ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" липня 2019 р.Справа № 924/230/19

Суддя господарського суду Хмельницької області Грамчук І.В., розглянувши позовні матеріали, отримані у межах справи № 924/1155/18 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" м. Шепетівка Хмельницької області матеріали

за заявою дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів Хмельницької області

до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив", м. Шепетівка Хмельницької області

про визнання недійним правочину з видачі векселів: серія АА №2828533, серія АА №2828534, серія АА №2828535, серія АА №2828536, серія АА №2828537, серія АА №2828538, серія АА №2828539, серія АА №2828540, серія АА №2828541, серія АА №2828542, серія АА №2828543, серія АА №2828544, між дочірнім підприємством "Старокостянтинівський молочний завод" та сільськогосподарським виробничим кооперативом "Перший національний виробничий кооператив";

визнання векселів: серія АА №2828533, серія АА №2828534, серія АА №2828535, серія АА №2828536, серія АА №2828537, серія АА №2828538, серія АА №2828539, серія АА №2828540, серія АА №2828541, серія АА №2828542, серія АА №2828543, серія АА №2828544, такими, що не мають вексельної сили;

зобов`язання сільськогосподарський виробничий кооператив "Перший національний виробничий кооператив" повернути векселі: серія АА №2828533, серія АА №2828534, серія АА №2828535, серія АА №2828536, серія АА №2828537, серія АА №2828538, серія АА №2828539, серія АА №2828540, серія АА №2828541, серія АА №2828542, серія АА №2828543, серія АА №2828544, що були отримані без достатньої правової підстави, дочірньому підприємству "Старокостянтинівський молочний завод", в межах справи №924/1155/18 про банкрутство сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив"

За участю повноважних представників учасників :

Позивача : Конусь О.М. - за довіреностями

Боржника : Оніщук Є.О. - згідно довіреності, Грищенко І.С.( в режимі відеоконференції)

Розпорядника майна Ведмедева С.С.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 11.01.2019р. відкрито провадження у справі № 924/1155/18 про банкрутство сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" (30403, Хмельницька обл., м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, будинок 31, ). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення господарським судом Хмельницької області справи № 924/1155/18 про банкрутство сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" (30403, Хмельницька обл., м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, будинок 31, ). Визнано вимоги ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" с. Мокіївці, Шепетівського району Хмельницької області в розмірі 3 743 575,73 грн., з яких безспірні становлять 3 317 986,69 грн. Введено процедуру розпорядження майном боржника до 05.05.2019р., а також призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Ведмедєва Сергія Сергійовича ( а/с 116, м. Київ, Україна, 01001 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво № 1795 від 19.06.2017р.; тел. НОМЕР_2 ; E-mail : НОМЕР_3 ).

20.03.2019 року на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів Хмельницької області до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив", м. Шепетівка Хмельницької області про визнання недійним правочину з видачі векселів: серія АА № 2828533, серія АА № 2828534, серія АА № 2828535, серія АА № 2828536, серія АА № 2828537, серія АА № 2828538, серія АА № 2828539, серія АА № 2828540, серія АА № 2828541, серія АА № 2828542, серія АА № 2828543, серія АА № 2828544, між дочірнім підприємством "Старокостянтинівський молочний завод" та сільськогосподарським виробничим кооперативом "Перший національний виробничий кооператив"; визнання векселів: серія АА № 2828533, серія АА № 2828534, серія АА № 2828535, серія АА № 2828536, серія АА № 2828537, серія АА № 2828538, серія АА № 2828539, серія АА № 2828540, серія АА № 2828541, серія АА № 2828542, серія АА № 2828543, серія АА № 2828544, такими, що не мають вексельної сили; зобов`язання сільськогосподарський виробничий кооператив "Перший національний виробничий кооператив" повернути векселі: серія АА № 2828533, серія АА № 2828534, серія АА № 2828535, серія АА № 2828536, серія АА № 2828537, серія АА № 2828538, серія АА № 2828539, серія АА № 2828540, серія АА № 2828541, серія АА № 2828542, серія АА № 2828543, серія АА № 2828544, що були отримані без достатньої правової підстави, дочірньому підприємству "Старокостянтинівський молочний завод".

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2019 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Музиці М.В.

Ухвалою суду від 21.03.2019р. справу № 924/230/19 передано до розгляду в межах справи № 924/1155/18 про банкрутство сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив", оскільки розглянувши подану позовну заяву та додані до неї матеріали, суд першої інстанції прийшов до наступних висновків.

7.3.1. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

7.3.2. Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а у рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловив думку про те, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів…".

7.3.3. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

7.3.4. Згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

7.3.5. У пункті 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначено, що до компетенції господарських судів віднесено розгляд усіх справ про банкрутство, а також справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, за певними винятками.

7.3.5. Відповідно до частини 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

7.3.6. У п. 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 21.07.2016 №01-06/2511/16 роз`яснено, що частина четверта статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Винятком є спори, пов`язані із визначенням та сплатою (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

7.3.7. Справи у відповідних спорах належать до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац 4 частини 8 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими Господарським процесуальним кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково).

7.3.8. Системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосовуються переважно щодо інших законодавчих актів. За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

7.4. Такі правові позиції викладено в постановах Верховного Суду України № 908/4804/14 від 13.04.2016р., № 908/404/14 від 13.04.2016р., № 21-5878а15 від 21.03.2017р., а також в постановах Верховного Суду № 911/981/16 від 13.03.2018р., № 910/3860/18 від 15.01.2019р.

7.4.1. Верховний Суд у постанові від 15.01.2019 року у справі № 910/3860/18 наголосив, що розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства, та визначений позивачем в статусі відповідача у спорі, законодавцем віднесено до підсудності господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а таким судом є суддя, який розглядає справу про банкрутство. Законодавець, змінюючи підсудність розгляду таких вимог, в тому числі й поточних, надав перевагу тому, що результат розгляду вимог майнового характеру до відповідача-боржника може мати наслідком зменшення його активів, збільшення кредиторської заборгованості та зачіпати права та інтереси кредиторів боржника, вимоги яких визнано судом та включено до реєстру.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2019р. апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" від 01.04.2019р. залишено без задоволення, а відповідну ухвалу господарського суду області від 21.03.2019р. у справі № 924/230/19 залишено без змін.

Згідно постанови, оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення представників сторін, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначив, що з урахування тієї обставини, що предметом позову у справі № 924/230/19 є визнання недійсним правочину, укладеного боржником, та фактично стосується спростування майнових дій боржника, враховуючи, що у провадженні господарського суду Хмельницької області перебуває справа № 924/1155/18 про банкрутство сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив", суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо передачі справи № 924/230/19 на розгляд в межах справи № 924/1155/18.

8.3. Особливості та порядок заявлення кредиторами вимог до боржника визначені приписами статей 23-25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, яка діє з 19.01.2013р.).

Відповідно до своєї правової конструкції, стаття 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у її сукупністю із статтею 25 цього ж Закону, направлена на виявлення кредиторів та осіб, які мають бажання взяти участь у санації боржника і визначає особливості та порядок заявлення кредиторами вимог до боржника.

8.4. В силу частини ч.8 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, яка діяла з 19.01.2013р. :

- Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (абзац 1).

- Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав (абзац 2).

- Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника (абзац 3).

- Поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (абзац 4).

8.5. Статтею 23 вказаного Закону визначено порядок пред`явлення кредиторами вимог до боржника у справі про банкрутство, провадження у якій здійснюється за загальною процедурою. Так, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Положеннями статей 23 та 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на господарський суд покладено обов`язок щодо розгляду у попередньому засіданні суду заяв з вимогами конкурсних кредиторів та забезпечених кредиторів. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів, про що виносить ухвалу, в якій зазначаються відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги, а також розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів.

При цьому, виходячи з положень Господарського процесуального кодексу України та норм статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правовий статус особи, як такої, що має кредиторські вимоги до боржника у справі про банкрутство відрізняється, в залежності від стадії провадження у справі про банкрутство, від процесуального статусу цієї ж особи, як сторони або учасника провадження у справі про банкрутство, що має та користується відповідними процесуальними правами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Таким чином, відповідно до наведених норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у справі про банкрутство, що здійснюється за загальною процедурою, особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу конкурсного (заставного) кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов`язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним рішенням.

8.6. Зазначена правова позиція відображена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у постанові від 08.08.18р. у справі № 24-7/210-05-8241.

8.7. На переконання апеляційного суду, в даному випадку місце мають поточні вимоги кредитора до банкрута, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство боржника - Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" та заявлені до стягнення після винесення ухвали 11.01.2019 року господарського суду Хмельницької області, якою відкрито провадження у справі № 924/1155/18 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив". А позов поданий після введення процедури розпорядження майном.

8.8. Згідно зі ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

8.9. Відповідно до ч. 4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

8.10. Особливість вирішення майнового спору з вимогами до боржника, у тому числі про визнання договорів недійсними, полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

8.11. Вищезазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2018р. у справі № 910/10829/17.

8.12. Також Верховним судом у правовому висновку від 06.04.2018 у справі № 925/1874/13) зазначено, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

8.13. На думку суду апеляційної інстанції, стадійність розгляду справи про банкрутство (розпорядження майном, санація чи ліквідаційна процедура), жодним чином не суперечить приписами частини четвертої статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після 19.01.2013р., адже справа про банкрутство впродовж усього її розгляду знаходиться у провадженні господарського суду, який через реалізацію постійного контролю забезпечує та здійснює як захист прав банкрута, так і кредиторів.

8.14. Таким чином, спір за позовом Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" про визнання недійним правочину; визнання векселів такими, що не мають вексельної сили; зобов`язання Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" повернути векселі, що були отримані без достатньої правової підстави, Дочірньому підприємству "Старокостянтинівський молочний завод" має розглядатися в межах справи № 924/1155/18 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив", оскільки вплине на формування ліквідаційної маси, а не в окремому позовному провадженні у даній справі.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.05.2019р. вказану позовну заяву передано для розгляду судді Грамчуку І.В.

Частиною 1 ст. 176 ГПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

З врахуванням відміченого, суд дійшов висновку про необхідність прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

До початку засідання від 26.06.2019р. господарським судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 05-22/5035/19 від 18.06.2019р.), згідно якого представник боржника за довіреністю Грищенко І.С. проти задоволення позовних вимог Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" заперечила з наведених у відзиві підстав, тоді як присутній в засіданні суду повноважний представник боржника Оніщук Є.О . підтвердив необхідність відмови у задоволенні вимог заявника, додатково відзначивши врахування вартості спірних цінних паперів при розрахунках між сторонами у спорі за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив", м.Шепетівка, Хмельницької області до Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м.Старокостянтинів про стягнення заборгованості за договором поставки молока № 49 від 12.08.2016р. у розмірі 3 935 558 грн. у межах справи № 924/233/18.

У відповіді на відзив (вх.№05-22/6016/19 від 18.07.2019р.) позивач звертає увагу на те, що в одному випадку відповідач заперечує встановлення даних фактів в рамках даної справи, а в іншому розписує суми, що входять у ціну позову по справі №924/233/18 та надає інформацію про якість, розрахунки.

Вважає, що акт звіряння розрахунків доводить лише обставини про звіряння сторонами розрахунків між собою за певний період часу чи на конкретну дату. Правильність (достовірність) показників дебіторської чи кредиторської заборгованості цим актом не підтверджується. Вважається, що він не являється доказом про визнання боржником своїх грошових зобов`язань перед кредитором.

Посилається на постанову ВС у складі Касаційного господарського суду від 20.03.2018р. по справі №910/8794/16, в якій висловлено наступну правову позицію, що при оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, незалежно від форми схвалення воно має виходити від органу особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатись, як схвалення.

Повноважний представник відповідача подав заяву (вх.№05-22/6015/19 від 18.07.2019р.) про відкладення підготовчого засідання з метою надання заперечень на відповідь позивача та додаткових доказів.

Представник позивача дану заяву підтримав.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття підготовчого провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжено не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Враховуючи складність фактичних обставин справи, клопотання сторін, неможливість закінчення підготовчого провадження в даному судовому засіданні, для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та відкласти підготовче засідання.

Керуючись ст. ст. 177, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Продовжити строк підготовчого провадження у справі №924/230/19 на 30 днів.

Відкласти підготовче засідання у справі №924/230/19 на 11:00 год. "05" серпня 2019 р.

Доручити Київському апеляційному суду (01030, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-в) забезпечення проведення відеоконференції під час засідання у справі №924/230/19, призначеного на 11:00 год. 05.08.2019р. (для участі представника сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив").

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1.

Явка представників учасників справи у підготовче засідання є обов`язковою.

Роз`яснити учасникам справи можливість застосування судом положень ст. 202 ГПК України у випадку неявки в засідання без поважних причин чи без повідомлення причин такої неявки.

Роз`яснити учасникам справи, що:

- докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подала, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї;

- копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи; суд не бере до уваги докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними;

- докази, які раніше не додані до позовної заяви чи відзиву на неї, якщо інше не передбачено ГПК України, подаються через канцелярію суду або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи;

- клопотання про витребування доказів судом надається у строки, визначені в ч. ч. 2, 3 ст. 80, ст. 81 ГПК України;

- письмові докази відповідно до ч.ч.2,4 ст.91 ГПК України подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії; копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством;

- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (п. 9 ст. 165 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://km.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили 18.07.2019 р. і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. 5 прим.: 1 - в справу; 2 - позивачу (31104, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Франка, 47) ; 3 - відповідачу (30403, Хмельницька область, м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, 31), 4- розпоряднику майна боржника Ведмедєву С.С. (а/с 116, м.Київ, 01001) 5- Київському апеляційному суду (01030, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-в) всім рек. з пов. про вручення