ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" липня 2019 р. Справа № 906/72/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Бучинська Г.Б.

судді Філіпова Т.Л.

розглянувши заяву про забезпечення позову Товариства з Обмеженою відповідальністю "Кулев-Інвест" за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" на рішення Господарського суду Житомирської області від 23 квітня 2019 року (суддя - Соловей Л.А.) в справі № 906/72/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кулев-Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер"

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД

про стягнення 692 524 грн 75 коп..

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кулев-Інвест" (надалі - Позивач) звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" (надалі - Відповідач) заборгованості, яка виникла на підставі договору про відступлення права вимоги №18/18 від 10 вересня 2018 року за договором підряду №04/17 від 13 квітня 2017 року (з яких: 383135 грн 94 коп. основного боргу, 56536 грн 04коп. пеня, 22696 грн 20 коп. інфляційні, 4724 грн 3% річних) та договором на пусконалагоджувальні роботи №011/18 від 10 травня 2018 року (з яких: 184912 грн 80 коп. основного боргу, 27285 грн 92 коп. пені, 10953 грн. 85 коп. інфляційних витрат та 2280 грн 3% річних).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 23 квітня 2019 року в справі № 906/72/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 568048 грн 74 коп. основного боргу; 83821 грн 96 коп. пені; 7004 грн 3% річних; 33650 грн 05 коп. інфляційних витрат.

Відповідач звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Житомирської від 23 квітня 2019 року в справі №906/72/19, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 23 квітня 2019 року по справі № 906/72/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

13 червня 2019 року ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду призначено справу № 906/72/19 до розгляду на 31 липня 2019 року об 14:30 год.

5 липня 2019 року представником Позивача було подано Заяву про забезпечення позову, котра була прийнята головуючим суддею 16 липня 2019 року (з огляду на перебування його у відпустці) та розглянута 22 липня 2019 року (з огляду на перебування членів-колегії суддів по дані справі у відпустці), що зумовило процесуальну неможливість розгляду вказаної заяви у період, визначений нормою Господарського процесуального кодексу України.

За змістом частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Позивача про забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку про відмову у її задоволенні з наступних підстав.

За змістом частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

За змістом пунктів 4, 10 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується в т.ч. забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За змістом пунктів 3, 4 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто положення вказаної статті пов`язують вжиття заходу забезпечення позову з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконання судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, в силу положень частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Важливою обставиною під час вжиття заходів забезпечення позову, є пов`язаність відповідних дій та шкідливих результатів від їх вчинення з відповідним предметом позову та правами з метою захисту яких такий позов подано.

У заяві про забезпечення позову Позивач просить: "накласти арешт на грошові кошти в межах суми 692 524 грн 75 коп., що знаходяться на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер"", що містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Укрексімбанк" або на будь-якому іншому рахунку відкритому на ім`я Відповідача"

На думку Позивача зазначений спосіб забезпечення позову свідчить про пов`язаність заходу забезпечення позову, який просить вжити Позивач із предметом спору у даній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову у даній справі, Позивач зазначає, що: протягом тривалого часу Відповідач не виконував покладені на нього зобов`язання по сплаті заборгованості згідно Договору підряду № 04/17 від 13 квітня 2017 року; також зазначено про розмір статутного капіталу Відповідача, який становить 44 000 грн, що стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відповідно є ризик невиконання рішення суду у справі № 906/72/19 шляхом виведення або переведення активів та грошових коштів на інші рахунки.

До заяви про забезпечення позову Позивачем додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі, є рішення Господарського суду Житомирської, яким стягнуто на користь Позивача заборгованість по договору та нараховані штрафні санкції.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Слід зазначити, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23 травня 2018 року.

При цьому, заявник не зазначає, в чому полягає запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за фактичних обставин даної справи.

Окрім того, наявність коштів на рахунку Відповідача саме в сумі, яка підлягала стягненню по рішенню суду, навпаки свідчить про реальну можливість виконання рішення суду, а не про утруднення його виконання.

Заявником не додано доказів майбутніх намірів Відповідача щодо виведення або переведення грошових коштів на інші рахунки, а тільки викладено доводи та міркування Позивача щодо ризику виведення або переведення коштів на інші рахунки.

Витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань в котрому зазначено розмір статутного капіталу Відповідача не є тим належним та допустимим доказом, що підтверджує факт неможливості виконання рішення суду в майбутньому, адже зменшення чи збільшення статутного капіталу товариства це є йог законним правом, відповідно до статті 16 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

З врахуванням предмета позову у даній справі, колегія суддів зазначає, що прийняття Відповідачем рішення про збільшення чи про зменшення статутного капіталу, не свідчить про те, що вказані дії можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній справі або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи те, що Позивачем не доведено того, що наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову обставини можуть ускладнити виконання рішення у даній справі, а заходи забезпечення позову зможуть забезпечити реальне виконання рішення у даній справі, та того, що у випадку невжиття таких заходів виконання рішення суду може істотно ускладнено чи унеможливлено, колегія судів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до пункту 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 137, 140, 267, 269, 270, 273, 281 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кулев-Інвест" про забезпечення позову в справі №906/72/19 - відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам по справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на електронну адресу сторін (у разі наявності відомостей про таку адресу).

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 Господасрького процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.