УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

17.07.2019Справа № 910/9078/19

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 1Д, ) про видачу судового наказу за вимогою до боржника - до Фізичної особи - підприємця Михалевич Андрія Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 47817,33 грн. заборгованості за Кредитним договором б/н від 18.12.2018 року, з яких: 41666,66 грн. заборгованості за кредитом, 1311,11 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 3594,61 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 1244,95 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу за вимогою до боржника Фізичної особи - підприємця Михалевич Андрія Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 47817,33 грн. заборгованості за Кредитним договором б/н від 18.12.2018 року.

За приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

За змістом ст.151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Суд зазначає, що правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Отже, належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Згідно п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Натомість при дослідженні судом матеріалів заяви АТ КБ «Приватбанк» про видачу судового наказу встановлено, що в якості доказу сплати судового збору заявником до матеріалів додано копію платіжного доручення № BOJ67B20JZ від 27.05.2019 року на суму 192,10 грн., яка, поміж іншого, не містить відміток банку про виконання платіжного доручення.

Окрім цього, згідно відомостей комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що платіжне доручення № BOJ67B20JZ від 27.05.2019 року на суму 192,10 грн. також було використано Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» в якості доказу сплати судового збору за зверненням із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 45 488,20 грн., за результатами розгляду якої ухвалою Господарського суду міста Києва суду від 19.06.2019 року у справі № 910/7851/19 у видачі наказу було відмовлено (суддя Чинчин О.В.).

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти копію платіжного доручення № BOJ67B20JZ від 27.05.2019 року на суму 192,10 грн. як належний доказ, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог, передбачених ст.150 ГПК України, щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення з Фізичної особи - підприємця Михалевич Андрія Петровича заборгованості у розмірі 47817,33 грн. згідно Кредитного договору б/н від 18.12.2018 року, на підставі п. 1 ч.1 ст.152 ГПК України.

Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, 152-155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Михалевич Андрія Петровича заборгованості у розмірі 47817,33 грн. на підставі Кредитного договору б/н від 18.12.2018 року.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.07.2019 року.

Суддя А.М.Селівон