РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019 м. Київ Справа № 910/6404/19

За позовом: приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД "МАГІСТРАЛЬ" ІМ. М.П. ШУЛЬГІНА";

про: стягнення 27.008,99 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД "МАГІСТРАЛЬ" ІМ. М.П. ШУЛЬГІНА" про стягнення 27.008,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва від 12.10.2011 № 1879 у вигляді скиду стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 27.008,99 грн., з яких: 23.086,64 грн. - основна заборгованість, 763,73 грн. - 3 % річних та 3.158,62 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6404/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив в якому повідомив про сплату основної заборгованості та про врахування судом важкого фінансового стану відповідача при вирішенні питання про стягнення з останнього заявлених позивачем сум 3 % річних та інфляційних втрат.

До господарського суду надійшло клопотання позивача, в якому останній повідомив суд про сплату відповідачем основної заборгованості, а також про стягнення з відповідача 763,73 грн. - 3 % річних та 3.158,62 грн. - інфляційних втрат.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між відкритим акціонерним товариством "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (яке в подальшому перейменоване на приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ", як постачальником (далі - позивач) та відкритим акціонерним товариством "КИЇВСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД "МАГІСТРАЛЬ" ІМ. М.П. ШУЛЬГІНА" (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД "МАГІСТРАЛЬ" ІМ. М.П. ШУЛЬГІНА" (далі - відповідач) укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення від 04.03.2003 № 01968/1-1-04 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується надавати відповідачу послуги з постачання питної води та водовідведення, а відповідач зобов`язується розрахуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65 (п. 1 Договору).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач вказує, що відповідачем порушено Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва від 12.10.2011 № 1879 у вигляді скиду стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 27.008,99 грн., з яких: 23.086,64 грн. - основна заборгованість, 763,73 грн. - 3 % річних та 3.158,62 грн. - інфляційні втрати.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписами частини 1 статті 75 Господарського кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Так позивачем, заявлена сума основної заборгованості за порушення відповідачем Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва від 12.10.2011 № 1879 у вигляді скиду стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин в розмірі 23.086,64 грн. Вказану обставину відповідач не заперечує.

Водночас, в поданому до суду відзиві наявне платіжне доручення від 31.05.2019 № 219 на суму 23.086,64 грн., з якого вбачається, що відповідачем здійснено сплату на користь позивача суми заявленої до стягнення основної заборгованості.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, відсутність предмету спору є підставою для закриття провадження у справі № 910/6404/19 в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 23.086,64 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 763,73 грн. - 3 % річних та 3.158,62 грн. - інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відносно тверджень відповідача про тяжкий фінансовий стан останнього суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 42 та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, підприємництвом визнається самостійна, ініціативна та на власний ризик господарська діяльність, а відсутність у боржника необхідних коштів не може бути обставиною, що звільняє від господарсько-правової відповідальності за невиконання господарських зобов`язань. Крім того, відповідачем не подано до суду жодного доказу, який підтверджує важкий фінансовий стан останнього.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості - закрити.

2. Решту вимог задовольнити повністю.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД "МАГІСТРАЛЬ" ІМ. М.П. ШУЛЬГІНА" (02160, м.Київ, Дніпровський район, ВУЛ. КАУНАСЬКА, будинок 3, ідентифікаційний код 05416857) на користь приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А; ідентифікаційний код 03327664) 3 % річних в сумі 763 (сімсот шістдесят три) грн. 73 коп.; інфляційні втрати в сумі 3.158 (три тисячі сто п`ятдесят вісім) грн. 62 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац