ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/547/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Бабенецька А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Віконської Ольги Василівни,

АДРЕСА_1

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

вул. Василіянок, буд.22, м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення заборгованості в сумі 23 250, 00 грн

за участю:

від позивача: Пахар О. А. - адвокат, ордер про надання правової допомоги серія ІФ №078057

від відповідача представник не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Віконська Ольга Василівна подала позов до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення грошових коштів в розмірі 23 250, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено розгляд справи по суті на 27.06.2019. В судовому засіданні 27.06.2019 року відкладено розгляд справи на 11.07.2019 року.

В судовому засіданні 11.07.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Позиція позивача.

У своїх вимогах позивач посилається на те, що відповідно до домовленостей між ФОП Віконська О.В. та ПрАТ СК "Галицька", позивач зобов`язався виконати роботи з виготовлення друкованої продукції, а відповідач зобов`язався провести оплату виконаних робіт. Підприємець свої зобов`язання виконав в повній мірі та передав страховій компанії друковану продукцію відповідно до накладних №88 від 26.02.2019, №№100, 101 від 04.03.2019, №№116, 117, 118 від 07.03.2019. Відповідно до Акту звірки від 02.05.2019 року станом на дату підписання акту заборгованість відповідача перед позивачем становила 27 250 грн. 03.05.2019 року відповідачем перераховано на рахунок позивача 4000 грн. Решта суми заборгованості не погашено.

Відповідач будь-яких заперечень та відзиву на позовну заяву суду не подав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існували усні домовленості щодо виконання позивачем робіт з виготовлення друкованої продукції з подальшою передачею такої продукції відповідачу.

Відповідно до видаткової накладної №88 від 26.02.2019 року, відповідач отримав від позивача товар на суму 410 грн (а.с.17).

Відповідно до видаткових накладних №№100, 101 від 04.03.2019, відповідач отримав від позивача товар на суму 250 грн та 1680 грн (а.с.12,13).

Відповідно до видаткових накладних №№ 116, 117,118 від 07.03.2019 відповідач отримав від позивача товар на суму4 320 грн, 10 425 грн та 10 475 грн (а.с.14, 15, 16).

Відповідно до підписаного між сторонами Акту звірки взаємних розрахунків за період: 01.01.2019 - 02.05.2019, заборгованість відповідача на користь позивача становить 27 250 грн (а.с.9). Відповідно до банківської виписки, 03.05.2019 відповідачем перераховано на рахунок позивача частину заборгованості в розмірі 4000 грн (а.с.11).

Відповідно до претензії вих.№01/05/2019 від 07.05.2019, позивач звернувся до відповідача з вимогою погасити решту заборгованості в сумі 23 250 грн (а.с.10).

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку таких висновків.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В спірному випадку, між сторонами існували усні домовленості щодо виконання позивачем робіт з виготовлення друкованої продукції з подальшою передачею такої продукції відповідачу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до видаткових накладних №88 від 26.02.2019 року, №№100, 101 від 04.03.2019, №№ 116, 117,118 від 07.03.2019 відповідач отримав від позивача друковану продукцію на загальну суму 27560 грн. Вказані накладні підписано сторонами та скріплено печатками без жодних зауважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів (п.2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88).

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В спірному випадку, саме таким вимогам відповідають видаткові накладні №88 від 26.02.2019 року, №№100, 101 від 04.03.2019, №№ 116, 117,118 від 07.03.2019, що засвідчують факт здійснення господарської операції, а відтак у відповідача виник обов`язок з проведення розрахунку за отриману продукцію.

Судом взято до уваги, що між сторонами було підписано Акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого станом на 02.05.2019 року заборгованість відповідача на користь позивача становить 27 250 грн, яку відповідач 03.05.2019 року частково в сумі 4000 грн оплатив, згідно з банківською випискою від 03.05.2019 року.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено - якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В спірному випадку, позивач звертався до відповідача з претензією щодо сплати решти заборгованості за поліграфічну продукцію в розмірі 23 250 грн вих.№01/05/2019 від 07.05.2019. Докази виконання відповідачем вимоги позивача в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд дослідивши подані докази, визнав їх належними доказами в розумінні статей ГПК України. На підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 11, 509, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 73, 74, 86, 123, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Віконської Ольги Василівни / АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, / про стягнення заборгованості за виконані роботи в сумі 23 250 грн - задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, / на користь Фізичної особи-підприємця Віконської Ольги Василівни / АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / заборгованість за виконані роботи в сумі 23 250 грн (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят гривень) та судовий збір в розмірі 1921 грн (одна тисяча двадцять одна гривня).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів до Західного апеляційного господарського суду (м. Львів).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.07.2019

Суддя Фрич М. М.