ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1190/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Дочірнього підприємства "Луганський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Сєвєродонецьк
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж Строй Плюс", м. Харків
про стягнення 289848,64 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Луганський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж Строй Плюс" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 194249,90 грн., інфляційних - 78112,14 грн. та 3% річних - 17486,60 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказує, що між сторонами було укладено договір про надання послуг № 1 від 01.06.2015 за яким у відповідача рахується заборгованість в сумі 194249,90 грн.

Ухвалою суду від 25.04.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

04.06.2019, без виходу до нарадчої кімнати, судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 18.06.2019 о 11:30.

18.06.2019, без виходу до нарадчої кімнати, судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи по суті на 15.07.2019 о 12:45.

Сторони про судове засідання призначене на 15.07.2019 о 12:45 були повідомлені належним чином, уповноважених представників в судове засідання не направили.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Престиж Строй Плюс" (замовник) та Філією "Старобільська дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Луганський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" було укладено договір про надання послуг № 1 від 01.06.2015 (надалі - договір).

Також, 01.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Престиж Строй Плюс" та Філією "Старобільська дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Луганський облавтодор" була укладена додаткова угода № 1 до договору.

Згідно п. 1.1. договору, виконавець зобов`язувався за завданням замовника надати послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2. договору було передбачено, що згідно цього договору, виконавець надає замовнику наступні послуги для виконання робіт:

- екскаватора ЕО 4225 "А" вартістю - 652,36 за 1 м3;

- бульдозера Т-170 вартістю - 403,21 за м/год;

- автобуса ПАЗ-3205 для перевезення людей вартістю - 254,42 грн. м/год; 6,46 грн. за км;

- навантажувача ЗТМ - 216 - вартістю 311,87 грн. м/год.

Відповідно до п.2.1. договору, вартість послуг визначається сторонами згідно калькуляції та по факту їх надання, що фіксується в актах наданих послуг.

Згідно п. 2.2. договору, сума договору складає 404249,90 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.3. договору було передбачено, що акт надання послуг підписується сторонами протягом 5-ти днів після виконання робіт.

У відповідності до п.2.5. договору, замовник зобов`язаний перерахувати суму зазначену в акті наданих послуг протягом 3-х банківських днів з моменту підписання акту.

Згідно п.п. 3.2.1., 3.2.3 договору замовник зобов`язувався приймати від виконавця послуги, що надаються згідно цим договором, та оплачувати послугу на умовах та в порядку зазначеному в п.2 цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були надані відповідачу послуги за договором на загальну суму 404249,90 грн. (акт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2015 на суму 299165,04 грн., акт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.09.2015 на суму 2883,51 грн., акт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.09.2015 на суму 80733,64 грн., акт виконаних робіт (наданих послуг) від 29.10.2015 на суму 21467,71 грн.).

Оплата наданих послуг за договором була здійсненна відповідачем частково в сумі 210000,00 грн. (п/д № 281 від 03.06.2015 на суму 35000,00 грн., п/д № 303 від 22.06.2015 на суму 35000,00 грн., п/д № 4 від 23.09.2015 на суму 30000,00 грн., п/д № 19 від 15.10.2015 на суму 20000,00 грн., п/д № 32 від 11.11.2015 на суму 50000,00 грн., п/д № 92 від 30.12.2015 на суму 20000,00 грн., п/д № 22 від 27.12.2016 на суму 20000,00 грн.).

Таким чином, заборгованість відповідача за договором складає 194249,90 грн., що також підтверджується складеними між сторонами актами звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2018 та 01.02.2019.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем позивачу заборгованості за договором у розмірі 194249,90 грн.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 194249,90 грн. обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача інфляційних та 3% річних, судом встановлено, що за період з 16.06.2016 по 04.04.2019 з відповідача підлягають стягненню на користь позивача інфляційні у розмірі 71536,48 грн. та 3% річних у розмірі 16324,28 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд, керуючись ст. 129 ГПК України, покладає витрати зі сплати судового збору у розмірі 4231,66 грн. - на відповідача, у розмірі - 116,07 грн. на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 120, 123, 129, 165, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж Строй Плюс" (61105, м. Харків, вул. Киргизька, буд. 19, корпус 2, ідентифікаційний код 37090456) на користь Дочірнього підприємства "Луганський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 70, ідентифікаційний код 31995774) заборгованість в сумі 194249,90 грн.; 71536,48 грн. інфляційних; 16324,28 грн. 3% річних та 4231,66 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Дочірнє підприємство "Луганський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 70, ідентифікаційний код 31995774).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Престиж Строй Плюс" (61105, м. Харків, вул. Киргизька, буд. 19, корпус 2, ідентифікаційний код 37090456).

Повне рішення складено "15" липня 2019 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/1190/19