ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2019 р. Справа №914/233/19

Місто Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого(судді-доповідача): Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія Скарбниця, м.Львів, від 02.05.2019

на рішення Господарського суду Львівської області від 09.04.2019, суддя Фартушок Т.Б., повний текст складено 15.04.2019,

у справі № 914/233/19

за позовом: Приватного акціонерного товариства Страхове товариство Гарантія, м.Київ;

до Відповідача: Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія Скарбниця, м.Львів;

за участі Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача: Львівського комунального підприємства Львівелектротранс, м.Львів;

про: відшкодування шкоди у зв`язку з виплатою страхового відшкодування;

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

короткий зміст вимог позову та рішення суду першої інстанції:

07.02.2019р. на розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява від 29.01.2019р. №147/19 (вх.№240) Приватного акціонерного товариства Страхове товариство «Гарантія» до Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про відшкодування шкоди у зв`язку з виплатою страхового відшкодування; ціна позову 11279,45грн.

Підставами позовних вимог Позивач зазначає відмову Відповідача відшкодувати кошти, котрі були виплачені Позивачем внаслідок страхового випадку.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.04.2019, суддя Фартушок Т.Б., у справі №914/233/19 - позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» 11 279,45грн. шкоди у зв`язку з виплатою страхового відшкодування та судовий збір у розмірі 1921грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відсутність доказів письмового повідомлення Страхувальником Страховика за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності перед третіми особами від 25.03.2015р. №01/14013/ЦВ/15/301 про факт настання події, яка має ознаки страхового випадку не перешкодила Страховику переконатись в тому, що така подія є страховим випадком, оскільки матеріалами справи підтверджено, що представник Відповідача був повідомлений про настання такої події та присутній на місці події безпосередньо після її настання. Більше того, відсутність повідомлення Страховика про факт настання події, яка має ознаки страхового випадку, може бути підставою до відмови у виплаті страхового відшкодування лише у випадку, якщо таке неповідомлення спричинило неможливість встановлення Страховиком того, чи є така подія страховим випадком, а також причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Судом констатовано, що Відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, хоча йому було створено усі можливості для надання заперечень, від жодного Учасника справи не надходило клопотання про витребування доказів, судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. Матеріалами справи підтверджено факт безпідставної відмови Позивачу в здійсненні відшкодування здійсненого Позивачем страхового відшкодування.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

в апеляційній скарзі відповідач просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, мотивуючи це тим, що позивачем не було надано підтвердження про письмове повідомлення страховика про настання страхового випадку та таке повідомлення не подавалося до ПРАТ «АСК «Скарбниця» після ДТП, як цього вимагає Закон та умови договору, а лише один витяг з журналу обліку страхових випадків ЛКП «Львівелектротранс» без підтверджуючих підписів та не зазначених підтверджуючих документів на представництво не можуть братися судом до уваги. Оскільки копії витягу з журналу обліку страхових випадків ЛПК «Львівелектротранс» подано з порушенням закону, то зазначене є підставою для скасування рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги з тих мотивів, що доводи апелянта про те, що страхувальник при настанні події повинен письмово повідомити страховика, однак ані в законі, ані в договорі не зазначено про виключно письмове повідомлення. Про факт отримання повідомлення вказують ті обставини, що представник ПрАТ АСК «Скарбниця» виїжджав на місце події. Крім того, на офіційному сайті ПрАТ АСК «Скарбниця» зазначено, що ОСОБА_1 , з 2014 року є першим заступником голови правління зі страхування, а тому аргумент скаржника про неможливість ідентифікації зазначеної особи в Журналі страхових випадків є надуманим. Представник відповідача ОСОБА_1 , був повідомлений про настання події та присутній на місці події безпосередньо після її настання.

У відповіді на відзив відповідач зазначає, що позивач бере за підставу у виплаті один витяг з журналу обліку страхових випадків ЛКП «Львівелектротранс» без підтверджуючих підписів та документів на представництво.

У запереченнях на відповідь на відзив ПрАТ «СТ «Гарантія» зазначає, що відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів того, що його не було повідомлено страхувальником про подію. Відповідачем не було заявлено клопотання про витребування оригіналу Журналу обліку страхових випадків, який знаходиться у ЛКП «Львівелектротранс».

Розглянувши у письмовому провадженні наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам та запереченням сторін, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без змін, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Згідно встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

25.03.2015 між приватним акціонерним товариством Акціонерною страховою компанією Скарбниця (Відповідач, Страховик) та Львівським комунальним підприємством Львівелектротранс (Третя особа, Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування цивільної відповідальності перед третіми особами №01/14013/ЦВ/15/301 (далі Договір - 1), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої Страхувальником Третім особам внаслідок здійснення своєї господарської діяльності в період з 00:00год. 30.03.2015р. до 29.03.2016р.

Відповідно до пункту 8.1.1. Договору -1 Страхувальник при настанні події, що має ознаки страхового випадку, зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня настання такої події письмово повідомити про це Страховика.

Згідно пункту 9.1.5. Договору -1 Страховик може повністю або в відповідній частині відмовити у виплаті страхового відшкодування. Підставою для відмови Страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення Страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення Страховикові перешкод у визначення обставин, характеру та розміру збитків.

02.06.2015 між Приватним акціонерним товариством Страхове товариство Гарантія (Позивач) та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №5-155-055/13.1/15 (далі Договір 2), за умовами якого ОСОБА_2 застрахував на строк з 18:00год. 02.06.2015р. по 01.06.2016р. свої майнові інтереси, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням легковим автомобілем FIAT DOBLO COMBI д.р.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску вартістю 150000грн.

Пунктом 10 Договору -2 встановлено франшизу у випадку пошкодження предметом, що підскочив чи впав, у розмірі 1 відсотка від страхової суми.

У відповідності до Договору 2 ОСОБА_2 03.02.2016р. звернувся до Позивача із заявою про страховий випадок №208-16, у якій повідомив, що 02.02.2016р. по вул. Митрополита Андрея у м.Львові близько 17:00год. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний йому легковий автомобіль FIAT DOBLO COMBI д.р.н.з. НОМЕР_1 зазнав механічних ушкоджень.

Заявою про страхову виплату від 04.02.2016р. ОСОБА_2 просив Позивача здійснити страхове відшкодування на авторемонтне підприємство ФОП ОСОБА_3

Актом про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 14.02.2016р. №1553, складеним СПД ФО ОСОБА_4 , встановлено, що вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля FIAT DOBLO COMBI д.р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , необхідного для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складових,в тому числі ПДВ, становить 12 779,45грн.

Згідно страхового акту від 15.03.2016р. №206-16 та листа-розрахунка страхової виплати по Договору 2 Позивачем здійснено розрахунок належної до виплати ОСОБА_2 страхової виплати у зв`язку із настанням страхового випадку в розмірі 11 279,45грн.

Платіжним дорученням від 15.03.2016р. №524 Позивач, у відповідності до Заяви ОСОБА_2 про страхову виплату від 04.02.2016р. здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 11279,45грн. на користь СПД-ФО ОСОБА_3 .

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 27.04.2016р. у справі №465/995/16-п ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850грн.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 29.07.2016р. у справі №465/995/16-п постанову Франківського районного суду м.Львова від 27.04.2016р. у справі №465/995/16-п скасовано, а провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення.

Вказаною Постановою встановлено наступне:

Відповідно до … Акту № 7 про пошкодження контактної мережі відділу безпеки руху ЛКП Львівелектротранс від 02 лютого 2016 року у м. Львові по вул. Ангеловича від центру міста при під`їзді до східної стрілки тролейбусом на проїзну частину дороги, внаслідок обриву, впав контактний провід. При падінні такий пошкодив автомобіль НОМЕР (приховано). Як зазначено у даному акті, контактна мережа на зазначеній ділянці не мала зауважень до виявленого пошкодження. Однак, згідно висновку чергового ВБР контактний провід обламався в місці старого підпалу і мав стару тріщину.

… згідно акту обстеження струмоприймачів (штанг) тролейбуса від 04 липня 2016 року комісія провела обстеження тролейбусів, що зазвичай їздять на даній ділянці маршруту та виявила, що штанги тролейбусів є неізольовані та в деяких місцях не працюють штангоуловлювачі. Падіння таких штанг призводить до підпалів, а в подальшому до обриву контактної проводки..

Заявою про виплату страхового відшкодування від 09.10.2018р. вих. №1498/18 Позивач звертався до Відповідача із вимогою про відшкодування сплаченого внаслідок ДТП за участю належного ОСОБА_2 легкового автомобіля страхового відшкодування в розмірі 11279,45грн.

Листом від 31.10.2018р. вих. №382 Відповідач повідомив Позивача про відтермінування прийняття рішення про здійснення виплати страхового відшкодування у зв`язку із неповнотою поданих документів для такої виплати.

У відповідь на вказаного Листа Позивачем надіслано на адресу Відповідача лист від 13.11.2018р. вих. №1649/18, у якому повторно просив здійснити відшкодування виплаченого страхового відшкодування.

Листом від 19.11.2018р. вих. №406 Відповідач відмовив Позивачу в виплаті відшкодування з підстав письмового неповідомлення Страхувальником Страховика про настання страхового випадку.

Листом від 19.12.2018р. вих. №07/1834 (а.с.91 т.1) третя особа без самостійних вимог ЛКП «Львівелектротранс» повідомила Позивача про неправомірність відмови Відповідача у виплаті страхового відшкодування з підстав того, що представник Відповідача був належним чином повідомлений про факт настання страхового випадку та виїжджав на місце його настання, що підтверджує витягом з Журналу обліку страхових випадків Служби безпеки руху ЛКП Львівелектротранс (а.с 92, 93 Т.1).

Як встановлено із вказаного витягу, представник Відповідача ОСОБА_1 02.02.2016р. о 17:14год. виїжджав на місце настання ДТП за участю належного ОСОБА_2 легкового автомобіля FIAT DOBLO COMBI д.р.н.з. НОМЕР_1 .

Листом від 04.01.2019р. вих. №19/19 Позивач повторно звернувся до Відповідача про виплату відшкодування здійсненої страхової виплати.

Доказів повного чи часткового здійснення Відповідачем відшкодування Позивачу виплаченої суми страхового відшкодування Сторонами суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Предметом позову є - вимога про стягнення з Відповідача на користь Позивача 11279,45грн. шкоди у зв`язку із виплатою страхового відшкодування

У поданому до суду першої інстанції листі від 25.02.2019р. вх.№7971/19 Позивач наголошує, що відповідно до ст.991 ЦК України, ст. 26 Закону України Про страхування підставами для відмови у страхових виплатах є несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку без поважних на це причин. Із наданих до суду документів, як доказ долучений до позовної заяви, що страхувальник (ЛКП Львівелектротранс) надав витяг із журналу обліку страхових випадків служби безпеки руху, ЛКП Львівелектротранс, представник АСК Скарбниця - ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про настання страхового випадку та виїзджав на місце події. Більше того, відповідно до пункту 9.1.5 договору від 25.03.2015 року причинами відмови у виплаті страхового відшкодування може бути несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин.

Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Приписами статті 9 Закону України Про страхування передбачено, що страхова сума це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно статті 25 Закону України Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічне положення міститься в статті 993 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Суд також зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постанові Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приписами частини першої статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В той же час, згідно п.5 ч.1 ст. 26 Закону України Про страхування підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків (аналогічна правова позиція викладена у п.5 ч.1 ст.991 ЦК України).

Таким чином, відсутність доказів письмового повідомлення Страхувальником Страховика за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності перед третіми особами від 25.03.2015р. №01/14013/ЦВ/15/301 про факт настання події, яка має ознаки страхового випадку не перешкодила Страховику переконатись в тому, що така подія є страховим випадком, оскільки матеріалами справи підтверджено, що представник Відповідача ОСОБА_1 був повідомлений про настання такої події та присутній на місці події безпосередньо після її настання.

ОСОБА_1 входить до складу Правління Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія Скарбниця, чого не заперечено сторонами.

Відсутність повідомлення Страховика про факт настання події, яка має ознаки страхового випадку, може бути підставою до відмови у виплаті страхового відшкодування лише у випадку, якщо таке неповідомлення спричинило неможливість встановлення Страховиком того, чи є така подія страховим випадком, а також причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постанові Великої палати Верховного суду від 04.07.2018 р. у справі №755/18006/15-ц.

Суди дійшли правильного висновку, що зібраними по справі доказами встановлено факт ДТП, причини та обставини її настання, а також розмір заподіяної шкоди. Неповідомлення про страховий випадок не є підставною для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки вказані дії не призвели до неможливості страховиком встановити вищевказані обставини. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик зобов`язаний відшкодувати завдану позивачу шкоду в межах ліміту страхового відшкодування (постанова Верховного Суду від 21.08.2018р. у справі №227/3573/16-ц).

Відтак, з урахуванням вимог ст.991 ЦК України, ст. 26 Закону України Про страхування, правових висновків Верховного Суду, відповідно до яких підставами для відмови у страхових виплатах є несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку без поважних на це причин, беручи до уваги наявні в матеріалах справи та не спростовані Відповідачем докази того, що представник Відповідача був повідомлений належним чином про настання страхового випадку та виїзджав на місце події, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав до відмови у виплаті страхового відшкодування, передбачених п.9.1.5 Договору 1 (несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин).

Водночас слід ураховувати, що закон пов`язує обов`язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не із наданням певних доказів страхувальником.

Висновок суду апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 09.04.2019 у справі №914/233/19 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.129 ГПК України апеляційний суд дійшов висновку про покладення сплаченого скаржником судового збору на скаржника.

Керуючись ст. ст. 8, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія Скарбниця, м.Львів, від 02.05.2019 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 09.04.2019 у справі №914/233/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст.286-289 ГПК України.

Головуючий(суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

Г.Г. Якімець