РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.07.2019Справа № 910/4286/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна аптечна мережа РУАН»

до Дніпропетровської обласної ради, товариства з обмеженою відповідальністю "Адмотіс" та комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради

про визнання частково недійсним рішення Дніпропетровської обласної ради та визнання недійсним договору оренди

за участю представників учасників справи:

позивача: Колєснікова Є.О.;

відповідача-1: не з`явились;

відповідача-2: не з`явились;

відповідача-3: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна аптечна мережа РУАН» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дніпропетровської обласної ради, товариства з обмеженою відповідальністю "Адмотіс" та комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради про:

- визнання недійсним рішення Дніпропетровської обласної ради № 294-11/VII від 01.12.2017 «Про оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» в частині передання в оренду ТОВ "Адмотіс" нежитлового приміщення площею 49, 00 кв.м., яке перебуває на балансі комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради та знаходиться у місті Дніпро, вулиця Ближня, 31, перший поверх;

- визнання недійсним договору оренди № 294-11/VII-2/16 нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 01.12.2017, укладеного відповідачами щодо нерухомого майна загальною площею 49, 00 кв.м., розташоване у місті Дніпро, вулиця Ближня, 31 , перший поверх.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4286/18 та призначено підготовче засідання.

11.06.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що задоволення позову у даній справі порушить його права як переможця конкурсу, проведеного 14.11.2017 та сторони спірного договору, а також зазначає про порушення прав позивача з боку Постійної комісії. Крім того, відповідач-2 вважає, що позивач не був зацікавлений в укладенні договору оренди щодо об`єкта оренди та не мав реального наміру скористатися цим правом.

12.06.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

21.06.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 зупинено провадження у справі № 910/4286/18 до вирішення справи № 910/21470/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна аптечна мережа РУАН" до Дніпропетровської обласної Ради третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальний заклад "Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4 Дніпропетровської обласної ради" третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "АДМОТІС" про визнання недійсними результатів конкурсу, визнання укладеним договору та набрання законної сили рішення.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 12.03.2019 представник позивача подав заяву про поновлення провадження у справі, мотивуючи клопотання тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 910/21470/17 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна аптечна мережа «РУАН» задоволено. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 910/21470/17 з доданими до неї документами повернуто скаржнику.

За результатами проведення повторного автоматизованого розподілу справу № 910/4286/18 передано для розгляду судді Кирилюк Т.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 прийнято справу № 910/4286/18 до провадження та поновлено провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначити на 16.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 розгляд справи відкладено на 21.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 розгляд справи відкладено на 11.06.2019.

28.05.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

10.06.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про залишення відзиву без розгляду, відповідь на відзив, в якій заявлено клопотання про поновлення строку на подання відповіді на відзив, та клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 11.06.2019 суд задовольнив клопотання позивача про залишення відзиву без розгляду, оскільки відповідно до статті 165 ГПК України відзив поданий з порушенням строку.

У зв`язку із викладеним відсутня потреба для подання відповіді на відзив, а тому клопотання позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив також залишено судом без задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.07.2019.

В судовому засіданні 09.07.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 09.07.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши усні пояснення сторін, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональна аптечна мережа РУАН» як Орендарем, та комунальним закладом «Дніпропетровська міська багатопрофільна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради як Орендодавцем було укладено договір оренди № 11/13 нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області (надалі - Договір), відповідно до якого в оренду позивачу було передано нежитлове приміщення загальною площею 49,0 кв.м, розташоване за адресою: 49102, м. Дніпропетровськ, вул. Ближня, б. 31 на 1 поверсі головного корпусу (п. 2.1. Договору).

Відповідно до акта приймання-передачі Комунальний заклад "Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4 Дніпропетровської обласної ради" передав, а позивач прийняв об`єкт оренди (нежитлове приміщення, вул. Ближня, б.31 , площею 49,0 кв.м), про що свідчить акт приймання-передачі, підписаний та скріплений печатками сторін.

Строк дії даного Договору на підставі п. 11.1 було визначено з 12 листопада 2013 року по 12 жовтня 2016 року.

Відповідно до додаткової угоди №5 від 11.01.2017, строк дії договору визначено по 13.04.2017. Додатковою угодою №6 від 13.07.2017 строк дії договору визначено по 13.10.2017, в подальшому строк дії договору продовжено додатковою угодою до 13.01.2018.

30.11.2016 року Дніпропетровською обласною радою було проведено конкурс на укладення договору оренди нежитлового приміщення площею 49,0 кв.м, що знаходиться на території КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради».

Відповідно до протоколу № 8 засідання конкурсної комісії Дніпропетровської обласної ради на право укладання договорів оренди, переможцем даного конкурсу було визначено ТОВ «Регіональна аптечна мережа РУАН», яке запропонувало орендну плату у розмірі 7 500 гривень.

Однак, не зважаючи на те, що саме позивач 30.11.2016 переміг у конкурсі на право оренди нерухомого майна, відповідний договір оренди, на умовах, які були запропоновані позивачем у проекті Договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області, між сторонами не укладено.

В матеріалах справи наявний лист-відповідь відповідача від 11.07.2017 №60/17 щодо підстав не укладення з переможцем конкурсу договору оренди. У вказаному листі зазначено, що з метою прийняття виваженого рішення, з`ясування необхідності надання в оренду приміщень площею 49,0 кв.м КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» на запити комісії отримано інформацію профільного підрозділу обласної ради щодо результатів засідання конкурсної комісії на право укладання договору оренди нерухомого майна. З`ясовано, що на розгляд конкурсних комісій по перелічених об`єктах надходило по одній заявці. Конкурси пройшли у листопаді і грудні 2016 року. За відсутності інших претендентів, переможцем визнано ТОВ «Регіональна аптечна мережа РУАН». З метою більш детального вивчення вказаного питання, з`ясування його актуальності, на адреси комунальних закладів охорони здоров`я направлено запити про доцільність надання в оренду зазначених приміщень. Після отримання запитуваної інформації, питання буде розглянуто повторно, про результати прийнятого рішення буде поінформовано позивача.

В матеріалах справи наявний лист від 24.07.2017 №1084 на ім`я голови простійної комісії обласної ради з питань охорони здоров`я, дитинства та материнства за підписом головного лікаря комунального закладу "Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4 Дніпропетровської обласної ради", згідно якого повідомляється про доцільність здачі в оренду спірного нежитлового приміщення. ТОВ «РАМ «РАУН» орендує зазначене приміщення з 2013 року. За ввесь час орендар показав себе з найкращої сторони, виконував свої обов`язки за договором належним чином. Орендна плата сплачувавсь чітко в обумовлений строк.

Разом з тим, 14.11.2017 відповідачем призначено новий конкурс на право оренди того самого нерухомого майна, щодо якого позивач вже був визначений переможцем, та якому не відмовлено в укладенні договору з визначених законом підстав. Умови оренди та умови даного конкурсу також були ті ж самі, тобто оренда даного приміщення саме на умовах, встановлених попередніми конкурсними вимогами була визнана доцільною та необхідною.

Згідно з протоколом №64/17 засідання конкурсної комісії Дніпропетровської обласної ради на право укладання договорів оренди від 14.11.2017 ТОВ «Адмотіс» був визнаний переможцем конкурсу на право укладання договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, а саме: нежитлових приміщень загальною площею 49,00 кв. м, що розташовані за адресою: вул. Ближня , буд. 31, м . Дніпро (далі - об`єкт оренди), та знаходяться на балансі комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради».

01 грудня 2017 року, прийнято рішення «Про оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» за № 294-11/VII, яким вирішено передати в оренду нерухоме майно, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та перебуває на балансі комунальних підприємств.

Згідно пункту 16 Переліку нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, перебуває на балансі комунальних підприємств, установ, закладів та передається в оренду, визначено, що в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «АДМОТІС» передається приміщення КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» ДОР» загальною площею 49,0 кв.м.

За результатами другого конкурсу, проведеного 14.11.2017, Дніпропетровською обласною ралою як орендарем, товариством з обмеженою відповідальністю "Адмотіс" як орендодавцем та комунальним закладом «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради як балансоутримувачем було укладено договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 01.12.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №910/21470/17 визнано недійсними результати конкурсу на право укладання договору оренди нежитлового приміщення Комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради» (КЗ «Дніпропетровська МБКЛ № 4» ДОР»), 49102, м. Дніпро, вул. Ближня, 31, 1 поверх, площею 49,00 м2, цільове використання - розміщення аптеки, який проведено Дніпропетровською обласною радою 14 листопада 2017 року. Вирішено вважати договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області між Дніпропетровською обласною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональна аптечна мережа РУАН» укладеним строком на два роки одинадцять місяців з моменту набрання законної сили рішенням суду у справі №910/21470/17, на умовах, що визначені в проекті договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області в редакції, яка була подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональна аптечна мережа РУАН» на конкурс від 30.11.2016.

Позивач стверджує, що не маючи права відмовляти ТОВ «Регіональна аптечна мережа РУАН» в укладенні договору оренди за результатами конкурсу від 30.11.2016, відповідач-1 не мав жодних прав на проведення нового конкурсу, а тому і не мав права за його результатами приймати спірне рішення про укладення договору оренди та безпосередньо укладати договір оренди з ТОВ "Адмотіс".

Викладене стало підставою для звернення позивач до суду з позовом у даній справі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 10 грудня 2009 № 31-рп/2009 щодо офіційного тлумачення положень статей 177,760, частини другої статті 777 Цивільного кодексу України (справа про переважне право наймача на придбання військового майна), суд роз`яснив, що у статті 777 Кодексу визначено два переважних права наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, перед іншими особами, а саме: на укладення договору найму на новий строк та на придбання майна у разі його продажу.

Відповідно до абзацу 11 частини четвертої статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», визначені підстави, за наявності яких орендодавець може відмовити в укладенні договору оренди, а саме: прийнято рішення про приватизацію або передприватизаційну підготовку цих об`єктів; об`єкт включено до переліку підприємств, що потребують залучення іноземних інвестицій, згідно з рішенням Кабінету Міністрів України чи органів місцевого самоврядування; орган Антимонопольного комітету України не дає згоди, виходячи з підстав, наведених в абзацах другому - четвертому частини другої цієї статті; орган, уповноважений управляти майном, не дає згоди на укладення договору оренди; орендодавець, зазначений в абзацах другому і третьому статті 5 цього Закону, прийняв рішення про укладення договору оренди нерухомого майна з бюджетною установою; є інші підстави, передбачені законом.

Аналогічні підстави для відмови в укладенні договору оренди передбачені також і п. 1.8 Положення про порядок передачі в оренду нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області, яке затверджено рішенням Дніпропетровської обласної ради від 27.12.2011 за № 200-10/VI.

Згідно з частиною шостою статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», порядок проведення конкурсу визначається: Кабінетом Міністрів України - для об`єктів, що перебувають у державній власності; органами, визначеними Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим; органами місцевого самоврядування - для об`єктів, що перебувають у комунальній власності.

Положення про порядок передачі в оренду нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області, затверджено Дніпропетровською обласною радою 27.12.2011 (надалі - Положення).

Відповідно до п. 4.6. Положення, на підставі рішення обласної ради про передачу в оренду майна, що є спільною власністю територіальних громад, селищ, міст Дніпропетровської області, уповноваженими особами орендодавця та орендаря підписується договір оренди, а за фактом передачі об`єкта оренди - акт приймання-передачі.

При цьому дане Положення не надає орендодавцеві права на власний розсуд відмовитись від укладення договору оренди за результатами конкурсу із його переможцем.

Згідно частиною восьмою статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі відмови в укладенні договору оренди, а також неодержання відповіді у встановлений термін заінтересовані особи мають право звернутися за захистом своїх інтересів до суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №910/21470/17 встановлено, що конкурс 14.11.2017 проведений незаконно та без наявності відповідних підстав для його оголошення, зважаючи, на те, що між позивачем та відповідачем-1 продовжені орендні відносини відповідно до договору оренди до 13.01.2018, а відповідач є переможцем попереднього конкурсу від 30.11.2016.

А також, що позивач 30.11.2016 переміг у конкурсі на право оренди нерухомого майна, був добросовісним орендарем і мав право на укладення з відповідачем-1 договору на новий термін (відповідно до частини третьої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»), Відповідач-1 в порушення вимог чинного законодавства не уклав із позивачем відповідний договір оренди на умовах, які були запропоновані позивачем у проекті Договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області, наданого на конкурс, не зазначивши жодних підстав для відмови в укладанні договору оренди, які визначені чинним законодавством, права позивача є порушеними.

Вищевказані дії відповідача-1 свідчать про недотримання ним власних процедур, впроваджених для виконання функцій з управління комунальним майном.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні положення містить частина друга статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Таким чином, факти, встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №910/21470/17, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи та мають обов`язкову силу для вирішення даної справи.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності.

Відповідно до статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

У зв`язку з тим, що рішення Дніпропетровської обласної ради «Про оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» за № 294-11/VII від 01.12.2017 було прийнято в період коли вказане нежиле приміщення знаходилось в оренді у позивача, на підставі результатів конкурсу, який проведено незаконно та є таким, що порушує права позивача на оренду як переможця конкурсу, проведеного 30.11.2016, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його прийняття, а відтак, рішення в частині передання в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «АДМОTIС» нежитлового приміщення площею 49,00 кв.м, яке перебуває на балансі комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради» (КЗ «Дніпропетровська МБКЛ № 4» ДОР»), та знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня, 31, 1 поверх, підлягає визнанню недійсним.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як "заінтересовані особи" (статті 215, 216 ЦК України).

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що договір оренди 294-11/VII-2/16 нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 року, укладений на підставі результатів конкурсу від 14.11.2017, які рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №910/21470/17 визнано недійсними, та на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради «Про оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» за № 294-11/VII від 01.12.2017, недійсного в частині передання в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «АДМОTIС» нежитлового приміщення площею 49,00 кв.м, яке перебуває на балансі комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради» (КЗ «Дніпропетровська МБКЛ № 4» ДОР»), та знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня, 31, 1 поверх.

Викладене в розумінні статті 215 ЦК України є підставою для визнання недійсним договору оренди 294-11/VII-2/16 нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 року, укладений між Дніпропетровською обласною радою, товариством з обмеженою відповідальністю «АДМOTIC» та комунальним закладом «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради» (КЗ «Дніпропетровська МБКЛ № 4» ДОР») щодо нерухомого майна загальною площею 49,00 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня, 31 , на 1 поверсі.

При цьому заперечення відповідача-2, наведені у відзиві, не спростовують наведених вище правових висновків суду.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з викладеного, з урахуванням наведених норм цивільного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Згідно пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача-1, судовий збір покладається на відповідача-1.

Керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Визнати недійсним рішення Дніпропетровської обласної ради від 01.12.2017 № 294-11VII «Про оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» в частині передання в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «АДМОTIС» (53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Героїв Чорнобиля, будинок 74, ідентифікаційний код 38685364) нежитлового приміщення площею 49,00 кв.м, яке перебуває на балансі комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради» (КЗ «Дніпропетровська МБКЛ № 4» ДОР»), та знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня, 31, 1 поверх.

2. Визнати недійсним договір оренди №294-11/VII-2/16 нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 року, укладений Дніпропетровською обласною радою, товариством з обмеженою відповідальністю «АДМOTIC» та комунальним закладом «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради» (КЗ «Дніпропетровська МБКЛ № 4» ДОР») щодо нерухомого майна загальною площею 49,00 кв.м, розташоване за адресою місто Дніпро, вулиця Ближня, 31 , на 1 поверсі .

3. Стягнути з Дніпропетровської обласної ради (49004, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 2, ідентифікаційний код 23928934) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна аптечна мережа РУАН" (49126, м. Дніпро, ж/м. Сокіл, буд. 8, прим. 69, ідентифікаційний код 37732643) судовий збір в розмірі 3 442 (три тисячі чотириста сорок дві) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 12.07.2019.

СуддяТ.Ю. Кирилюк