ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2019 р. Справа№ 910/16537/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Черей О.В. довіреність № б/н від 29.05.19

від відповідача: Письмак О.Є. ордер серія КС №613102 від 25.04.19

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна

транспортна компанія в Україні"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2019 р.

у справі № 910/16537/18 (суддя - А.І. Привалов)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марторгсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Універсальна транспортна компанія в Україні"

про стягнення 679 131,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Марторгсервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія в Україні" про стягнення 679 131,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору № 28/09-МТС оренди залізничних вагонів від 28.09.2018р., внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 607750, грн., за прострочення сплати якої нараховані пеня в сумі 58092,45 грн., інфляційні втрати - 11319,32 грн. та 3% річних - 1970,16 грн.

В процесі розгляду справи позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з заявою про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача 607 750,00 грн. основного боргу, 40 289,93 грн. пені, 30 387,50 грн. інфляційні, 5 145,06 грн. річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.04.2019 року у справі № 910/16537/18 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія в Україні" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Марторгсервіс" 596 700 грн. 42 коп. - боргу, 24 763 грн. 05 коп. - пені, 10 788 грн. 33 коп. - інфляційних втрат, 4070 грн. 64 коп. - 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 9544 грн. 83 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія в Україні" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати у повному обсязі рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2019 року по справі № 910/16537/18 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Марторгсервіс" відмовити у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія в Україні" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та розгляд справи призначено на 10.07.2019 року.

10.07.2019 року через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2019 року у справі № 910/16537/18 залишити без змін.

Розпорядженням № 09.1-08/2030/19 Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 р., у зв'язку перебуванням судді Калатай Н.Ф., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/16537/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/16537/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пономаренко Є.Ю., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 року справу № 910/16537/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 19.06.2018р. № 19/06 позивач придбав у ТОВ «Рейлтранслогістик» вагони згідно специфікації № 1 від 19.06.2018р. та акту прийму-передачі № 1 від 10.08.28р., (том 1 арк. 56-69).

28.09.2018р. між позивачем (за договором - орендодавець) та відповідачем (за договором - орендар) укладено договір оренди залізничних вагонів №28/09-МТС (далі - договір), відповідно до п.п.1.1 якого орендодавець зобов'язується передати, а орендар прийняти залізничні вагони (далі - РС, вагони або рухомий склад) у користування за плату на строк, передбачений цим договором, для перевезення пасажирів. Номер вагона, рід вагона, модель, рік побудови і загальна кількість вагонів вказуються в Актах прийому-передачі вагонів, які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.1.2 договору, орендодавець є власником вагонів та гарантує, що вагони, які передаються в оренду, не знаходяться під заставою, арештом, податковою заставою, іншою забороною відчуження, не перебувають у володінні та/або користуванні третіх осіб, а також не існує будь-яких інших обмежень для передачі їх в оренду.

За умовами п.1.3 договору, орендодавець передає орендареві РС, що має право виходу на шляхи загального користування і курсування по залізницях України, окрім території, неконтрольованій органами державної влади України.

Вагони надаються орендарю тільки для перевезення вантажів, дозволених до перевезення згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та угодами про залізничні міжнародні сполучення (п.1.4 договору).

Умовами п.2.1 договору встановлено, що передача вагонів в оренду відбувається на залізничній станції України, погодженій сторонами, що знаходиться на території, контрольованій органами державної влади України, і оформляється актом прийому-передачі вагона(ів), який підписується уповноваженими представниками сторін договору. Датою початку оренди вагона вважається дата підписання акту прийому-передачі вагона(ів), який складається орендодавцем та підписується уповноваженими особами сторін договору в день прибуття вагона(ів) на узгоджену залізничну станцію.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору орендодавець на узгодженій станції Смолка передав, а орендар прийняв по акту прийому-передачі №1 від 28.09.2018р. два мінераловози №58782574 та №59581900 та нижче наведених узгоджених станціях орендодавець передав, а орендар прийняв по акту прийому-передачі №2 від 01.10.2018р. наступні вагони:

1. мінераловоз №58781352 на станції Шепетівка;

2. мінераловоз №58782632 на станції Шепетівка;

3. мінераловоз №58782871 на станції Львів;

4. мінераловоз №58783143 на станції Шепетівка;

5. мінераловоз №59581546 на станції Шепетівка;

6. мінераловоз №59581611 на станції Шепетівка;

7. мінераловоз №59581637 на станції Шепетівка;

8. мінераловоз №58781428 на станції Шепетівка;

9. мінераловоз №58781436 на станції Шепетівка;

10. мінераловоз №58781741 на станції Шепетівка;

11. мінераловоз №58781931 на станції Шепетівка;

12. мінераловоз №59581561 на станції Шепетівка;

13. мінераловоз №59581629 на станції Шепетівка;

14. мінераловоз №59581652 на станції Шепетівка;

15. мінераловоз №58782913 на станції Шепетівка;

16. мінераловоз №58782558 на станції Шепетівка;

17. мінераловоз №59581868 на станції Шепетівка;

18. мінераловоз №59581918 на станції Шепетівка;

19. цементовоз №59329490 на станції Казатин-І;

20. цементовоз №59329698 на станції Казатин-І;

21. цементовоз №59363473 на станції Казатин-І;

22. цементовоз №59363481 на станції Казатин-І;

23. цементовоз №59365916 на станції Казатин-І;

24. цементовоз №59365924 на станції Казатин-І;

25. цементовоз №59365932 на станції Фастів-І;

26. цементовоз №59365957 на станції Ярмолинці;

27. цементовоз №59363143 на станції Закупне;

28. цементовоз №59365528 на станції Вапнярка;

29. цементовоз №59366021 на станції Вапнярка.

Акти прийому-передачі №1 від 28.09.2018р. та №2 від 01.10.2018р. підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача.

З урахуванням умов п.2.1 договору, датою початку оренди вагонів №58782574 та №59581900 є 28.09.2018р., а 29-ти вагонів за актом №2 від 01.10.2018р. - 01.10.2018р.

Відповідно до п.4.2 договору, вартість оренди одного вагону складає 650,00 грн. з урахуванням ПДВ, за один вагон на добу. Неповну добу сторони приймають за повну.

Згідно з п.4.4 договору, орендна плата сплачується орендарем у безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця у наступному порядку:

- 100% передплата за оренду вагона(ів) за перший та останній місяці оренди впродовж 3-х банківських днів з дати одержання в електронному вигляді рахунку орендодавця, який направляється орендарю в день отримання в електронному вигляді від орендаря листа, передбаченого абзацом 2 пункту 2.1 цього договору;

- За подальші місяці оренди орендар здійснює оплату на підставі рахунків орендодавця у формі 100% передплати, яка підлягає перерахуванню орендодавцеві до 5 (п'ятого) числа поточного місяця оренди.

Згідно з п.4.5 договору, орендна плата розраховується, виходячи з фактичного часу роботи кожного вагону впродовж звітного періоду за вирахуванням часу знаходження вагонів в планових видах ремонту, який підтверджується довідками ВУ-23, ВУ-36 (дати складання довідок вважаються днями орендного користування), виданих вагоноремонтними підприємствами, які здійснювали ремонт вагону.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 01.10.2018р. останній надіслав на електронну адресу відповідача рахунок № 21 від 01.10.2018р. на суму 624 650,00 грн. на передплату орендної плати за перший місяць користування 31 залізничними вагонами у період з 01 по 31 жовтня 2018 року.

Відповідач не здійснив передплату в сумі 624 650,00 грн. по рахунку №21 від 01.10.2018р. за період з 01 по 31 жовтня 2018 року, при цьому відповідач користувався на правах орендаря 31 залізничним вагоном.

На підставі п.п.4.5, 4.6 договору позивач склав та 01.11.2018р. направив відповідачу на електронну адресу акт наданих послуг №2 від 31.10.2018р. на загальну суму 607 750,00 грн. в т.ч. ПДВ.

07.11.2018р. відповідач направив позивачу на електронну адресу акт наданих послуг №2 від 31.10.2018р. на суму 525 200,00 грн. без пояснення причин зменшення суми орендної плати.

Відповідно до п.4.7 договору, орендодавець направляє оригінал акту наданих послуг у двох примірниках до 15-го числа місяця, що йде за звітним місяцем оренди. Орендар впродовж 5 (п'яти) календарних днів з дати отримання оригіналу акту наданих послуг, повинен підписати його, скріпити підпис уповноваженої особи печаткою та направити один примірник орендодавцеві. У разі не повернення одного примірника акту у встановлений строк, орендар несе відповідальність за невиконання зобов'язання, передбачену цим договором.

На виконання положень п.4.7 договору оренди, 13.11.2018р. цінним листом з описом вкладення позивач надіслав відповідачу два примірники акту наданих послуг № 2 від 31.10.2018р. на загальну суму 607 750,00 грн. у т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.3.2.17 договору, орендар зобов'язаний підписати отримані від орендодавця в електронному вигляді акт наданих послуг та надіслати скан-копію підписаного акта наданих послуг орендодавцю на електронну адресу впродовж 5 (п'яти) календарних днів з дати його отримання. У разі виникнення зауважень до змісту акту наданих послуг, в цей же строк направити орендодавцеві на електронну адресу письмові зауваження. Підписати отримані від орендодавця два оригінальні примірники Акта наданих послуг та повернути один підписаний примірник орендодавцеві впродовж 5 (п'яти) календарних днів з дати отримання оригіналу.

29.11.2018р. позивач отримав від відповідача лист за №01122 від 22.11.2018р., в якому зазначалось, що прийняти та узгодити акт наданих послуг №2 від 31.10.2018р. на загальну суму 607 750,00 грн. з ПДВ не є можливим.

В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач зазначає, що позивач не надав підтвердження права власності на залізничні вагони, вказані в актах №1 від 28.09.2018р. та №2 від 01.10.2018р. Крім того, у жовтні 2018 року відповідач отримував рахунки на оплату за оренду вагонів від ТОВ "Рейлтранслогістик" за договором оренди залізничних вагонів №0106-18 від 01.06.2018р. Вказуючи, що відповідач не зміг користуватись вагонами, останній вважає безпідставними позовні вимоги. Також, відповідач зазначає про неправомірність нарахування пені у розмірі 0,3%, оскільки умовами п.5.2 договору вказано 0,5%, а до того ж, відповідач зазначає про обмеження Законом обчислення пені подвійною обліковою ставкою НБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Матеріалами справи, зокрема, актами прийому-передачі №1 від 28.09.2018р. та №2 від 01.10.2018р. підтверджується факт передачі в оренду позивачем та прийняття відповідачем 31 залізничного вагону на виконання умов договору, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта викладені в апеляційній скарзі, оскільки відповідачем не наведено яким чином невнесення позивачем даних по зміні орендаря до АБД згідно Порядку внесення (змін) даних по власних вантажних вагонах до Автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів, затвердженого 25.03.2015р. №ЦЗМ-14/458, підтверджує факт неможливості фактичного користування відповідачем переданими йому вагонами згідно з актами №1 від 28.09.2018р. та №2 від 01.10.2018р.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з листами із зазначенням зауважень щодо змісту акту наданих послуг №2 від 31.10.2018р.

Листи, додані відповідачем до доповнення до відзиву, підтверджують лише зауваження відповідача, що вагони були передані в оренду без участі представника орендаря, а також відповідач зауважує, що в листопаді 2018 року будь-які операції з вагонами власності ТОВ "Марторгсервіс" за участю компанії відповідача не проводились.

Також, відповідачем не надано доказів оплати оренди за передані йому залізничні вагони на користь ТОВ "Рейлтранслогістик" на підставі договору №0106-18 від 01.06.2018р. До того ж, виконання умов договору №0106-18 від 01.06.2018р. не є предметом розгляду даної справи, а тому суд не приймає до уваги зауваження відповідача щодо відсутності актів приймання-передачі вагонів, у разі закінчення оренди, що підтверджує використання позивачем у період з 01.10.2018р. по 31.10.2018р. на власний розсуд.

За умовами п.4.6 договору встановлено, що орендодавець направляє орендарю на електронну адресу акт наданих послуг в електронному вигляді до 5-го числа місяця, що йде за звітним місяцем оренди. Орендар впродовж 5-ти календарних днів з дати отримання акту наданих послуг, повинен підписати його та направити підписану скан-копію орендодавцю на електронну адресу або у той же строк направити свої письмові зауваження до акту наданих послуг. У разі ненадання орендарем підписаної скан-копії акту наданих послуг орендодавцю впродовж 5-ти календарних днів з дати його отримання або не направлення у цей же строк письмових зауважень до нього, акт наданих послуг вважається прийнятим та узгодженим у повному обсязі.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з зауваженнями щодо акту наданих послуг № 2 від 31.10.2018р., а лише з листом щодо неможливості прийняти та узгодити такий акт, оскільки вагони виведено із орендного користування.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з претензіями щодо неможливості користування переданими йому в оренду залізничними вагонами.

Судом враховано відсутність доказів вчинення відповідачем дій щодо розірвання спірного договору оренди, у зв'язку із неможливістю користуватись вагонами, переданими за Договором № 28/09-МТС оренди залізничних вагонів від 28.09.2018р.

Таким чином, факт користування відповідачем об'єктом оренди у період з 01.10.2018р. по 31.10.2018р. підтверджується наданими позивачем копіями Актів прийому-передачі №1 від 28.09.2018р. та №2 від 01.10.2018р., а також актом наданих послуг №2 від 31.10.2018р., який згідно з умовами п.4.6 вважаються підписаними сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням того, що матеріали справи не містять доказів надсилання позивачем рахунку на оплату відповідачу саме на електронну адресу, суд вважає за доцільне застосувати положення ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2018р. цінним листом з описом вкладення позивач надіслав відповідачу два примірники акту наданих послуг № 2 від 31.10.2018р. та рахунок №21 від 01.10.2018р. на загальну суму 607 750,00 грн. у т.ч. ПДВ, відповідач повинен був сплатити орендну плату не пізніше 20.11.2018р. (тобто у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги).

Станом на час розгляду справи, строк виконання відповідачем грошових зобов'язань, щодо яких заявлено позов, настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 596 700 грн. за фактичне користування 31 залізничним вагоном на підставі договору у період з 01.10.2018р. по 31.10.2018р.

Таким чином, приймаючи до уваги належне виконання позивачем своїх зобов'язань за укладеними з відповідачем договором, та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту порушення взятих на себе обов'язків щодо внесення орендної плати, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню частково в розмірі 596 700,00 грн.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 40 289,93 грн., 3% річних - 5145,06 грн. та 30 387,50 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договорами строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом пункту 5.2 договору, у разі порушення орендарем термінів перерахування орендної плати згідно з п.4.4 цього договору, орендар зобов'язаний сплатити орендодавцеві пеню у розмірі 0,05 відсотка від суми несплаченої попередньої оплати за кожен день затримки оплати.

Колегія суддів погоджується з розрахунком суду першої інстанції розрахунок пені на суму заборгованості з орендної плати та вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума пені в сумі 24 763,05 грн., згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо 3% річних та інфляційних втрат та вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4 070,64 грн. та інфляційних втрат у розмірі 10 788,33 грн., з урахуванням встановленого, згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України, строку оплати оренди та встановленої судом суми заборгованості в розмірі 596 700,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2019р. у справі № 910/16537/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія в Україні" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2019р. у справі № 910/16537/18 без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія в Україні".

3. Матеріали справи № 910/16537/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складенй 11.07.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.П. Зубець