РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.07.2019Справа № 910/6438/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом фізичної особи-підприємця Толочкевича Михайла Івановича до дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про стягнення 62 060,77 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2019 року фізична особа-підприємець Толочкевич Михайло Іванович (далі - Підприємець) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (далі - Санаторій) заборгованості в розмірі 62 060,77 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду від 1 листопада 2018 року № 86.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 травня 2019 року вищенаведену позовну заяву Підприємця прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6438/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

14 червня 2019 року через канцелярію суду надійшов відзив Санаторію на позовну заяву, в якому останній, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказав на те, що за результатами перевірки стану фінансово-господарської діяльності підприємства відповідача за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року було виявлено значну кількість порушень та невідповідностей у веденні Санаторієм господарської діяльності, що стало підставою для розірвання контракту з керівником відповідача, який підписував вищенаведений договір, та звільнення останнього із займаної посади. Також відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позову посилався на те, що виконані Підприємцем підрядні роботи були проведені неналежним чином та із значною затримкою, а їх фактична вартість згідно експертного висновку складає 34 100,00 грн.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Відповідно до частин 5, 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

1 листопада 2018 року між Підприємцем та Санаторієм було укладено договір підряду № 86, за умовами якого відповідач доручив, а позивач - зобов`язався згідно локального кошторису виконати ремонтні роботи у кімнаті 520 корпусу № 2 Санаторію у відповідності до умов даного договору.

Вказана угода підписана позивачем та уповноваженим представником Санаторію, а також скріплена печатками цих суб`єктів господарювання.

Згідно з умовами пунктів 3.1, 3.2 цього договору вартість робіт відповідно до затвердженої договірної ціни і локального кошторису становить 62 060,77 грн. У разі зміни цін на матеріали, транспортні послуги та інше, кошторисна вартість робіт коригується за згодою сторін.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 наведеного правочину замовник розраховується наступним чином: після підписання даного договору замовник перераховує аванс у розмірі 50% від суми договору, а оплата робіт виконується за фактично виконані обсяги згідно акту приймання виконаних робіт.

Замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи протягом 15 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт (пункт 4.3 договору).

Пунктом 5.2 цієї угоди передбачено, що підрядник зобов`язується виконати роботу протягом 1 місяця з моменту підписання договору.

Умовами пункту 8.1 договору встановлено, що останній вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вищенаведеного правочину між сторонами було підписано договірну ціну, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-3 та дефектний акт.

Судом встановлено, що позивач у березні 2019 року в повному обсязі здійснив обумовлені в даній угоді ремонтні роботи у кімнаті 520 корпусу № 2 Санаторію, що підтверджується наданими Підприємцем актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в на загальну суму 62 060,77 грн., а також відповідною довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2019 року і актом прийняття об`єкта в експлуатацію № 86. Вказані документи підписані уповноваженим представником Санаторію та Підприємцем, а також скріплені печатками сторін.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором підряду від 1 листопада 2018 року № 86 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення виконавцем умов даної угоди.

Проте судом встановлено, що відповідач взяте на себе за вказаним договором зобов`язання по оплаті даних робіт не виконав, заборгувавши таким чином Підприємцю 62 060,77 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 статті 837 ЦК України унормовано, що за договором підряду одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (стаття 846 ЦК України).

Відповідно до статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За умовами частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом із тим викладені Санаторієм у його відзиві на позовну заяву заперечення, зокрема, щодо порушення Підприємцем строків проведення ремонтних робіт та їх виконання неналежним чином, визнаються судом необґрунтованими з огляду на наступне.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, при укладенні договору підряду від 1 листопада 2018 року № 86 сторони були вільні у визначенні його умов, на свій розсуд приймали даний правочин на певних встановлених умовах, та узгодили ці умови, у тому числі щодо вартості проведених ремонтних робіт, шляхом підписання цієї угоди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач кількість та якість виконаних Підприємцем робіт перевірив, підписавши відповідний акт приймання виконаних будівельних робіт та акт прийняття об`єкта в експлуатацію без зауважень та заперечень, що не було спростовано відповідачем під час розгляду справи. У матеріалах справи відсутні й докази мотивованої відмови відповідача від приймання виконаних позивачем ремонтних робіт з підстав їх неналежної якості чи прострочення їх проведення. При цьому, обсяг та строк виконання позивачем робіт був погоджений сторонами, і замовник не заперечував проти прийняття виконаних робіт у березні 2019 року.

Суд також критично оцінює доводи Санаторію щодо наявності порушень у діяльності керівництва відповідача на час укладення та виконання договору підряду від 1 листопада 2018 року № 86, а також посилання відповідача на те, що розмір вартості проведених робіт не відповідає дійсності, про що надано копію витягу зі звіту про оцінку від 9 червня 2019 року № 23, оскільки сторонами договору підряду обумовлено умови укладеного договору, в тому числі у частині вартості робіт. Водночас факт звільнення керівника відповідача не може бути підставою для звільнення Санаторію від виконання умов вищевказаного договору.

Суд також звертає увагу на те, що у наданому Санаторієм витязі зі звіту про оцінку від 9 червня 2019 року № 23 відсутні посилання на реквізити відповідного договору, тоді як самого звіту про оцінку відповідачем на час вирішення даного спору до суду надано не було. Крім того, надана відповідачем копія вказаного витягу не була належним чином засвідчена у встановленому законом порядку.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Відтак, з огляду на вищенаведені законодавчі приписи відповідачем не було у встановленому законом порядку доведено належними, достатніми і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень проти вимог позивача.

Отже, враховуючи те, що сума основного боргу відповідача за договором підряду від 1 листопада 2018 року № 86, яка складає 62 060,77 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до Санаторію про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої Підприємцем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (03084, місто Київ, Конча-Заспа, Столичне Шосе, 27 км; ідентифікаційний номер 02583744) на користь фізичної особи-підприємця Толочкевича Михайла Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 62 060 (шістдесят дві тисячі шістдесят) грн. 77 коп. основного боргу та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 липня 2019 року

Суддя Є.В. Павленко