ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.07.2019 Справа № 920/490/19

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 920/490/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сумигаз збут (40000, м.Суми, вул. Береста, 21, код 39586236)

до відповідача: Недригайлівської районної ради (42100, Сумська область, смт.Недригайлів, вул.Сумська, 4, )

про стягнення 74925 грн. 27 коп.

Справа розглядається без виклику сторін

встановив:

Відповідно до вимог позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь74925,27 грн. за неналежне виконання умов договору № 41DВ407-318-19 від 31.01.2019 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, з яких: 66671,83 грн. основного боргу, 6139,41 грн. пені, 1600,12 грн. інфляційних збитків, 513,91 грн. - 3% річних, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору № 41DВ407-318-19 від 31.01.2019 відповідачу було поставлено газ по Договору, газ було прийнято відповідачем, однак за нього не сплачено, що є порушенням п. 5.4.2 Договору. Тому, зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Ухвалою господарського суду від 21.05.2019 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі.

Поштове повідомлення про вручення ухвали відповідачу повернулося на адресу суду з відміткою про вручення 27.05.2019.

Відповідач подав відзиву на позов № 01-24/107 від 05.06.2019, в якому позовні вимоги визнає та не заперечує проти розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Будь-яких заяв та клопотань учасниками справи суду не надавалось.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішує справу за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив:

31.01.2019 між ТОВ «Сумигаз Збут» та Недригайлівською районною радою був укладений договір № 41DВ407-318-19 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов`язався поставити відповідачу у 2019 році природний газ в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та у порядку, що визначені Договором.

Згідно з п. 2.9.1 2.9.4 Договору кількість спожитого відповідачем газу за місяць оформлюється актом прийому-передачі.

В січні 2019 року позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 66 671 грн 83 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи, підписаним сторонами без заперечень та скріплений печатками сторін актом приймання-передачі природного газу № СМ389000491 від 31.01.2019 на суму 66671,83 грн. Крім того, між сторонами 27.03.2019 було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків, в якому сторони підтвердили заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 66671,83 грн.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання згідно рахунку фактури.

В матеріалах справи наявний рахунок-фактура на оплату № 69000728 від 31.01.2019 на суму 66671,83 грн. Однак, за поставлений природний газ відповідач у строки, які передбачені Договором не розрахувався у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 66671,83 грн.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача та враховуючи доведеність факту заборгованості відповідача перед позивачем по Договору на суму 66671,83 грн., заявлена позовна вимога позивача про стягнення з відповідача зазначеної суми є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За неналежне виконання умов договору відповідачу нараховано до сплати 6139,41 грн. пені, 1600,12 грн. інфляційних збитків, 513,91 грн. - 3% річних.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1600,12 грн. інфляційних збитків, 513,91 грн. - 3% річних.

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 6.2.1 Договору передбачено, що за порушення строків оплати відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Позивачем у позовній заяві зазначено розрахунок пені.

Суд дійшов висновку, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у Договорі, відповідачем не надано контррозрахунку суми пені, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 6139,41 грн. пені є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, з урахуванням всіх обставин справи, подав суду належні докази, які об`єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію.

За таких обставин, вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн, які були сплачені позивачем відповідно до платіжного доручення № 2885 від 16.05.2019.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Сумигаз Збут до Недригайлівської районної ради про стягнення 74 925 грн. 27 коп. задовольнити.

2.Стягнути з Недригайлівської районної ради (42100, Сумська область, смт.Недригайлів, вул.Сумська, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сумигаз Збут (вул. Береста, 21, м. Суми, 40000, код 39586236) 66671,83 грн. основного боргу, 6139,41 грн. пені, 1600,12 грн. інфляційних збитків, 513,91 грн. - 3% річних, 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам у справі.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.07.2019.

Суддя О.Ю. Соп`яненко