ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" липня 2019 р. Справа№ 910/13326/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.05.2019 (повний текст складено 03.06.2019)

у справі №910/13326/18 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Національного банку України

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту «Дельта М»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант»

про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту «Дельта М» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі №910/13326/18 позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсним Договір №002 від 02.09.2015 р. про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту «Дельта М» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» за Кредитним договором №27/10-399І від 04.07.2005р.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту «Дельта М» документи, отримані згідно Договору № 002 від 02.09.2015 р. про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту «Дельта М» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» за Кредитним договором №27/10-399І від 04.07.2005р.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «ГАРАНТ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі №910/13326/18 - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Національного банку України до ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта-М» та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності - відмовити. Стягнути з Національного банку України понесені судові витрати.

До апеляційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з нормами ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до абз.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставки судового збору становлять 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2018 рік затверджено Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII. Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762, 00 грн.

При цьому, оскільки рішення оскаржується повністю (а позовні вимоги складають дві немайнові вимоги), отже за подання апеляційної скарги відповідач-2 мав сплатити 5286,00 грн. (1762,00 грн. * 2 * 150%) судового збору. Проте, апелянтом документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі, не надано.

Одночасно, відповідачем-2 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» не має фінансової можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки позивач звернувся до господарського суду з більш як 20 аналогічними позовними заявами, а апелянт поніс значні витрати на супроводження таких справ.

Відповідач - 2 зазначає, що відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст.129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведеної правової норми вбачається, що законодавець чітко визначив осіб та підстави, за наявності яких суд має право звільнити особу від сплати судового збору. Разом з тим, апелянт не відноситься до переліку осіб, зазначених у ст.8 Закону України «Про судовий збір» та зазначені ним в клопотаннях підстави не передбачені вказаною нормою.

За вказаних обставин, апеляційний суд залишає без задоволення клопотання відповідача - 2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі №910/13326/18.

При зверненні з апеляційною скаргою, скаржником в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів сплати судового збору. Не зазначено про наявність таких доказів і у додатках до апеляційної скарги.

При цьому, з матеріалів, доданих до апеляційної скарги, не вбачається, що станом на момент подання апеляційної скарги скаржника не віднесено до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору згідно з статтею 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга подана без додержання вимог, викладених у п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає залишенню без руху, на підставі ст. ст. 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання скаржнику можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання у строк, визначений даною ухвалою, доказів сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Виходячи з вищенаведеного, скаржник повинен надати суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі №910/13326/18 у розмірі 5286,00 грн.

Крім того, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що згідно з ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання у визначений судом строк документів, а саме доказів сплати судового збору, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась зі скаргою.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ» про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі № 910/13326/18 відмовити.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі № 910/13326/18 - залишити без руху.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ», що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки.

4. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ», що якщо недоліки не будуть усунені особою в зазначений строк, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

5. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова