ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.07.2019м. ДніпроСправа № 904/4543/14
За заявою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

Про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання

У справі:

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль", м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат у сумі 2 538 695, 02 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

Від позивача (заявника): Єгоров В.С., довіреність № 14-183 від 13.05.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1292 від 04.11.2017, адвокат

Від відповідача: Сидорчук І.С., довіреність № 16/2019 від 28.05.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/2036 від 23.04.2019 року, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, у якому просило стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на свою користь пеню у розмірі 497 119,27 грн., 3% річних у розмірі 917 207,44 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 124 368,31 грн., що нараховані на суму основного боргу у розмірі 16 451 389,68 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2014 року позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Радянська, 2, ідентифікаційний код 00130820) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) пеню у розмірі 496 965,55 грн., 3% річних у розмірі 917 176,70 грн., індекс інфляції у розмірі 1 124 368,31 грн. та судовий збір у розмірі 50 770,21 грн.

08.09.2014 року на виконання рішення суду видано наказ.

Позивачем подано до суду заяву про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Заява мотивована тим, що згідно довідки Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" після пред`явлення вищевказаного наказу Господарського суду Дніпропетровської області до органів державної виконавчої служби, виконавчий документ на адресу заявника не повертався.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2019 прийнято заяву позивача до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 22.07.2019.

Відповідачем подані заперечення на заяву про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання, в яких просить суд відмовити в задоволенні даної заяви, а також з метою об`єктивного розгляду даної справи залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог орган, що здійснював примусове виконання рішення та має статус юридичної особи - Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області.

Заперечуючи проти задоволення заяви, відповідач вказує на те, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управлення державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 08.12.2015 повернуто наказ №904/4546/14 від 08.09.2014 стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 21.04.1999 №606-ХІV), оскільки стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про можливість повернення йому виконавчого документу і про наслідки невчинення таких дій. Відповідач критично ставиться до твердження стягувача щодо неотримання останнім постанови про повернення виконавчого документу та самого виконавчого документу, оскільки у постанові про відкриття виконавчого провадежння зазначається ідентифікатор доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, а тому стягувач мав реальну можливість перевіряти хід виконавчого провадження та своєчасно дізнатися про повернення прийняття постанови про повернення виконавчого документа, яка до того ж направляється стягувачу рекомендованим листом з повідомленням. Довідку про нетримання стягувачем наказу, відповідач вважає суперечливим доказом, оскільки її виготовлено самим стягувачем, а не органами поштового зв`язку. Натомість лист Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції України у Дніпропетровській області № ПАТ-145-02 від 01.04.2019 підтверджує факт направлення на адресу стягувача 9 наказів разом із постановами про повернення виконавчих документів, у тому числі і наказу №904/4543/14 від 08.09.2014.

Відповідач зауважує, що стягувач тривалий час не цікавився станом виконавчого провадження, та враховуючи те, що Законом визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням його до виконання, та у разі його повернення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Оскільки спірний наказ повернуто стягувачеві 08.12.2015, з урахуванням п.5.5 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ стягувач мав право повторно пред`явити наказ до виконання до 08.12.2018. Проте, в цей строк стягувач своїм правом на пред`явлення наказу до виконання не скористався. Поважних причин для поновлення строку пред`явлення наказу до виконання, у заяві про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не навів.

Стосовно клопотання відповідача про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган, що здійснював примусове виконання рішення та має статус юридичної особи - Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області суд доходить висновку про його відхилення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

З аналізу вищенаведеної норми, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору можуть бути залучені до участі у справі лише в процесі розгляду даної справи за умови, що рішення по даній справі може вплинути на їх права та обов`язки.

У той же час, рішення по даній справі вже прийнято (21.08.2014) та набрало законної сили, а у суду відсутня процесуальна підстава для залучення третьої особи до участі у справі після прийняття рішення у справі. Також суд не вбачає обставин (а відповідач у своїй заяві не наводить) яким чином рішення у даній справи (про стягнення штрафних санкцій та нарахувань (3% річних, індексу інфляції) з ПАТ "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль", нарахованих за несвоєчасну сплату суми основного боргу за договором) може вплинути на права та обов`язки Головного територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області.

Позивачем подані пояснення до заяви, які одночасно є відповіддю на відзив боржника. У поясненнях заявник зазначає, що після того, як державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, останнім виконавчий документ не отримано. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, зазначених у постанові державного виконавця, не перешкоджає повторному пред`явленню виконавчого документа до виконання. Стосовно пропуску строку на пред`явлення наказу до виконання стягувач вказує, що законодавством не визначено причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд має поновити пропущений строк. В свою чергу, рішення є обов`язковими до виконання та у ряді численних рішень Європейського суду з прав людини наголошується на тому, що невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його користь, є втручання у справі сторони на мирне володіння своїм майном, що є порушенням першого пункту статті 1 першого протоколу Конвенції. Заявник вважає вчасне неотримання ним виконавчого документа з органів ДВС поважною причиною для поновлення строку на його пред`явлення до виконання.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Заявою №14/2-4623 від 20.10.2014 стягувачем було пред`явлено до виконання наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2014 у справі №904/4543/14 до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції.

Постановою від 06.11.2014 державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №45290420 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/4543/14 від 08.09.2014.

02.12.2014 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято постанову про прийняття до виконання виконавче провадження №4529420.

08.12.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (наказу №904/4543/14 від 08.09.2014) на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа).

25.02.2019 стягувач звернувся до Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України з листом про надання інформації щодо виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2014 у справі №904/4543/14.

Листом №ПАТ-145-02 від 01.04.2019 Головне управління державної виконавчої служби повідомило стягувача, що постановою від 08.12.2015 наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2014 у справі №904/4543/14 був повернутий стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент винесення постанови).

Разом з тим, у вищезазначеному листі було зазначено, що надати інформацію щодо реквізитів поштового відправлення на даний час неможливо, оскільки реєстри відправленої кореспонденції відсутні у зв`язку із закінчення строку зберігання останніх.

Наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2014 у справі №904/4543/14 був виданий зі строком пред`явлення до 07.09.2015.

Статтею 23 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент винесення постанови) передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Так, строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2014 у справі №904/4543/14 був перерваний пред`явленням стягувачем відповідного виконавчого документа до виконання.

Після винесення державним виконавцем постанови від 08.12.2015 про повернення виконавчого документу стягувачу, строки пред`явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2014 у справі №904/4543/14 перериваються. Відповідно вказаний наказ мав бути пред`явлений до виконання у строк до 08.12.2016.

05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Пунктом 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

На момент набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (05.10.2016), строк пред`явлення наказу суду від 08.09.2014 у справі №904/4543/14 не сплив, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 та положення статті 12 зазначеного Закону. Відповідно, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2014 у справі №904/4543/14 мав бути пред`явлений до виконання до 08.12.2018.

Між тим, стягувач 05.07.2019, тобто поза межами встановленого строку для пред`явлення наказу до виконання, звертається до суду заявою про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, мотивуючи її тим, що після пред`явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області до органів державної виконавчої служби, виконавчий документ на адресу заявника не повертався, а про його повернення стягувач дізнався лише після отримання листа №ПАТ-145-02 від 01.04.2019 Головного управління державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання, а ст. 8 передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

Статтями 2, 326 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип обов`язковості судового рішення. Тобто, виконання судового рішення в порядку та в межах повноважень, закріплених законом, є одним з основних конституційних принципів, які характеризують державу як правову.

Відповідно до ч. 4 ст. 13, ст. 129 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини й громадянина захищаються судом; обов`язковість рішень суду є однією з основних задач судочинства.

Положення ст. ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Наразі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2014 у справі №904/4543/14, на виконання якої видано наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2014, не виконане.

Крім того, суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015 порушено провадження у справі №904/10198/15 про банкрутство Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" за заявою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2017 ПАТ Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" включено до реєстру вимог кредиторів у справі №904/10198/15, а саме 2 756,00 грн. до 1 черги задоволення, 663 834 564,29 грн. до 4 черги задоволення та 92 112 662,74 грн. до 6 черги задоволення.

Таким чином, заявник мав дійсні сподівання на стягнення коштів на його користь у справі про банкрутство.

При наявності порушеної справи про банкрутство відносно боржника, у стягувача була відсутня можливість іншим чином виконати рішення суду у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 провадження у справі №904/10198/15 закрито на підставі п.12) ч.1 ст. 83, п.4-3 розділу Х Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ч.5 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", в зв`язку із прийняттям Фондом державного майна України рішення про приватизацію державного пакету акції розміром 99,9277% статутного капіталу АТ "Дніпровська ТЕЦ" (наказ №759 від 08.06.2018).

Згідно п.4-3 розділу Х Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.

Вказані зміни у Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" внесені згідно із Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна" від 18.01.2018 № 2269-VIII.

Отже, справу про банкрутство Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" закрито у зв`язку зі зміною законодавства.

Очевидним є вчинення позивачем дій, спрямованих на виконання рішення суду, оскільки стягувач, першочергово звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до органів ДВС (№14/2-4623 від 20.10.2014). В подальшому, стягувач вчиняв дії, спрямовані на стягнення коштів у справі про банкрутство.

При цьому, суд звертає увагу, що неотримання позивачем дублікату наказу в період провадження у справі про банкрутство можна вважати поважним, оскільки з урахуванням ст. 34 та ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" таке виконавче провадження підлягало б зупиненню (у разі порушення справи про банкрутство) чи закінченню (у випадку визнання боржника банкрутом).

Тобто, отримання дублікату наказу у період порушеної справи про банкрутство не мало б наслідком виконання судового рішення.

У той же час, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" намагалося отримати задоволення вимог у справі про банкрутство, а після закриття провадження у справі про банкрутство - звернулося за дублікатом наказу.

При цьому, прострочення з 08.12.2018 по 02.07.2019 (дата відправки заяви до суду) є незначним і обґрунтовується вищенаведеними обставинами.

Відповідач, у судовому засіданні усно зауважив, що у п.4-3 розділу Х Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" унормовано, що після припинення провадження у справі про банкрутство забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, зупиняється перебіг позовної давності, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Зазначені дії не поширюються на задоволення вимог поточних кредиторів, на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дані аргументи відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, вказані норми законодавства стосуються саме виконання рішення суду, а не питання видачі дублікату наказу та поновлення строку пред`явлення наказу до виконання.

Враховуючи викладені вище обставини, господарський суд доходить висновку, що заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про поновлення строку пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області є правомірною і підлягає задоволенню.

З урахуванням того, що фактично позивачем було пропущено строк пред`явлення наказу до виконання з поважних причин, тобто відсутня недбала бездіяльність стягувача, що спричинила пропуск строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання слід задовольнити.

За приписами п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи дотримання заявником положень чинного законодавства щодо оформлення заяви видачу дублікату виконавчого документу та оплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про видачу дубліката наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2014 у справі №904/4543/14 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 329, п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документу задовольнити.

2. Поновити Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2014 у справі №904/4543/14.

3. Встановити строк пред`явлення наказу до виконання до 31.12.2019.

4. Видати Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2014 у справі №904/4543/14 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пені у розмірі 496 965,55 грн., 3% річних у розмірі 917 176,70 грн., індексу інфляції у розмірі 1 124 368,31 грн. та судового збору у розмірі 50 770,21 грн.

Ухвала набирає законної сили 22.07.2019 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 23.07.2019.

Суддя О.М. Крижний