УХВАЛА

м. Київ

09.07.2019Справа №910/2939/19

За позовомПриватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на
стороні відповідача -Автогаражного кооперативу "Чайка"
провизнання незаконним будівництва та зобов`язання демонтувати збудоване приміщення
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники учасників справи:
від позивача:Мішутушкін О.В.
від відповідача:Тарасов С.О.
від третьої особи:Глушкова Т.І.
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Київський меблевий комбінат" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Автогаражного кооперативу "Чайка", в якому просить суд:

1) визнати незаконним будівництво відповідачем приміщення площею 35,42 кв.м. на земельній ділянці, кадастровий номер :85 : 281 :0016 , на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у м. Києві між вулицяит Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В;

2) зобов`язати відповідача за власний рахунок демонтувати незаконно збудоване приміщення площею 35,42 кв.м. на земельній ділянці, кадастровий номер :85:281:0016 , на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у м. Києві між вулицяит Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем в порушення Державних будівельних норм 360-92 та без будь-якої дозвільної документації було збудовано на земельній ділянці, кадастровий номер : 85: 281 :0016 , прямо на колекторі дощової каналізації D500 (який проходить по території Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" та Автогаражного кооперативу "Чайка") приміщення площею 35,42 кв.м., що становить загрозу життю та здоров`ю людей, може призвести до затоплення цілого мікрорайону та завдати шкоду власності позивача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.03.2019 відкрито провадження у справі №910/2939/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору; підготовче засідання у справі призначено на 04.04.2019.

29.03.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, у відповідності до якої зазначав, що на земельній ділянці, кадастровий номер :85:281:0016 , за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 82 , знаходиться лише одне приміщення, право власності на яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко.", тому рішення у даній справі буде впливати на його права, у зв`язку з чим просив залучити його до участі у справі в якості третьої особи.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 04.04.2019 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." та допущено останнє до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача; оголошено в підготовчому засіданні перерву до 25.04.2019; встановлено третій особі строк для подання пояснень - 10 днів з дня отримання копії позовної заяви; зобов`язано позивача направити залученій третій особі копію позовної заяви протягом 2 днів.

11.04.2019 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" надійшло клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, в якій позивач просив суд замінити Автогаражний кооператив "Чайка" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко.".

22.04.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "СітіІнвестбуд і Ко." надійшли письмові пояснення по суті справи з доказами їх направлення іншим учасникам справи, в яких товариство вказує, що позивач був обізнаний про наявність спірного майна ще з 2010 року та його належність третій особі, а даний позов та спір мають штучний характер.

25.04.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." надійшли заперечення на клопотання про заміну первісного відповідача належним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.04.2019 клопотання Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" про заміну відповідача задоволено та замінено первісного відповідача - Автогаражний кооператив "Чайка" належним відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." з виключенням останнього зі складу третіх осіб; залучено Автогаражний кооператив "Чайка" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; встановлено учасникам справи строки на подання заяв по суті справи; відкладено підготовче засідання на 23.05.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2019 у справі №910/2939/19 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" про забезпечення позову; до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у даній справі накладено арешт на приміщення, площею 30,40 кв.м., що знаходиться за у м. Києві по вулиці Фрунзе (Кирилівська), 82 , реєстраційний номер приміщення 31084887, дата реєстрації: 28.07.2010, номер запису 72-з в книзі д.8з-101; до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у даній справі заборонено органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти дій, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - приміщення, площею 30,40 кв.м., що знаходиться за у м. Києві по вулиці Фрунзе (Кирилівська), 82 , реєстраційний номер приміщення 31084887, дата реєстрації: 28.07.2010, номер запису 72-з в книзі д.8з-101.

07.05.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." надійшло клопотання, в якому відповідач просив суд почати розгляд справи №910/2939/19 спочатку.

07.05.2019 відповідачем також було подано до відділу діловодства суду клопотання, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." просило суд застосувати заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" внести на депозитний рахунок господарського суду міста Києва кошти в сумі 460 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.05.2019 у справі №910/2939/19 в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." про застосування заходів зустрічного забезпечення відмовлено.

20.05.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." надійшла заява про закриття провадження у справі, яка мотивована тим, що вимога позивача про визнання незаконним будівництво відповідачем приміщення площею 35,42 кв.м. на земельній ділянці, кадастровий номер :85:281:0016 , на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у м. Києві між вулицями Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В, є вимогою про встановлення юридичного факту, який мав місце у минулому. Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача за власний рахунок демонтувати незаконно збудоване приміщення, то Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." вказує, що із даною вимогою до суду може звернутись орган державного архітектурно-будівельного контролю, а відтак позивач не має повноважень на звернення до суду із даною вимогою. Крім того, відповідач вказує, що позивач подавав до суду позови з аналогічними підставами та предметом.

21.05.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." надійшла заява про застосування строку позовної давності до вимог позивача.

23.05.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову з доказами її направлення іншим учасникам справи, в якій Приватне акціонерне товариство "Київський меблевий комбінат" просить суд:

1) визнати незаконним будівництво відповідачем приміщення площею 30,40 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вулиці Фрунзе (Кирилівська), 82 , реєстраційний номер приміщення 31084887, дата реєстрації: 28.07.2010, номер запису 72-з в книзі д. 8з-101, яке знаходиться на земельній ділянці під кадастровим номером :85:281:0016 , прямо на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у м. Києві між вулицями Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В;

2) зобов`язати відповідача за власний рахунок демонтувати незаконно збудоване приміщення площею 30,40 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вулиці Фрунзе (Кирилівська), 82 , реєстраційний номер приміщення 31084887, дата реєстрації: 28.07.2010, номер запису 72-з в книзі д. 8з-101, яке знаходиться на земельній ділянці під кадастровим номером : 85:281:0016 , прямо на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у м. Києві між вулицями Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 23.05.2019 відмовлено в задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі; вирішено розпочати розгляд справи №910/2939/19 спочатку; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено вирішення питання щодо прийняття заяви позивача про зміну предмету позову; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 06.06.2019.

24.05.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." надійшов відзив на позов з доказами його направлення іншим учасникам справи, в якому відповідач заперечує проти позову з тих підстав, що: 1) вимога позивача про визнання незаконним будівництва не може бути предметом окремого позову, оскільки не стосується будь-яких прав чи обов`язків; 2) вимога про демонтування незаконно збудованого приміщення може бути заявлена органом державного архітектурно-будівельного контролю, в той час як статутна діяльність Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" не передбачає функцій, якими наділений відповідний орган; 3) надані позивачем докази викликають сумніви в їх достовірності; 4) позивачем не було набуто право власності на гідротехнічні споруди, а відтак не набуто будь-яких прав, пов`язаних з ними.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 06.06.2019 долучено подані позивачем та відповідачем докази до матеріалів справи №910/2939/19; відмовлено у задоволенні усного клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, оскільки між сторонами існує спір; оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.06.2019.

13.06.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." надійшло клопотання про відмову від усного клопотання відповідача про проведення технічної експертизи документації.

В підготовчому зсіданні 13.06.2019 позивачем було подано заперечення на заяву про застосування строків позовної давності.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 13.06.2019 долучено заперечення на заяву про застосування строків позовної давності до матеріалів справи; долучено подані відповідачем докази до матеріалів справи; відкладено підготовче засідання на 04.07.2019.

У зв`язку з перебуванням судді Бойка Р.В. 04.07.2019 у відпустці, ухвалою господарського суду міста Києва від 21.06.2019 призначено підготовче засідання у справі №910/2939/19 на 09.07.2019.

05.07.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." надійшло клопотання про визнання зловживанням позивачем процесуальними правами та залишення без розгляду позовної заяви в порядку п. 3 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, яке обґрунтоване тим, що вимоги позивача не спрямовані на захист будь-яких порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів; у позивача відсутнє порушення законного інтересу; із даною позовною заявою Приватне акціонерне товариство "Київський меблевий комбінат" звернулось втретє; вимога позивача про визнання незаконним будівництва не може бути предметом окремого позову, оскільки не стосується будь-яких прав чи обов`язків; укладена між Приватним акціонерним товариством "Київський меблевий комбінат" та Автогаражним кооперативом "Чайка" угода від 27.11.2018 про передачу з балансу кооперативу на баланс позивача нерухомого майна у вигляді колектору дощової каналізації D500 довжиною 70 погонних метрів є нікчемною.

08.07.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив з доказами її направлення іншим учасникам справи, в якій Приватне акціонерне товариство "Київський меблевий комбінат" вказує, що способами цивільного захисту також є припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення, а отже у позивача наявне порушене цивільне право, яке він просить захистити у передбачений цивільним законодавством спосіб. Позивач стверджує, що відповідачем було збудовано спірне приміщення без жодних дозвільних документів над колектором дощової каналізації D500, що може завдати шкоди власності Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат".

09.07.2019 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" надійшли заперечення на клопотання про визнання зловживанням позивачем процесуальними правами та залишення без розгляду позовної заяви, в яких позивач вказує, що доводи відповідача про зловживання позивачем своїми правами є необґрунтованими, оскільки останній лише реалізовує свої процесуальні права на захист порушених цивільних прав. Щодо тверджень відповідач про звернення до суду з одним і тим же позовом тричі, позивач вказує, що попередні два позови були залишені судом без руху та в подальшому повернуті Приватному акціонерному товариству "Київський меблевий комбінат", а відтак останній звернувся в чергове до господарського суду із відповідним позовом, оскільки в апеляційному оскарженні вказаних ухвал не вбачає доцільності.

В підготовче засідання, призначене на 09.07.2019, представники учасників справи з`явились, висловили свої думки щодо заявленого відповідачем клопотання про визнання зловживанням позивачем процесуальними правами та залишення без розгляду позовної заяви в порядку п. 3 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, а також висловили свої думки з приводу закриття провадження в частині вимоги про визнання незаконним будівництва відповідачем приміщення.

Щодо заяви Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" про зміну предмету позову.

Частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено право позивача до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно приписів частини 5 вказаної статті у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини 2, частиною 3 або 4 цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Зважаючи на те, що заява про зміну предмету позову подана позивачем до закінчення підготовчого провадження у даній справі та до неї долучено докази направлення її примірників іншим учасникам справи, тобто позивачем виконано вимоги ч.ч. 3, 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, а також зважаючи на відсутність необхідності у доплаті позивачем судового збору (оскільки як у позові в первісній редакції, так і в редакції з урахуванням відповідної заяви, позивачем заявлено 2 немайнові вимоги), то у суду відсутні підстави для відмови в її прийнятті, у зв`язку з чим у справі №910/2939/19 має місце новий предмет спору.

Щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." про визнання зловживанням позивачем процесуальними правами та залишення без розгляду позовної заяви в порядку п. 3 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відповідач у своєму клопотанні вказує, що Приватним акціонерним товариством "Київський меблевий комбінат" було тричі подано один і той самий позов з тим самим предметом та тими ж підставами, а саме в межах справ №910/17257/18, №910/1043/19 та №910/2939/19.

Із автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" вбачєаться, що у грудні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Київський меблевий комбінат" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Автогаражного кооперативу "Чайка" про:

- визнання незаконним будівництва відповідачем будівлі на земельній ділянці під кадастровим номером 8 000 000 000:85:281:0016 на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у місті Києві між вулицями Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В;

- зобов`язання відповідача за власний рахунок демонтувати незаконно збудовану будівлю на земельній ділянці під кадастровим номером 8 000 000 000:85:281:0016 на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у місті Києві між вулицями Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/17257/18 залишено вказаний позов без руху, а ухвалою від 18.01.2019 - позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням останнім вимог ухвали від 27.12.2018.

У січні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Київський меблевий комбінат" повторно звернулось до господарського суду міста Києва з тотожним позовом до Автогаражного кооперативу "Чайка", який ухвалою господарського суду міста Києва від 01.02.2019 у справі №910/1043/19 залишено без руху, а ухвалою від 25.02.2019 - повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням останнім вимог ухвали від 01.02.2019.

У березні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Київський меблевий комбінат" втретє подало до господарського суду міста Києва з тотожний позов до Автогаражного кооперативу "Чайка".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.03.2019 у справі №910/2939/19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Суд відзначає, що частиною 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Тобто, господарським процесуальним кодексом передбачено процесуальне право позивача повторно звертатись до господарського суду із позовною заявою з тим самим предметом та підставами, у разі якщо такий позов був повернутий на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Більше того, у відповідності до положень частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, в розумінні ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позови Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" до Автогаражного кооперативу "Чайка", які надійшли до господарського суду міста Києва у грудні 2018 року та у січні 2019 року, не вважаються поданими, а відтак позов Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" в межах справи №910/2939/19 вважається таким, що поданий вперше.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відтак, з огляду на законодавчо визначену процесуальну можливість позивача повторно (в третє) подати позов після його повернення судом на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у суду відсутні підстави для визнання таких дій зловживанням процесуальними правами.

Також, відповідач вказує, що відповідач зловживає своїми правами оскільки у нього відсутнє порушене право, що, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко.", встановлено в ухвалах господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/17257/18 та від 01.02.2019 у справі №910/1043/19.

По-перше, згідно ч. 2 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Тобто, такий вид судового рішення як ухвала суду постановляється за наслідками розгляду процедурного (процесуального) питання, пов`язаного із рухом справи в суді, отже під час її постановлення суд не вирішує (не встановлює) правомірність вимог позивача або їх безпідставність.

Натомість питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін вирішуються судом під час ухвалення рішення суду (ч. 1 ст. 237 осподарського процесуального кодексу України).

Зокрема, саме у мотивувальній частині рішення суду зазначається чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку (п. 4 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону, суд вважає необгрунтованими доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." про встановлення в ухвалах господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/17257/18 та від 01.02.2019 у справі №910/1043/19 відсутності у позивача порушеного права.

По-друге, згідно Господарського процесуального кодексу України встановлення наявності або відсутності порушеного права у позивача може мати місце виключно на стадії розгляду справи по суті, та відповідно встановлення обставин відсутності у позивача порушеного права та/або законного інтересу, за захистом якого він звернувся до суду, є підставою для відмови в задоволенні позову, а не залишення його без розгляду, тим більше на стадії підготовчого провадження з підстав зловживання правом.

Крім того, відповідач вказує про зловживання позивачем процесуальними правами з огляду на подання останнім в якості доказу угоди від 27.11.2018 про передачу з балансу кооперативу на баланс позивача нерухомого майна у вигляді колектору дощової каналізації D500 довжиною 70 погонних метрів, яка є нікчемною.

За приписами статті 210 Господарського процесуального кодексу України дослідження судом доказів, зокрема, відповідної угоди, може мати місце виключно на стадії розгляду справи по суті.

З`ясування обставин та перевірки їх доказами має місце перед судовими дебатами (ст. 217 Господарського процесуального кодексу України).

Натомість мета та завдання підготовчого провадження по справі визначені ст.ст. 181, 182, 183 Господарського процесуального кодексу України, положеннями яких не передбачено компетенції (можливості) суду досліджувати докази та надавати їх правову оцінку в межах підготовчого провадження.

Таким чином, дослідження угоди від 27.11.2018 про передачу з балансу кооперативу на баланс позивача нерухомого майна у вигляді колектору дощової каналізації D500 довжиною 70 погонних метрів та надання їй правової оцінки, в тому числі щодо дійсності або нікчемності, що входить до предмету доказування у даній справі, може мати місце виключно під час розгляду справи по суті, а тому вказані доводи відповідача щодо зловживання позивачем своїми правами визнаються судом недоведеними та необґрунтованими.

За таких обставин, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." у клопотанні доводи щодо зловживанням позивачем процесуальними правами не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

Щодо закриття провадження в частині вимоги Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" визнати незаконним будівництво відповідачем приміщення.

У своєму позові (в редакції про зміну предмету позову) Приватне акціонерне товариство "Київський меблевий комбінат" просить суд визнати незаконним будівництво Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." приміщення площею 30,40 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вулиці Фрунзе (Кирилівська), 82 , реєстраційний номер приміщення 31084887, дата реєстрації: 28.07.2010, номер запису 72-з в книзі д. 8з-101, яке знаходиться на земельній ділянці під кадастровим номером :85:281:0016 , прямо на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у м. Києві між вулицями Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Наведеними положеннями визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Тобто, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення

В той же час, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем особою способу захисту слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Тобто, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відтак, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту, що і унормовано в положеннях ст.ст. 4, 5 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Частиною першою та пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В даному випадку, в поданому до суду позові Приватним акціонерним товариством "Київський меблевий комбінат" заявляється вимога про визнання незаконним будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." приміщення. Тобто, фактичним предметом спору за таким позовом виступає встановлення юридичного факту - законності чи незаконності здійсненого відповідачем будівництва.

Однак, з огляду на викладені положення, така вимога не може бути предметом окремого позову, оскільки не стосується будь-яких прав чи обов`язків, тобто, її задоволення не призведе до поновлення чи захисту порушених прав і інтересів позивача, в той час, як господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких знаходиться спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин, а не встановлення самого факту вчинення незаконних дій.

Таким чином, слід дійти висновку, що заявлена за поданим позовом Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" вимога про визнання незаконним будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." приміщення не відповідає способам захисту прав, встановленим чинним законодавством, адже пред`явлена за відсутності визначення на захист яких прав та інтересів вона подана, тобто, не стосується захисту порушених прав чи інтересів (відсутній спір про право), а тому можливість розгляду такої вимоги у господарському суді відсутня.

Аналогічні висновки щодо неможливості розгляду судом самостійно в окремому позовному провадженні вимоги, яка не супроводжує спір про право, а стосується виключно встановлення юридичного факту, викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2018 у справі №910/14144/17 та від 11.09.2018 у справі №905/1926/16.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що вимога позивача про визнання незаконним будівництва фактично входить до предмету доказування під час розгляду вимоги про зобов`язання відповідача демонтувати відповідне приміщення, оскільки під час розгляду останньої підлягають з`ясуванню обставини законності здійснення такого будівництва.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За таких обставин, провадження у справі в частині вимоги Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" про визнання незаконним будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." приміщення підлягає закриттю, оскільки судом встановлено непідвідомчість справи в цій частині господарському суду (стаття 12 цього ж Кодексу).

Частиною 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись наведеними приписами законодавства, суд вбачає за необхідне повернути Приватному акціонерному товариству "Київський меблевий комбінат" сплачений ним судовий збір за вимогою про визнання незаконним будівництва приміщення (1 немайнова вимога).

Щодо необхідності залучення до участі у розгляді даної справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Частиною 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У своєму позові Приватне акціонерне товариство "Київський меблевий комбінат" просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко." за власний рахунок демонтувати незаконно збудоване приміщення площею 30,40 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вулиці Фрунзе (Кирилівська), 82 , реєстраційний номер приміщення 31084887, дата реєстрації: 28.07.2010, номер запису 72-з в книзі д. 8з-101, яке знаходиться на земельній ділянці під кадастровим номером :85:281:0016 , прямо на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у м. Києві між вулицями Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В.

Тобто, фактично вимога позивача зводиться до зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку під кадастровим номером :85:281:0016 від наявного на ній нерухомого майна.

При цьому, в обґрунтування вказаної вимоги, позивач зазначає, що спірне нерухоме майно збудоване прямо на колекторі дощової каналізації D500 (який проходить по території Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" та Автогаражного кооперативу "Чайка"), що становить загрозу життю та здоров`ю людей, може призвести до затоплення цілого мікрорайону міста Києва, а також завдати шкоду власності позивача.

Земельна ділянка під кадастровим номером : 85 :281:0016 перебуває у власності територіальної громади міста Києва, а відтак суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України залучити до участі у розгляді даної справи орган який уповноважений здійснювати представництво інтересів територіальної громади міста Києва, - Київську міську раду, в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, оскільки рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки територіальної громади міста Києва як власника земельної ділянки та як мешканців міста Києва.

Підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою (ч. 1 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами пункту 1 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу;

Пунктом 4 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у зв`язку з необхідністю витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи належних, достатніх та допустимих доказів для прийняття рішення у справі та необхідність подання учасниками справи додаткових пояснень (зокрема, надання можливості залученій третій особі надати власні письмові пояснення щодо даного спору, а відповідачу - заперечення на відповідь на відзив), а також з метою створення сторонам необхідних умов для вирішення спору, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи в розумні строки.

На підставі ст.ст. 2, 43, 46, 50, 120, 183, 202, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко" про визнання зловживанням позивачем процесуальними правами та залишення без розгляду позовної заяви в порядку п. 3 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України відмовити.

2. Провадження у справі №910/2939/19 в частині позовної вимоги Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і Ко" про визнання незаконним будівництва відповідачем приміщення площею 30,40 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вулиці Фрунзе (Кирилівська), 82 , реєстраційний номер приміщення 31084887, дата реєстрації: 28.07.2010, номер запису 72-з в книзі д. 8з-101, яке знаходиться на земельній ділянці під кадастровим номером :85:281:0016 , прямо на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у м. Києві між вулицями Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В, закрити.

3. Повернути Приватному акціонерному товариству "Київський меблевий комбінат" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82; ідентифікаційний код 05516151) з Державного бюджету України судовий збір в частині 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) грн. 00 коп., сплачений за платіжним дорученням №797 від 06.03.2019. Видати наказ.

4. Залучити до участі у розгляді справи Київську міську раду (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний коди 22883141) в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

5. Зобов`язати позивача направити залученій третій особі копії позовної заяви з додатками не пізніше трьох днів з дня вручення копії даної ухвали, а докази такого направлення надати суду.

6. Зобов`язати відповідача направити залученій третій особі копію відзиву з додатками не пізніше трьох днів з дня вручення копії даної ухвали, а докази такого направлення надати суду.

7. Зобов`язати Автогаражний кооператив "Чайка" направити залученій третій особі копію письмових пояснень не пізніше трьох днів з дня вручення копії даної ухвали, а докази такого направлення надати суду.

8. Запропонувати залученій третій особі-2 у строк протягом десяти днів з дня одержання даної ухвали надати суду письмові пояснення щодо позову та/або відзиву, складені з урахуванням вимог ст. 168 Господарського процесуального кодексу України, з доказами їх направлення іншим учасникам справи.

9. Відкласти підготовче засідання у справі на 29.07.2019 на 11:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44-В, зал судових засідань №21 (корпус Б).

10. Викликати у підготовче засідання представників сторін. У відповідності до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України надати документи, що підтверджують повноваження представників учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (09.07.2019) та може бути оскаржена в частині п. 2 резолютивної частини ухвали протягом десяти днів з дня складення її повного тексту шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

В іншій частині ухвала суду не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 11.07.2019.

Суддя Р.В. Бойко