ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.07.2019 Справа № 908/1697/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Наталія Анатоліївна, розглянувши заяву про видачу судового наказу

Заявник: Концерн "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; адреса для листування: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 2-а; )

Боржник: Фізична особа-підприємець Шугайло Павло Анатолійович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 101942 від 01.01.2008 у розмірі 27858,99 грн.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

09.07.2019 до господарського суду Запорізької області від Концерну "Міські теплові мережі" надійшла заява № 1084 від 04.07.2019 про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Шугайло Павла Анатолійовича заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 101942 від 01.01.2008 у розмірі 27858,99 грн.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019, вказану заяву передано для розгляду судді Колодій Н.А.

Як вбачається з цієї заяви, у зв`язку із неналежним виконанням ФОП Шугайло П.А. умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 101942 від 01.01.2008, заявник просить суд стягнути з боржника суму у розмірі 27858,99 грн., яка складається з: основного боргу у розмірі 24042,46 грн., пені в сумі 946,79 грн., 3% річних в розмірі 712,70 грн. та суми інфляційних нарахувань в розмірі 2157,04 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 198 ГК України платежі за грошовими зобов`язаннями, що виникають у господарських відносинах, здійснюються у безготівковій формі або готівкою через установи банків, якщо інше не встановлено законом. Грошові зобов`язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов`язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб`єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов`язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону. Відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Отже, вимоги про сплату інфляційних втрат та 3% річних виникають в силу закону відповідно до статті 625 ЦК України. Вимоги про сплату пені, визначення якої надається в Главі 49 Забезпечення виконання зобов`язання та передбачених частиною другою статті 625 ЦК України нарахувань (інфляційних втрат та 3% річних) у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, та у випадку їх належного обґрунтування та розрахунку вказані суми можуть бути стягнуті з боржника в порядку позовного провадження, оскільки в порядку наказного провадження можливо стягнути лише неоспорювану заборгованість.

За правилами ч. 2 ст. 152 ГПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі, якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Отже, оскільки стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є заходами відповідальності за порушення зобов`язань та правовим наслідком порушення зобов`язання у разі прострочення його виконання, а також враховуючи можливість стягнення виключно неоспорюваної заборгованості в порядку наказного провадження, вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

З огляду на викладене, враховуючи, що розгляд вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат можливий окремо у спрощеному позовному провадженні, ненадання заявником відповідного клопотання про розгляд вказаних вимог в порядку спрощеного позовного провадження, суд в задоволенні заяви про видачу судового наказу в частині стягнення з ФОП Шугайло П.А. пені в сумі 946,79 грн., 3% річних в розмірі 712,70 грн. та суми інфляційних нарахувань в розмірі 2157,04 грн., відмовляє.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ч. 1 ст. 148, п. 3 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Концерну "Міські теплові мережі" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шугайло Павла Анатолійовича пені в сумі 946,79 грн., 3% річних в розмірі 712,70 грн. та суми інфляційних нарахувань в розмірі 2157,04 грн.

2. Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255 ГПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано: 12.07.2019.

Суддя Н.А. Колодій