ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

08 липня 2019 року Справа № 915/696/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Керівника Вознесенської місцевої прокуратури (пров. Костенка, 2, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500)

в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Миколаївській області (вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, 54055)

до відповідача: Приватного підприємства СБОЯС (вул. Київська, 286, м. Вознесенськ, Вознесенський район, Миколаївська область, 56500, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Бузька сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, 56541, )

про: стягнення збитків, завданих забрудненням земельної ділянки, -

за участі представників учасників справи:

від позивача: Арутюнян А.О, згідно довіреності

від відповідача: Драник О.А, згідно ордеру, Синявська О.О. -керівник

від третьої особи: не з`явився,

прокурор: Бескровна І.І.

присутній: Григоренко А.В.,

в с т а н о в и в:

25.03.2019 керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області (надалі Прокурор) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №(15-33) 2067 вих.-19 від 19.03.2019 в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції Миколаївської області до відповідача: Приватного підприємства СБОЯС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Бузька сільська рада Вознесенського району Миколаївської області про стягнення з Приватного підприємства СБОЯС () шкоди, заподіяної внаслідок забруднення земельної ділянки в сумі 90096,00 грн., яку перерахувати в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (р/р 4055, МФО 826013, УДКСУ у Вознесенському районі, ).

Позовні вимоги грунтуються на положеннях ст. 66 Конституції України, ст. ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України, ст. ст. 17, 33, 42, 43 Закону України «Про відходи», ст. ст. 40, 41, 55, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст.46, 56 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 167, 187 Земельного кодексу України, п.п. 1.3, 3.1, 3.2, 3.3, 4.1 Методики визначення розмірів шкоди зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №171 від 27.10.1997 (у редакції Мінприроди №149 від 04.04.2007) та обгрунтовано тим, що при обстеженні державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області земельної ділянки, розташованої вздовж паркану паркану, що огороджує територію ПП «СБОЯС», за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, вул. Київська, 286, виявлено ознаки забруднення земельної ділянки загальною площею 640 кв.м. За вказаним фактом СВ Вознесенського ВП ГУ НП у Миколаївській області до ЄРДР внесено відомості за №0001496. В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному проваджені встановлено, що ПП «СБОЯС» в процесі господарської діяльності, пов`язаної із дубленням і оздобленням шкіри, допустило порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, що призвело до заподіяння державі шкоди у сумі 90096,00 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/696/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 28.03.2019 позовну заяву залишено без руху, заявнику встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою суду від 16.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 14 травня 2019 року о 10:00 та встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті.

24.04.2019 відповідачем подано до суду відзив на позов, яким відповідач позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у зв`язку з недоведеністю вини відповідача.

14.05.2019 прокурором подано суду відповідь на відзив, якою прокурор просить суд позов задовольнити.

14.05.2019 підготовче провадження у справі відкладено на 11.06.2019.

11.06.2019 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 08.07.19 об 11 год 30 хв.

18.06.2019 відповідачем подано суду заперечення на відповідь на відзив.

08.07.2019 прокурором подано суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №473/422/19 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, с. 1 ст. 364-1 КК України, яка знаходиться у провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Клопотання обґрунтовано посиланням на те, що предметом даного позову є матеріально-правова вимога про відшкодування шкоди заподіяної працівником юридичної особи, питання про правомірність дій якого є предметом розгляду справи кримінального провадження №473/422/19.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представником позивача підтримано клопотання прокурора.

Представник відповідача проти задоволення клопотання прокурора про зупинення провадження у справі не заперечує.

На підставі ст. 233 ГПК України, в судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-202 ГПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання.

За змістом статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Частиною 2 ст. 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд: 1) оголошує склад суду, а також прізвища секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів; 2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; 3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; 4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; 5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; 6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; 7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; 8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; 9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення; 10) вирішує заяви та клопотання учасників справи; 11) направляє судові доручення; 12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення; 13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення; 14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення; 15) встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; 16) з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат; 17) вирішує питання про колегіальний розгляд справи; 18) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; 19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

З матеріалів клопотання прокурора від 25.06.2019 про зупинення провадження у справі судом встановлено, що в провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальна справа №473/422/19 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, с. 1 ст. 364-1 КК України забруднення земель відходами, внаслідок порушення спеціальних правил, що створили небезпеку для довкілля..

Згідно п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати:

а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Отже, незалежно від того, чи є зупинення провадження у справі обов`язком, або правом господарського суду, таке процесуальне рішення може бути визнане обґрунтованим лише за тієї умови, що без здійснення тих дій, у зв`язку з якими зупиняється провадження, подальший розгляд господарської справи є неможливим.

Відповідно до п.3.16 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про відшкодування шкоди, завданої забрудненням земельної ділянки.

Правомірність дій особи, працівника юридичної особи відповідача, діями якої заподіяна шкода є предметом розгляду кримінальної справи №473/422/19.

Отже, подальший розгляд даної справи є неможливим до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №473/422/19.

Відповідно до ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом господарських спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто, виходячи з цієї норми, в першу чергу, суд має справедливо, тобто з дотриманням принципу верховенства права, вирішити господарський спір.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому судом враховано положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак, Конвенція в першу чергу також гарантує процесуальну справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та ініш проти Греції) (dйc.)). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом узагалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Miroпubovs and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), § 103).

З огляду на практику ЄСПЛ, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства, а рішення суду не буде відповідати критеріям законності.

Так, ідея справедливого судового розгляду включає основоположне право на змагальні провадження.

Бажання економити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальні провадження (Niderцst-Huber v. Switzerland (Нідерьост-Хубер проти Швейцарії), § 30).

В той же час обґрунтованість тривалості проваджень повинна бути оцінена з урахування наступних критеріїв, заснованих практикою Суду: складність справи, внесок заявника і відповідних органів влади, а також предмет спору (Comingersoll S.A. v. Portugal [GC] (Комінгерсоль проти Португалії) [ВП]; Frydlender v. France [GC] (Фрайдлендер проти Франції) [ВП], § 43; Sьrmeli v. Germany [GC] (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 128).

Складність справи стосується як фактичної, так і правової сторони (Katte Katte Klitsche de la Grange v. Italy (Катте Клітше де ла Грандж проти Італії), § 55; Papachelas v. Greece [GC] (Папахелас проти Греції) [ВП] § 39). Вона може стосуватись, наприклад, втручання декількох сторін у справу (H. v. the United Kingdom (Х. проти Сполученого Королівства), § 72), або різноманітних доказів, що мають бути досліджені (Humen v. Poland [GC] (Гумен проти Польщі) [ВП], § 63). Складність національних проваджень маже виправдати їх тривалість (Tierce v. San Marino (Тьєрс проти Сан-Марино), § 31).

Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 183, і Sьrmeli v. Germany (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 129).

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи та недопущення порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №473/422/19, що перебуває у провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст.229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.5 ч.1 ст.227 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 177-185, 196, 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі №915/696/19 зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №473/422/19 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 364-1 КК України, що перебуває у провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

2. Дану ухвалу надіслати учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 12.07.2019.

Суддя В.О.Ржепецький