РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 м. Київ Справа № 910/5914/19

За позовом: комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СОЛОМ`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА";

до: фізичної особи-підприємця ПАШКЕВИЧ ОЛЕНИ ІВАНІВНИ ;

про: стягнення 114.770,26 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Комунальне підприємство "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СОЛОМ`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до фізичної особи-підприємця ПАШКЕВИЧ ОЛЕНИ ІВАНІВНИ про стягнення 114.770,26 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між Солом`янською районною у місті Києві державною адміністрацією, як орендодавцем, позивачем, як балансоутримувачем та відповідачем, як орендарем договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 02.02.2015 № 488, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 114.770,26 грн., з яких: 108.123,73 грн. - основна заборгованість, 1.304,29 грн. - 3 % річних та 5.342,24 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5914/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Солом`янського району міста Києва від 12.03.2010 № 1020/Б.

Між Солом`янською районною у місті Києві державною адміністрацією, як орендодавцем, позивачем, як балансоутримувачем та відповідачем, як орендарем укладено додаткову угоду від 02.02.2015 № б/н про внесення змін до договору від 12.03.2010 № 1020/Б, а саме, зокрема, змінено номер договору на № 488 (далі - Договір), відповідно до предмету якого орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 14.03.2014 № 169 та розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.02.2015 № 65 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об`єкт оренди, який знаходиться за адресою: м . Київ , вул . Митрополита Василя Липківського , 43, для розміщення суб`єкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення- 97,7 кв.м. та перукарні - 42,9 кв.м. (п. 1.1 Договору).

Розділом 3 Договору сторонами визначена орендна плата, а саме, зокрема:

- за користування об`єктом оренди орендар сплачує балансоутримувачу орендну плату, яка на дату підписання Договору становить 6.196,35 грн. (п. 3.1 Договору);

- розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці (п. 3.2 Договору);

- орендна плата сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати та інших платежів є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об`єкта оренди орендодавцеві (п. 3.5 Договору);

- орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця (п. 3.6 Договору).

Так між сторонами Договору підписаний та скріплений відбитками їх печаток акт приймання-передачі об`єкта оренди від 02.02.2015, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв об`єкт оренди за Договором, який перебуває на балансі поивача.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об`єктом оренди можуть бути державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання.

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті порушення відповідачем грошового зобов`язання за Договором. Відповідач в установлений Договором строк у період часу з 01.02.2018 по 28.02.2019 не здійснив на користь позивача орендну плату, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 108.123,73 грн.

Враховуючи порушення відповідачем грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1.304,29 грн. та інфляційних втрат в сумі 5.342,24 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч. 1, 4 ст. 286 ГК України).

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо погашення відповідачем суми заборгованості, наявної за Договором, в сумі 108.123,73 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, суд відзначає, що факт наявності заборгованості у відповідача належним чином прокурором доведено, документально підтверджено і, в той же час, відповідачем не спростовано, відтак суд позовну вимогу про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 108.123,73 грн., який утворився внаслідок несплати орендної плати за Договором, визнає правомірною та такою що підлягає задоволенню повністю.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов`язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Статтею 29 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" встановлено, що за невиконання зобов`язань за договором оренди, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1.304,29 грн. та інфляційних втрат в сумі 5.342,24 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ПАШКЕВИЧ ОЛЕНИ ІВАНІВНИ ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СОЛОМ`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА" (03186, м.Київ, ВУЛИЦЯ СОЦІАЛІСТИЧНА, будинок 6, ідентифікаційний код 35756919) основну заборгованість в сумі 108.123 (сто вісім тисяч сто двадцять три) грн. 73 коп., 3 % річних в сумі 1.304 (одна тисяча триста чотири) грн. 29 коп., інфляційні втрати в сумі 5.342 (п`ять тисяч триста сорок дві) грн. 24 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац