РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2019Справа № 910/6527/19

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні

справу № 910/6527/19

за позовом фізичної особи-підприємця Толочкевича Михайла Івановича;

до дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" приватного

акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок

України "Укрпрофоздоровниця";

про стягнення 9258,53 грн.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Толочкевич Михайло Іванович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця" про стягнення 9258,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за укладеним з позивачем Договором підряду № 102 від 29.11.2018р., внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 9258,53 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини в строк до 27.06.2019р.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.05.2019р. була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03084, м. Київ, Конча-Заспа, Столичне шосе, 27 км, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 27.05.2019р. про відкриття провадження у справі та призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін отримав 04.06.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, долученим до матеріалів справи.

14.06.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить в позові відмовити. Так, відповідач посилається на те, що договір підряду № 102 від 29.11.2018р. та акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року, на яких ґрунтуються позовні вимоги зі сторони ДП "Клінічний санаторій "Жовтень" було підписано попереднім керівником підприємства, якого звільнено з посади з 06.03.2019р., у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями у веденні господарської діяльності підприємства. При цьому, перевіркою було встановлено завищення вартості робіт за актом приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року. Також, відповідач зазначає про порушення позивачем п. 5.2. договору щодо строків виконання робіт.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Станом на 16.07.2019р. від позивача не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2018р. між позивачем (за договором - замовник) та відповідачем (за договором - підрядник) було укладено Договір підряду № 102, за умовами п.п.1.1., 1.2. якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати ремонтні роботи у відповідності з умовами даного договору. Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її. Предметом договору є: ремонт санвузла поверх 1.

Згідно з умовами п.п. 3.1., 3.2. договору, вартість робіт відповідно затвердженій договірній ціні і локальному кошторису становить 9 258,53 грн. В разі зміни цін на матеріали, транспортні послуги та ін. кошторисна вартість робіт коригується за згодою сторін.

Замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи протягом 15 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт (п. 4.3. договору).

Відповідно до п. 5.2. договору, підрядник зобов`язується виконати роботу на протязі 1 місяця з моменту підписання договору.

Умовами п. 7.1. договору визначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного його виконання.

Так, з метою виконання договору сторонами було підписано Договірну ціну, Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 та дефектний акт.

04.03.2019р. сторони підписали довідку про вартість виконаних будівельних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року на суму 9 357,02 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони не вносили зміни до п. 3.1. договору щодо вартості робіт, у зв`язку з їх збільшенням.

Отже, як зазначає позивач, відповідач вартість виконаних робіт у встановлений договором строк та розмірі 9258,53 грн. не сплатив.

Таким чином, спір у даній справі виник щодо стягнення з відповідача вартості виконаних робіт на суму 9258,53 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши умови договору підряду № 102 від 29.11.2018р., суд встановив, що спірний договір має цивільна-правову природу договору підряду, в якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (виконавець) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно зі статтею 854 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов Договору ним було виконано роботи на суму 9258,53 грн., про що складено та підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року.

Проте, відповідач оплату вартості виконаних робіт за даним актом у сумі 9258,53 грн. не здійснив, зауважень щодо виконаних робіт позивачу не надіслав. При цьому, згідно з умовами п. 4.3. договору, кінцевий строк оплати відповідачем виконаних позивачем робіт на суму 9258,53 грн. настав 26.03.2019р.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що відповідач у порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем за виконані роботи загалом у розмірі 9258,53 грн., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати виконаних робіт у розмірі 9258,53 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що відповідач свої зобов`язання по оплаті виконаних робіт виконав неналежним чином, що призвело до виникнення боргу станом на день звернення позивача з позовом до суду в сумі 9258,53 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу по оплаті робіт у сумі 9258,53 грн. підлягають задоволенню.

При цьому, судом не приймаються до уваги заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України дійсність договору призюмується, поки судовим рішенням не встановлено іншого. Також, відповідач необмежений у своєму праві застосувати до позивача відповідальність, передбачену п. 6.3. договору, за порушення строків виконання робіт, обумовлених п. 5.2. договору.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця" (03084, м. Київ, Конча-Заспа, Столичне шосе, 27 км; ідентифікаційний код 02583744) на користь фізичної особи-підприємця Толочкевича Михайла Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) основний борг в сумі 9258 грн. 53 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 16.07.2019р.

Суддя А.І. Привалов