ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2019 р. Справа№ 910/14416/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Тищенко А.І.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Резнікова Г.І.

від відповідача: Вавренюк О.А.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Октябрьск" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Миколаїв

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 (повний текст складено 05.04.2019) у справі №910/14416/18 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Київ

в особі філії "Октябрьск" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація спеціалізованого морського порту "Октябрьск"), м. Миколаїв

до Державного агентства резерву України, м. Київ

про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Октябрьск" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація спеціалізованого морського порту "Октябрьск") (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного агентства резерву України (далі - відповідач) про розірвання Договору відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву №111 від 27.11.2002 з моменту набрання чинності рішенням суду та зобов`язання відповідача забрати зі зберігання майно, зазначене у Акті перевірки наявності та умов зберігання розброньованих матеріальних цінностей мобілізаційного резерву від 01.07.2018, яке знаходиться за адресою: 54052 , м . Миколаїв , Корабельний район, вул. Айвазовського , 29/1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в господарських відносинах між сторонами істотно змінилися обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, які не залежать від позивача. Так, відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 29.05.2018 №238 "Про безоплатну передачу майна державного підприємства "Адміністрація морських портів України" з окремого балансу філії "Октябрьск" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на баланс Державного підприємства "Стивідорна компанія "Ольвія" 26.06.2018 передано склад вантажів тривалого зберігання (ЦО), інвентарний №6732, де зберігалися матеріальні цінності мобілізаційного резерву відповідно до Договору №111 від 27.11.2002. Оскільки на балансі відповідача відсутні інші приміщення для можливості подальшого зберігання мобілізаційного резерву згідно з Договором №111 від 27.11.2002, то на підставі положень ст. 652 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суд має розірвати вказаний договір та зобов`язати відповідача забрати зі зберігання майно мобілізаційного резерву.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14416/18 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що за відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження факту передання відповідачем на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву згідно Договору на чітко визначеному об`єкті, а саме на складі вантажів тривалого зберігання (ЦО) з інвентарним №6732, а також не доведення в порядку ст.76 ГПК України неможливості застосування інших основних засобів, в тому числі зазначених у п.1.1. Договору, для зберігання вказаних цінностей, зазначені позивачем підстави для розірвання Договору, такі як: передання складу за інвентаризаційним №6732 Державному підприємству "Стивідорна компанія "Ольвія" та відсутність на балансі підприємства приміщень придатних для зберігання цінностей за Договором, є необґрунтованими та недоведеними для розірвання спірного Договору у відповідності до ч. 2 ст. 652 ЦК України та фактично не звільняють позивача від виконання ним обов`язку, покладеного на нього умовами Договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Октябрьск" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що матеріалами справи підтверджено факт істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договорів, а саме філія "Октябрськ" не має на своєму балансі інших складських приміщень, майданчиків, холодильних камер, резервуарів, підземних сховищ, де могли б зберігатись матеріальні цінності державного резерву, що підтверджується Довідкою філії "Октябрськ" ДП "Адміністрація морських портів України" (адміністрація спеціалізованого порту "Октябрськ") про перелік основних засобів, що обліковуються на бухгалтерському рахунку 103 "Будинки та споруди" станом на 19.04.2019.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/14416/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14416/18, справу призначено до розгляду на 11.07.2019 о 12год. 00 хв.

Розпорядженням в. о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2019, справу №910/14416/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2019 вищевказаною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Октябрьск" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14416/18, розгляд справи призначено на 15.07.2019 о 15 год. 20 хв.

Явка представників сторін.

У судове засідання 15.07.2019 з`явився представник позивача, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14416/18 скасувати в частині відмови у задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.07.2019 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14416/18 залишити без змін.

Позиції учасників справи.

11.07.2019 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив апеляційний господарський суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14416/18 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

11.11.2002 між Державним комітетом з державного матеріального резерву (правонаступником якого є Державне агентство резерву України) (далі - комітет) та Спеціалізованим морським портом "Октябрьск" (правонаступником якого є філія "Октябрьск" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація спеціалізованого морського порту "Октябрьск") (далі - зберігач) було укладено Договір відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву №111 (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.2. якого комітет передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання цінності згідно з специфікацією (затвердженою номенклатурою) у кількості та за вартістю згідно з актом форми №1.

Зберігання матеріальних цінностей державного резерву (далі - цінності) здійснюється на складських приміщеннях, майданчиках, холодильних камерах, резервуарах, підземних сховищах зберігача (п. 1.1. Договору).

Розділом 2 Договору передбачено, що зберігач зобов`язаний вживати заходів для належного зберігання цінностей відповідного виду (п. 2.1. Договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором комітет і зберігач несуть відповідальність згідно із законодавством, зокрема згідно із Законом України "Про державний матеріальний резерв", іншими актами законодавства (розділ 6 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом усього терміну зберігання цінностей (п. 7.3. Договору).

Додатковою угодою №1 від 14.06.2013 до Договору сторони виклали преамбулу в новій редакції, зазначивши нові назви сторін у зв`язку з реорганізацією шляхом виділу стратегічних об`єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов`язків стосовно них відповідно до розподільчого балансу та утворення внаслідок виділу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

Наказом Міністерства інфраструктури України №238 від 29.05.2018 "Про безоплатну передачу майна державного підприємства "Адміністрація морських портів України" встановлено необхідність безоплатної передачі з окремого балансу філії "Октябрьск" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", Державному підприємству "Стивідорна компанія "Ольвія" прийняття на баланс основних засобів, інших малоцінних активів згідно з переліком, наведеним у додатку 1.

18.05.2018 позивач звернувся до відповідача з пропозицією щодо визначення нового пункту зберігання матеріальних цінностей та вчинення дій щодо вивозу майна державного матеріального резерву, реалізування матеріальних цінностей державного резерву до 01.07.2018 та у зв`язку з розбронюванням та недоцільністю подальшого зберігання - списання матеріальних цінностей з обліку.

11.06.2018 листом №1/1.15/18-1639 позивач в доповнення до вищезазначеного листа просив відповідача підписати Додаткову угоду до Договору про розірвання Договору від 27.11.2002 №111. Додатком до цього листа позивачем було додано Додаткову угоду б/н б/д про розірвання Договору від 27.11.2002 №111, підписану зі сторони позивача.

Відповіді на вказані листи від відповідача позивач не отримував.

Спір у справі виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, підстав для розірвання Договору відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву №111 від 11.11.2002 .

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Порядок зміни та розірвання договору за пропозицією однією із сторін, передбачений ст.188 ГК України, а саме:

- сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором;

- сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду;

- у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду;

- якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, він вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду (ч.ч.2-5 ст.188 ГК України).

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (ч. 4 ст. 652 ЦК України).

Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з одночасною наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, за істотної зміни обставин. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 910/12154/16, від 17.04.2018 у справі № 927/763/17.

Відсутність хоча б однієї з умов тягне за собою відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог.

Як підтверджено матеріалами справи, предметом Договору, укладеного між сторонами, є відповідальне зберігання позивачем матеріальних цінностей державного резерву на складських приміщеннях, майданчиках, холодильних камерах, резервуарах, підземних сховищах позивача.

Як підтверджується матеріалами справи, а саме Актом перевірки наявності та умов зберігання розброньованих матеріальних цінностей мобілізаційного резерву станом на 01.07.2018, підписаним зі сторони позивача комісією у складі заступника начальника РПІ, заступника головного диспетчера, бухгалтера та начальника РВС, на складі філії "Октябрьске" зберігаються розброньовані матеріальні цінності мобілізаційного резерву, які розброньовані за розпорядженням КМУ №609рт від 25.08.2004, №286-р від 26.07.2005, №292-3 від 02.04.2008. Усі розброньовані матеріальні цінності в наявності. У зв`язку з передачею складу вантажів тривалого зберігання місця для подальшого зберігання розброньованих матеріальних цінностей мобілізаційного резерву у філії немає (т.1, а.с. 57-58).

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що відповідно до даних вищезазначеного Акта перевірки наявності та умов зберігання розброньованих матеріальних цінностей мобілізаційного резерву станом на 01.07.2018 визначено перелік (найменування) матеріальних цінностей із зазначенням коду матеріальних цінностей згідно з ДКПП та кількості матеріальних цінностей (т.1, а.с. 59-60), однак не визначено місця зберігання.

Позивачем зазначено, що за Актом приймання передачі від 26.06.2018 останнім було передано Державному підприємству "Стивідорна компанія "Ольвія", зокрема склад вантажів тривалого зберігання (ЦО) з інвентарним №6732 із загальною площею забудови 870,70 кв.м.

За твердження позивача, Довідкою, підписаною головним бухгалтером філії "Октябрьске" ОСОБА_1 (т.1, а.с. 56) підтверджується, що станом на 01.10.2018 на балансі останнього відсутні приміщення (будинки, споруди) необхідні для зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву у відповідності до умов Договору.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що матеріальні цінності мобілізаційного резерву зберігались саме на складі вантажів тривалого зберігання (ЦО) з інвентарним №6732.

Щодо твердження позивача про те, що Довідка за підписом головного бухгалтера філії "Октябрьск" ДП "АМПУ" ОСОБА_1 підтверджує, що на балансі позивача відсутні приміщення придатні для зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву за Договором, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє як необгрунтовані, з огляду на те, що вказана довідка не містить вказаної інформації.

Обставина зазначена позивачем як істотна зміна обставин, якими сторони керувались при укладенні Договору, не доведена суду, через відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту передання відповідачем на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву згідно Договору в чітко визначеному об`єкті, а саме на складі вантажів тривалого зберігання (ЦО) з інвентарним №6732.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватися. Позивач мав можливість в умовах Договору зазначити індивідуально-визначене місце зберігання цінностей, а тому зазначені позивачем підстави для розірвання Договору, такі як: передання складу за інвентаризаційним №6732 Державному підприємству "Стивідорна компанія "Ольвія" та відсутність на балансі підприємств приміщень придатних для зберігання цінностей за Договором, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необґрунтованими та недоведеними для визнання Договору недійсним та фактично не звільняє позивача від виконання ним обов`язку покладеного на нього умовами Договору.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що обставини на які посилається позивач, не є істотними в розумінні ч. 2 ст. 652 ЦК України, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для розірвання спірного Договору, а тому місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Октябрьск" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про розірвання Договору відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву №111 від 27.11.2002 та зобов`язання відповідача забрати зі зберігання майно, зазначене у Акті перевірки наявності та умов зберігання розброньованих матеріальних цінностей мобілізаційного резерву від 01.07.2018, яке знаходиться за адресою: 54052, м. Миколаїв, Корабельний район, вул. Айвазовського, 29 /1 .

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14416/18 є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (скаржника).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Октябрьск" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" у справі №910/14416/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14416/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/14416/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.07.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді А.І. Тищенко

Г.П. Коробенко