ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/488/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю

"Страхова компанія "ВіДі-Страхування", вул. Велика Кільцева 56, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08131

адреса для листування: 03194, Київ-194, а/с 31

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ,76018

про: стягнення страхового відшкодування в сумі 53221,95 грн., з яких: 49741,24 грн. - сума виплаченого страхового відшкодування, 2740,73 грн. - інфляційні збитки, 739, 98 грн. - три проценти річних

Встановив: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом проти Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в сумі 53221,95 грн., з яких: 49741,24 грн. - сума виплаченого страхового відшкодування, 2740,73 грн. - інфляційні збитки, 739, 98 грн. - три проценти річних.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (вх. № 8923/19) прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням (ухвала про відкриття провадження у справі від 17.05.2019).

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" обґрунтовані тим, що внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування в сумі 49741,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7136 від 08 жовтня 2018 року.

Враховуючи те, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2018 року по справі № 369/10391/18 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що спричинило згадане ДТП, було визнано ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Галицька" згідно полісу № АМ2977701, позивач звертається до останньої із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 49741,24 грн.

Позивач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі ухвалою суду від 17.05.2019; інших доказів на підтвердження своїх вимог, окрім наявних у матеріалах справи, на час розгляду справи по суті позивачем суду не надано.

Позиція відповідача.

Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 17.05.2019 суд встановив відповідачу строк до 15 днів з дня отримання цієї ухвали для надання суду відзиву на позовну заяву і всіх наявних у нього доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 27.05.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення вх. №19314/19 від 31.05.2019.

Станом на 16.07.2019 відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не надіслав.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Обставини справи, дослідження доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

24 травня 2018 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (позивачем, страховиком) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Стар" (страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС-Т № 0471(а.с. 13-25), згідно якого застраховано транспортний засіб Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 РО 7370.

14.08.2018, на вулиці Соборна в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 РО 7370, яким керував - ОСОБА_2 та автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Галицька" згідно полісу № АМ2977701.

У результаті ДТП було пошкоджено застрахований Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" транспортний засіб Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 РО 7370.

21 вересня 2018 року страхувальник звернувся до страховика (позивача) із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/0924.18 (а.с.30).

Відповідно до страхового акту № 2221 від 03.10.2018 (а.с.27-28), розмір страхового відшкодування склав 49741,24 грн.: вартість відновлювального ремонту - 57751,24 грн., знос транспортного засобу - 0, франшиза: 8010,00 грн.; виплата страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 7136 від 08 жовтня 2018 року (а.с. 29).

Судом досліджено, наявні в матеріалах справи: рахунок № СРфС -0007256 від 11.09.2018 (а.с. 31-32), акт виконаних робіт № СРфСА-004207 від 27.10.2018 (а.с. 33-34), звіт про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 РО НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження при ДТП від 5 вересня 2018 (а.с. 37-55) та фототаблиці пошкодженого автомобіля (а.с. 56-71).

З огляду на вищевикладене, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (позивач) виконало свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2018 року по справі № 369/10391/18 зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок, порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував - ОСОБА_1 .

Згідно приписів ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведену норму закону, суд приймає постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області, як доказ, що саме внаслідок порушення ПДР України, водієм ОСОБА_1 , який керував автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкоджено автомобіль Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 РО НОМЕР_3 .

Згідно з полісом обов`язкового страхування № АМ2977701, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_4 557 застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Галицька".

09.10.2018, позивачем направлено на адресу відповідача заяву про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.04/382-10 від 09 жовтня 2018 (а.с. 78-79), яка отримана відповідачем 12.10.2018; даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.80). Проте, страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено, в зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду за захистом свого порушеного права. З огляду на прострочення грошового зобов`язання, позивач просить суд стягнути з відповідача 2740,73 грн. інфляційних втрат та три проценти річних в сумі 739, 98 грн.

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що позивач помилився в позовній заяві (а.с. 5, абзац 11), де зазначає, що позивач звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування вих.№ 15/04/8.04/316-18 від 19.08.2018 р., яка була вручена відповідачу 13.08.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 843.

Натомість, в матеріалах справи наявна заява про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.04/382-10 від 09 жовтня 2018 (а.с. 78-79), яка отримана відповідачем 12.10.2018; даний факт підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 03 6 (а.с.80).

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України "Про страхування".

Згідно з ч. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування) - ч. 2 ст. 352 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст. 355 Господарського кодексу України передбачено, що об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

За приписами статті 979 Цивільного кодексу України та статті 16 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу положень частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 990 вказаного кодексу, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно приписів ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно приписів статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У даному випадку існує основне зобов`язання між страхувальником або вигодонабувачем, з одного боку, і особою, відповідальною за збитки , - з іншого. Однак, тут відбувається зміна осіб у зобов`язанні шляхом переходу прав кредитора до іншої особи на підставі закону: страховик заміняє собою страхувальника в його вимогах до особи, відповідальної за збитки. Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник передає свої права страховику і приймає на себе зобов`язання сприяти останньому в здійсненні його суброгаційних прав. Страхувальник передає свої права на добровільній основі. При цьому права вимоги передаються в тім же обсязі, в якому вони могли б бути здійснені самим страхувальником.

Право вимоги переходить до страховика в межах виплаченої суми страхового відшкодування. Отже страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

У зв`язку із настанням страхового випадку, на виконання умов договору добровільного страхування, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" виплатило страхове відшкодування в розмірі 49741,24 грн.; даний факт підтверджується, наявним в матеріалах справи, платіжним дорученням № 7136 від 08 жовтня 2018 р.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Volkswagen, номер НОМЕР_2 , на момент скоєння ДТП була застрахована "ПрАТ" СК "Галицька" згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ2977701.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За наведених обставин та правових норм, суд вважає заявлені позовні вимоги в сумі 49741,24 грн. обґрунтованими та такими, що належать до задоволення.

Згідно приписів п.36.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що заява про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.04/382-10 від 09 жовтня 2018 отримана відповідачем 12.10.2018, тобто, з 11.01.2019 року відповідач допустив прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Отже, правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому правовідносини з відшкодування в порядку суброгації, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов`язанням.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного суду України від 01.06.2016 року по справі № 910/22034/15 та постанові Верховного Суду від 20 квітня 2018 року по справі № 910/12028/17.

Враховуючи те, що судом встановлено факт прострочення грошового зобов`язання відповідачем, позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних та інфляційних збитків.

Проте, позивачем з огляду на допущену помилку при написанні позовної заяви (а.с. 5, абзац 11) невірно визначений період нарахування - з 11.11.2018 (а.с. 11,12).

Згідно з вірним розрахунком, проведеним судом в ІПС Законодавство, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних за період з 11.01.2019 по 10.05.2019 в сумі 490,60 грн. та інфляційні втрати в сумі 1712,46 грн. за період січень-квітень 2019 року.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за період з 11.11.2018 по 10.01.2019 в сумі 249,38 грн. та інфляційних збитків в сумі 1028,27 грн. задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір в сумі 1874,90 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача, а судовий збір в сумі 46,10 грн. покласти на позивача.

Керуючись статтями 74-80, 129, ч.9 ст. 165, 232, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в сумі 53221,95 грн., з яких: 49741,24 грн. - сума виплаченого страхового відшкодування, 2740,73 грн. - інфляційні збитки, 739, 98 грн. - три проценти річних задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 22186790) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування", вул. Велика Кільцева 56, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08131 (ідентифікаційний код 35429675) - 49741,24 (сорок дев`ять тисяч сімсот сорок одну гривню двадцять чотири копійки) суми виплаченого страхового відшкодування, 1712,46 (одну тисячу сімсот дванадцять гривень сорок шість копійок) інфляційних збитків, три проценти річних в сумі 490,60 (чотириста дев`яносто гривень шістдесят копійок) та 1874,90 (одну тисячу вісімсот сімдесят чотири гривні дев`яносто копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині позову Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення інфляційних втрат в сумі 1028,27 (одна тисяча двадцять вісім гривень двадцять сім копійок), трьох процентів річних в сумі 249,38 (двісті сорок дев`ять гривень тридцять вісім копійок) відмовити. Судовий збір в сумі 46,10 (сорок шість гривень десять копійок) покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 16.07.2019

Суддя Л.М. Неверовська