господарського судочинства, зокрема, принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено рішення (пункт 2 та пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача за первісним позовом зводяться до наступного:

По-перше, довідка про вартість транспортних витрат, пов`язаних із пересуванням за маршрутом: Конотоп-Суми-Конотоп автомобілем ВАЗ-21104, Volkswagen Т4, Volkswagen Т5, Вольво V-70, містить детальні розрахунки витрати пального, необхідного на 100 кілометрів для кожної машини. Відповідно вказаному, для проходження відстані за маршрутом Конотоп-Суми-Конотоп зазначена кількість витраченого палива й витрат на пальне виходячи з суми 22,90 гри. за літр.

По-друге, посадовою інструкцією водія категорично забороняється відхилятися від маршруту, який затверджено наказом,на підставі якого здійснювалася доставка представника ДП «Авіакон» до місця проведення судового засідання у справі. Кожне відрядження водія підписувалось суддею Резніченко О.Ю. та завірялося мокрою печаткою Господарського суду Сумської області.

Таким чином, відстань, яку проходив кожен автомобіль в одному напрямку складає +- 152 кілометри трасою Р61 і Н07, що підтверджується загальнодоступною інформацією, перевірити яку було можливо за допомогою використання будь-якої електронної карти, а не конкретного доказу.

Відповідачем за первісним позовом надані усі докази, які підтверджують понесені судові витрати, втім, судом безпідставно їх проігноровано.

Водночас, скаржник наголошує, що у той самий час як відповідачу за первісним позовом було відмовлено у стягненні понесених судових витрат на підставі необов`язкової явки, у рішенні від 13.03.2019 суд задовольняє судові витрати позивача за первісним позовом у розмірі 9 176,50 грн., які навіть розраховано з помилками та не перевірені судом.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 11.04.2019 апеляційну скаргу Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» у справі №920/946/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Скрипки І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.03.2019 у справі №920/946/18 та призначено до розгляду на 14.05.2019.

Представник позивача за первісним позовом у судове засідання, призначене на 14.05.2019, не з`явився та 11.05.2019 подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні, а також заяву про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, проведення якої просив доручити Господарському суду Харківської області.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні 14.05.2019 заперечувала проти відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка» про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд апеляційної скарги Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.03.2019 у справі №920/946/18 відкладено на 11.06.2019; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, доручено Господарському суду Харківської області забезпечити проведення відеоконференції 11.06.2019 о 10 год. 20 хв. у приміщенні Господарського суду Харківської області за адресою: (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5/1).

У судове засідання 11.06.2019, яке проводилося у режимі відеоконференції, до приміщення Господарського суду Сумської області з`явився представник ТОВ «Листехпоставка».

У приміщення Північного апеляційного господарського суду для участі у судовому засіданні 11.06.2019 з`явився представник ДП «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон».

Враховуючи технічні проблеми, що виникли при проведенні відеоконференції, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 оголошено перерву у розгляді справи на 09.07.2019; доведено до відома учасників судового процесу, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

У судове засідання 09.07.2019 з`явився представник відповідача за первісним позовом.

Представник позивача за первісним позовом у судове засідання 09.07.2019 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у попередньому судовому засіданні, яке проводилось у режимі відеоконференції.

Колегія суддів, враховуючи, що позивач за первісним позовом був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності його представника, оскільки згідно з частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні суд заслухав пояснення представника відповідача за первісним позовом по суті апеляційної скарги, який підтримав її доводи, просив оскаржену ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в розмірі 10 291,61 грн.

У судовому засіданні 09.07.2019 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали Господарського суду Сумської області від 25.03.2019 у даній справі з огляду на наступне.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №918/858/16 викладений висновок щодо застосування норм права, згідно з яким склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

Статтею 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Таким чином, виходячи із змісту вищенаведених норм процесуального закону в їх сукупності слід дійти висновку, що законодавцем передбачено процедуру, яка дозволяє розгляд питання про стягнення судових витрат винести поза межі розгляду справи по суті.

Разом з цим, недотримання унормованої Господарським процесуальним кодексом України процедури, у відповідності до приписів, зокрема, статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для відмови в задоволенні відповідного клопотання заявника про відшкодування за рахунок іншої сторони понесених судових витрат.

Заявами по суті справи відповідно до приписів частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Судом встановлено, що у зустрічній позовній заяві (вх. № 2818 від 14.12.2018) та у відзиві на первісний позов (вх. №8825 від 14.12.2018) відповідач за первісним позовом зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зокрема заявлено про витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, зокрема добових представника та транспортних витрат відповідач за первісним позовом не подав разом з першою заявою по суті спору.

Водночас, колегія суддів зазначає, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, із системного аналізу статей Господарського процесуального кодексу України вбачається, що будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом, в тому числі участь у судовому засіданні є процесуальною дією в розумінні пункту 4 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України.

У свою чергу, відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Поруч із цим колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження понесених відповідачем за первісним позовом витрат (добових представника (09.01.2019, 31.01.2019, 13.02.2019, 28.02.2019, 13.03.2019) у сумі 1 500,00 грн. та транспортних витрат у сумі 8 791,61 грн.) останнім були надані до суду першої інстанції копії витягів із наказів ДП «Авіакон» від 08.01.2019, 30.01.2019, 12.02.2019, 28.02.2019, 12.03.2019 про відрядження начальника юридичного відділу ОСОБА_1, юрисконсульта ОСОБА_5 , водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Господарського суду Сумської області, копії посвідчень про відрядження від 09.01.2019, 31.01.2019, 13.02.2019, 28.02.2019, 13.03.2019, копії звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 10.01.2019 №19, від 01.02.2019 №108, від 15.02.2019 №165, від 01.03.2019 №264, від 15.03.2019 №337, від 09.01.2019 №20, від 01.02.2019 №103, від 15.02.2019 №166, від 01.03.2019 №265, від 14.03.2019 №338, довідка про вартість транспортних витрат, пов`язаних із пересуванням за маршрутом: Конотоп-Суми-Конотоп автомобілем ВАЗ-21104, Volkswagen Т4, Volkswagen Т5, Вольво V-70, копія видаткової накладної №РН-002673 від 28.11.2018, копія наказу Т.в.о. директора ДП «Авіакон»№4 від 08.01.2019 «Про встановлення норм добових витрат на 2019 рік під час відрядження».

Дослідивши вказані докази, колегія суддів дійшла висновку, що останні не підтверджують факт реального понесення відповідачем за первісним позовом вказаних витрат.

Так, у вищевказаних звітах про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, зазначено, що відповідні кошти видавались начальнику юридичного відділу ОСОБА_1 , юрисконсульту ОСОБА_5 , водіям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як аванс на підставі видаткових касових ордерів.

Однак, відповідачем за первісним позовом вказаних первинних документів, якими б підтверджувався факт видачі зазначеним особам грошових коштів, до заяви не додано, як і не додано доказів на підтвердження використання наданих сум авансу (чеків, тощо) та їх фактичного залишку у розмірі, зазначеному у вказаних звітах.

З довідки про вартість транспортних витрат, що долучена відповідачем за первісним позовом до клопотання №1591 від 15.03.2019, вбачається, що до складу цих витрат включені заробітна плата водія, відстань, паливо (л), витрати на пальне, добові витрати. Разом з цим, ні відстань, ні кількість використаного палива на проїзд, ні витрати на пальне не підтверджені належними та допустимими доказами. Видаткова накладна від 28.11.2018 свідчить про купівлю ДП «Авіакон» бензину у кількості 800 л, однак не підтверджує витрати на пальне, вказані у довідці. Крім того, відповідачем за первісним позовом не було надано доказів на підтвердження маршрутів слідування відповідним транспортом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що явка представників сторін в судові засідання у даній справі судом обов`язковою не визнавалась (ухвали суду від 30.11.2018, 09.01.2019, від 13.02.2019, від 20.02.2019, від 28.02.2019).

Враховуючи вищевстановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем за первісним позовом не доведено фактичного розміру понесених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, та невідворотності їх понесення.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції, відмовляючи відповідачу за первісним позовом у стягненні понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, у рішенні від 13.03.2019 задовольнив судові витрати позивача за первісним позовом у розмірі 9 176,50 грн., що свідчить про порушення принципу рівності учасників справи, колегією суддів відхиляються, оскільки позивачем за первісним позовом, на відміну від скаржника, розмір понесених ним судових витрат у сумі 9 176,50 грн. було доведено належними та допустимими доказами, про що зазначено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019, прийнятій за результатами розгляду апеляційних скарг Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.03.2019 у даній справі. Водночас, даною постановою рішення суду у цій частині змінено, встановлено, що до стягнення з ДП «Авіакон» на користь ТОВ «Листехпоставка» підлягають витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем за первісним позовом, у сумі 2 534,32 грн., що є пропорційним розміру задоволених первісних позовних вимог.

За викладених обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив ДП «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» у відшкодуванні добових представника в сумі 1500 грн. 00 коп. та транспортних витрат в сумі 8791,61 грн., про що, відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, постановив оскаржену ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача за первісним позовом не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість та доведеність понесених ним судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухвали місцевого господарського суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає додаткове рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга відповідача за первісним позовом є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.03.2019 у справі №920/946/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.03.2019 у справі №920/946/18 залишити без змін.

Матеріали справи №920/946/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.07.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко