ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019м. ДніпроСправа № 904/1923/19

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 105 265,39 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 105 265,39 грн.

Ухвалою суду від 17.05.2019 позовну заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" №б/н від 03.05.2019 залишено без руху. Ухвалено Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпроенерго" в строк до 31.05.2019 включно усунути недоліки позовної заяви.

Через канцелярію суду, 28.05.2019 від позивача надійшла заява, якою усунуто недоліки, встановлені вищевказаною ухвалою суду.

Ухвалою суду від 03.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Через канцелярію суду, 18.06.2019 відповідачем надано відзив на позов. Заперечення обґрунтовані тим, що вагони № 56206287, № 62313978, №56364458, № 53419610, № 61017752, № 53534483, № 59953646, № 56350036 були непридатні для перевезення вантажу мілкої фракції у технічному відношенні (про що складені акти про технічний стан форми ГУ-106). Вагони, в яких перевозився вантаж, є власністю інших підприємств і залізниця не відповідає за їх технічний стан. На думку відповідача, саме відправник - ТОВ «ЦЗФ Селидівська» не визначило придатність даних вагонів в комерційному відношенні для перевезення вантажу мілкої фракції.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЦЗФ Селидівська», на виконання умов договору поставки № 1-1-2016/060 від 20.04.2016 та відповідно до Технічних умов, завантажило вугілля кам`яне:

- у вагон № 56206287 в кількості 61 050 кг по накладній № 52718111 від 07.11.2018;

- у вагон № 62313978 в кількості 67 000 кг по накладній № 52880473 від 17.11.2018;

- у вагон № 56364458 в кількості 66 050 кг по накладній № 52872728 від 16.11.2018;

- у вагон № 53534483 в кількості 65 850 кг по накладній № 52323201 від 15.10.2018;

- у вагон № 59953646 в кількості 66 600 кг по накладній № 52398567 від 20.10.2018;

- у вагон № 56350036 в кількості 66 300 кг по накладній № 52400389 від 20.10.2018;

- у вагон № 55328058 в кількості 67 800 кг по накладній № 52609740 від 31.10.2018;

- у вагон № 53419610 в кількості 66 400 кг по накладній № 52229812 від 09.10.2018;

- у вагон № 52179850 в кількості 64 850 кг по накладній № 52669199 від 04.11.2018;

- у вагон № 56151301 в кількості 67 200 кг по накладній № 52669199 від 04.11.2018;

- у вагон № 61017752 в кількості 66 300 кг по накладній № 52162231 від 05.10.2018

та передало вказаний вантаж для перевезення Акціонерному товариству "Українська залізниця". Згідно даних, зазначених у накладних, вантаж маркований повздовжніми борознами по всьому вагону.

Згідно п. 6 Статуту залізниць України (Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми. Які складають станції залізниць. Складені комерційні акти містять відомості про те, що під час перевезення вантажу мало місце неохоронне перевезення з боку залізниці.

Залізниця прийняла у ТОВ «ЦЗФ Селидівська» на станції Новогодівка Донецької залізниці для перевезення вказане вугілля і зобов`язалась доставити його на станцію Енергодар Придніпровської залізниці на адресу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго".

На станції призначення Енергодар Придніпровської залізниці були складені комерційні акти № 476906/1868 від 13.11.2018, № 476906/1905 від 20.11.2018, № 476906/1906 від 20.11.2018, № 476906/1726 від 20.10.2018, № 476906/1763 від 24.10.2018, № 476906/1755 від 23.10.2018, № 476906/1831 від 08.11.2018, № 476909/1685 від 14.10.2018, № 476906/1827 від 08.11.2018, № 476906/1828 від 08.11.2018, № 476906/1625 від 07.10.2018.

У вказаних комерційних актах зазначено, що всі вагони технічно справні.

Відповідно до комерційних актів:

- № 476906/1831 від 08.11.2018 недостача у вагоні № 55328058 складає 2990 кг;

- № 476906/1827 від 08.11.2018 недостача у вагоні № 52179850 складає 1580 кг;

- № 476906/1828 від 08.11.2018 недостача у вагоні № 56151301 складає 1170 кг.

При цьому у зазначених вагонах маркування вапном порушене. Вагон без дверей, люки закриті, виїмок та течі вантажу немає. Відсутній вантаж уміститися міг.

Відповідно до комерційних актів:

- № 476906/1868 від 13.11.2018 недостача у вагоні № 56206287 складає 1210 кг;

- № 476906/1905 від 20.11.2018 недостача у вагоні № 62313978 складає 1670кг;

- № 476906/1906 від 20.11.2018 недостача у вагоні № 56364458 складає 1890 кг;

- № 476906/1726 від 20.10.2018 недостача у вагоні № 53534483 складає 9900 кг;

- № 476906/1763 від 24.10.2018 недостача у вагоні № 59953646 складає 3800 кг;

- № 476906/1755 від 23.10.2018 недостача у вагоні № 56350036 складає 7380 кг;

- № 476906/1685 від 24.10.2018 недостача у вагоні № 53419610 складає 7800 кг;

- № 476906/1625 від 07.10.2018 недостача у вагоні № 61017752 складає 7030 кг.

При цьому у зазначених вагонах маркування вапном порушене. Нещільне прилягання кришок люків до армованого листа проміжної балки. Вагон без дверей, люки закриті, виїмок та течі вантажу немає. Відсутній вантаж уміститися міг. У технічному відношенні вагони справні, про що складено акти форми ГУ-106. Подекуди наявні зазори, закладені дрантям, є сліди розсипу вантажу.

Згідно із статтею 307 ГК України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 920 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

За умовами ч. 3 ст. 917 Цивільного кодексу України перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Пунктом 110 Статуту, який кореспондується зі ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт", визначено, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно п. 1 ст. 314 ГК України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Згідно з п. "е" ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі коли втрата, псування або пошкодження вантажу відбулися внаслідок: 1) таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення; 2) завантаження вантажу відправником у непідготовлений, неочищений або несправний вагон (контейнер), який перед тим був вивантажений цим же відправником (здвоєна операція); 3) здачі вантажу до перевезення без зазначення в накладній особливих його властивостей, що потребують особливих умов або запобіжних засобів для забезпечення його збереження під час перевезення; 4) стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало.

Відповідно до ст. 113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вказані норми передбачають презумпцію вини перевізника у разі втрати, нестачі, псування й ушкодження вантажу, прийнятого до перевезення, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на перевізникові. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Тобто, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

За змістом статті 31 Статуту залізниць України та пунктів 5 і 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу вантажовідправник перед навантаженням вантажу у вагон повинен визначити його придатність для перевезення вантажу у комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, - усунути щілини та конструктивні зазори вагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видуванню або висипанню вантажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Статуту залізниць України відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов навантаження і кріплення вантажів.

Відповідно до п. 4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, відправник зобов`язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього природного середовища згідно з законодавством. Дрібні місця штучних вантажів відправник повинен об`єднати в більші.

Згідно з п. 5 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із шапкою). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої.

Згідно з п. 12.1 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року № 411, забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться. Вимоги до технічного стану рухомого складу, порядок його технічного обслуговування і ремонту, а також відправлення його на заводи та депо для ремонту визначаються Державною адміністрацією залізничного транспорту України.

Так, за приписами п. 2.1 Правил комерційного огляду поїздів та вагонів усі вагони, які прибувають і відправляються із станції, де розташований пункт комерційного огляду (ПКО) оглядаються з метою виявлення та усунення несправностей, що загрожують збереженню вантажів.

Відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

З матеріалів справи вбачається, що у спірних перевезеннях як вантажовідправником, так і залізницею під час завантаження та після завантаження не було зроблено жодних письмових зауважень, щодо непридатності вагонів (в комерційному та технічному відношенні) для перевезення вантажу - вугілля кам`яного у вагонах відкритого типу. Не було зауважень залізниці і до якості здійсненого відправником завантаження.

За умовами п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення та параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів, після завантаження вугілля кам`яного на відкритому рухомому складі, зазначені у спірних накладних вагони мали бути перевірені працівниками залізниці.

Залізниця, оглянувши подані до перевезення завантажені вагони за спірними залізничними накладними, прийняла їх до перевезення, проставивши календарний штемпель станції Новогодівка у спірних залізничних накладних.

Жодних актів загальної форми ГУ-23 щодо наявності несправностей у вагонах залізницею складено не було, що свідчить про відсутність зауважень до вагонів як комерційному так і технічному відношенні.

Вказане підтверджує, що відправник належним чином здійснив навантаження та підготовку вантажу до транспортування.

Окрім того, норми Статуту залізниць України передбачають, що в разі завантаження вантажу у технічно несправні вагони або вагони, непридатні для перевезення даного виду вантажів, перевізник був зобов`язаний відмовитись від приймання вантажу до перевезення.

Залізниця після проставлення відповідної відмітки в спірних залізничних накладних, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Обставини справи свідчать про втрату частини вантажу саме під час перевезення, що підтверджується, зокрема, зазначенням у комерційних актах про те, що на момент огляду вагонів течі вантажу немає.

Такої самої позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного суду (постанова від 13.03.2019 у справі № 905/748/17.

У відповідності до вимог ст. 114 Статуту, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу, у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

За змістом п. 3.21 роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", якщо на зворотній стороні накладної є відмітка відправника про відвантаження вантажу із "шапкою", нанесення захисного маркування, а на станцію призначення вантаж прибув фактично без "шапки", без маркування або з частково порушеним маркуванням, ця обставина може свідчити про втрату частини вантажу під час перевезення, і залізниця повинна довести відсутність своєї вини у нестачі вантажу".

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п. 27 Правил, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Природна втрата кам`яного вугілля становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

Таким чином, з врахуванням норми природної втрати, маса втраченого вантажу складає:

- у вагоні № 55328058 складає 2990 - 678 = 2312 кг;

- у вагоні № 52179850 складає 1580 - 648,5 = 931,5 кг;

- у вагоні № 56151301 складає 1170 - 672 = 498 кг;

- у вагоні № 56206287 складає 1210 - 610,5 = 599,5 кг;

- у вагоні № 62313978 складає 1670 - 670 = 1000 кг;

- у вагоні № 56364458 складає 1890 - 660,5 = 1229,5 кг;

- у вагоні № 53534483 складає 9900 - 658,5 - 9241,5 кг;

- у вагоні № 59953646 складає 3800 - 666 - 3134 кг;

- у вагоні № 56350036 складає 7380 - 663 - 6717 кг;

- у вагоні № 53419610 складає 7800 - 664 = 7136 кг;

- у вагоні № 61017752 складає 7030 - 663 = 6367 кг.

За даними довідок про вартість вугільної продукції, наявних у матеріалах справи, фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного:

- у вагоні № 55328058 складає 2 890,90 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 52179850 складає 2 969,58 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 56151301 складає 2 946,11 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 56206287 складає 2 744,86 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 62313978 складає 2 555,23 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 56364458 складає 2 687,84 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 53534483 складає 2 758,27 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 59953646 складає 2 798,52 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 56350036 складає 2 665,92 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 53419610 складає 2 562,46 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 61017752 складає 2 574,06 грн. з ПДВ;

А отже, вартість втраченого вантажу складає:

- у вагоні № 55328058 з урахуванням норми природної втрати складає 6 683,76 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 52179850 з урахуванням норми природної втрати складає 2 766,16 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 56151301 з урахуванням норми природної втрати складає 1 467,16 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 56206287 з урахуванням норми природної втрати складає 1 645,54 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 62313978 з урахуванням норми природної втрати складає 2 555,23 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 56364458 з урахуванням норми природної втрати складає 3 304,70 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 53534483 з урахуванням норми природної втрати складає 25 490,55 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 59953646 з урахуванням норми природної втрати складає 8 770,56 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 56350036 з урахуванням норми природної втрати складає 17 906,98 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 53419610 з урахуванням норми природної втрати складає 18 285,71 грн. з ПДВ;

- у вагоні № 61017752 з урахуванням норми природної втрати складає 16 389,04 грн. з ПДВ.

Всього 105 265,39 грн.

За таких обставин, позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (місце реєстрації: 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20; ) вартість нестачі вантажу у розмірі 105 265,39 грн. та 1921 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.07.2019.

Суддя Ніколенко М.О.