СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2019 р. Справа № 905/77/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В. , суддя Шевель О.В.

за участю секретаря судового засідання Крупи О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляцйного господарського суду апеляційну скаргу Фермерського господарства Горбенко М.С. (вх.№1762 Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2019 у справі № 905/77/19 (рішення ухвалене суддею Лейба М.О. у приміщенні господарського суду Донецької області 22.04.2019 об 11:29 год., повний текст рішення складено та підписано 26.04.2019)

за позовом Фермерського господарства Горбенко М.С., с. Сергіївка,

до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО КРОНОС, м. Маріуполь,

про стягнення 225925,38грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.04.2019 у справі №905/77/19 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 04.06.2019) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність звернення з відповідним позовом, оскільки у відповідача на момент звернення з позовом не виникло зобов`язання щодо оплати товару.

ФГ Горбенко М.С. звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2019, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ФГ Горбенко М.С. у повному обсязі. Також заявник просив дослідити у судовому засіданні інформацію з «Укрпошта» про відстеження поштового конверту №352 та документи, які знаходяться в конверті з трек номером 352, шляхом відкриття його в судовому засіданні.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідач фактично в односторонньому порядку відмовився виконувати своє зобов`язання, хоча відповідно до специфікації №1 до договору у відповідача є право на затримку оплати товару в разі ненадання передбачених угодою документів, проте відповідач вже більше року не виконує своє зобов`язання.

Позивач також вказує, що відповідач отримав від нього всі необхідні документи, передбачені специфікацією до договору, що підтверджується претензією від 27.02.2018, в якій не порушуються будь-які питання щодо ненадання документів, а в якості додатків до претензії зазначено, що відповідач долучає договір поставки №23/01/2018 від 23.01.2018. Більш того директор відповідача особисто отримував товар, наймав транспорт для перевезення, в претензії зазначив про всі товарно-транспортні накладні, за якими здійснювалася поставка, тобто на думку позивача, відповідач зазначеною претензією підтвердив факт здійснення господарської операції та отримання товару згідно договору поставки №23/01/2018 від 23.01.2018. В подальшому 15.04.2019 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу з повторним направленням оригіналів документів згідно специфікації №1 до договору (поштовий конверт з трек-кодом №352). Проте, відповідач не отримує поштові відправлення. Таким чином, позивач вважає, що з його боку виконано обов`язок щодо направлення оригіналів документів на адресу відповідача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.) поновлено ФГ Горбенко М.С. строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2019 у справі № 905/77/19, відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги Фермерського господарства Горбенко М.С. відбудеться 18.07.2019.

25.06.2019 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін (вх.№6063).

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2019 у зв`язку з відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2019 у справі № 905/77/19 без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Сторонами не заперечується, що 23.01.2018 між ФГ ОСОБА_1 . (постачальник) та ТОВ АГРО КРОНОС (покупець) був укладений договір поставки №23/01/2018, згідно п. п. 1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність сільськогосподарську продукцію кукурудзу (товар) покупцеві в кількості, асортименті та в строки, що визначаються в специфікаціях до даного договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити отриманий товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.2.1 договору умови передачі товару вивезення транспортом покупця зі складу Постачальника. Датою поставки вважається дата отримання товару, яка визначається відповідно до накладної (п.2.2 договору).

Під час передачі товару постачальник зобов`язаний передати покупцю оригінали рахунку-фактури, видаткову і податкову накладні на товар, а покупець зобов`язаний прийняти товар та підписати всі необхідні документи, які підтверджують передачу товару (п.2.4 договору).

Відповідно до п. 3.1, 3.2 договору форма оплати безготівкова, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або готівкова шляхом внесення грошових коштів в касу підприємства. Підставою оплати є рахунок-фактура, який виставляється постачальником. Умови оплати згідно специфікації до даного договору.

У разі несвоєчасної оплати поставленого товару покупець, згідно зі ст.343 Господарського кодексу України, сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (п.4.3 договору).

Згідно п. 7 договору, він вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

Між сторонами також укладено специфікацію №1 від 23.01.2018 до договору №23/01/2018 від 23.01.2018, відповідно до якої постачальник зобов`язався поставити покупцю: кукурудзу 3 кл. врожай 2017 року, у кількості 200 т. (+/-10%), на загальну суму 920000,00 грн. (+/-10%) з ПДВ.

Сторони стверджують, що вказані договір та специфікація до нього були укладені шляхом обміну відповідними листами електронною поштою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підставі договору поставки №23/01/2018 від 23.01.2018 виставлено відповідачу рахунок-фактуру №3 від 23.01.2018 на суму 920000,00 грн.

Відповідачем здійснено передоплату товару за договором поставки №23/01/2018 від 23.01.2018 у розмірі 736000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №24 від 24.01.2018 з призначенням платежу: плата за кукурудзу згідно рахунку-фактури №3 від 23.01.2018.

Звертаючись з позовною заявою позивач зазначав, що на виконання умов договору №23/01/2018 від 23.01.2018 він поставив відповідачу товар (кукурудзу 3 кл. врожай 2017 року) за видатковими накладними №2 від 25.01.2018 у кількості 159,98 тон на суму 735908,00 грн. та №3 від 26.01.2018 у кількості 41,62 тон на суму 191452,00 грн., загалом на суму 927360,00грн. Однак, відповідач в порушення умов договору поставлений товар у встановлений строк у повному обсязі не оплатив, у зв`язку з чим, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 191360,00 грн. Крім суми основного боргу позивачем на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 3% річних у розмірі 5457,69 грн. та на підставі п.4.3 договору пеню у розмірі 29107,69 грн.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Статтею 640 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Як було встановлено судом, обставини укладення договору №23/01/2018 від 23.01.2018 та специфікації до нього сторонами не заперечуються.

Згідно специфікації №1 оплата товару здійснюється в наступному порядку: 80% від суми договору попередньої оплати, 20% впродовж 2-х банківських днів після повної поставки товару та за умови надання постачальником покупцю документів, а саме: оригінал даного договору, підписаного уповноваженим представником постачальника та завіреного печаткою; рахунок-фактуру; видаткову накладну, виписану в день поставки товару; у разі поставки на умовах СРТ два екземпляри товарно-транспортної накладної; копія довідки про взяття на облік платника податків (форма 4-ОПП) за наявності; копія статистичного звіту сільськогосподарського підприємства за формою №4-СГ, №37-СГ та №29-СГ. У разі ненадання цих документів, або неповного надання, покупець має право затримати оплату товару.

Відповідачем здійснено передоплату товару за договором поставки №23/01/2018 від 23.01.2018 у розмірі 736000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №24 від 24.01.2018 з призначенням платежу: плата за кукурудзу згідно рахунка-фактури №3 від 23.01.2018.

На підтвердження факту передачі товару відповідачу та прийняття його останнім, позивач посилається на: видаткові накладні №2 від 25.01.2018 на поставку товару у кількості 159,98 т. на суму 735908,00 грн., №3 від 26.01.2018 у кількості 41,62 т. на суму 191452,00 грн.; а також товарно-транспортні накладні: №0097 від 26.01.2018 на поставку товару у кількості 41,62 т., №0096 від 25.08.2018 на поставку товару у кількості 39,120 т, №0095 від 25.01.2018 на поставку товару у кількості 40,02 т., №0094 від 25.01.2018 на поставку товару у кількості 40,0 т., №0093 від 25.01.2018 на поставку товару у кількості 40,84 т., загалом у кількості 201,6 т.; податкову декларацію з податку на додану вартість позивача за 2018 від 16.02.2018р., у якій відображено операції, що оподатковуються за основною ставкою, у загальній сумі 1065690 грн. без ПДВ. У додатку №5 до податкових декларацій з податку на додану вартість Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів від 16.02.2018р. ФГ ОСОБА_1 відображено у розділі Податкові зобов`язання, зокрема, за покупцем із індивідуальним податковим номером 12 за період складання податкових накладних січень 2018р. обсяг постачання у розмірі 772800,00 грн. без ПДВ та ПДВ 154560,00 грн.

Проте, відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь здійсненні господарської операції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані видаткові та товарно-транспортні накладні не можуть бути прийняті на підтвердження обставин здійснення господарських операцій з поставки позивачем товару та прийняття його відповідачем, оскільки вони не містять обов`язкових реквізитів, встановлених Законом України „Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні, зокрема, на них відсутній особистий підпис особи (одержувача).

Суд першої інстанції також правомірно не прийняв у якості доказів здійснення поставки товару податкову декларацію з податку на додану вартість, оскільки остання не засвідчує факт передання товару, оскільки складаються в односторонньому порядку та не передбачають наявності підпису отримувача, отже не можуть підтверджувати факт здійснення сторонами господарської операції з передачі майна.

За змістом претензії відповідача №27/02/2018 від 27.02.2018, на адресу позивача постачальником здійснено поставку кукурудзи 3-го класу, українського походження, врожаю 2017 року з якісними характеристиками, які не відповідають якісним показникам вказаних у специфікації та договорі, тому застосовується формула «Дюваля» для доведення якісних показників якості згідно ДСТУ 4525:2006, внаслідок чого у процентному співвідношенні зменшується вага прийнятого зерна кукурудзи. У вказаній претензії зазначені товарно транспорті накладні №0093 від 26.01.2018, №0094 від 26.01.2018, №0095 від 26.01.2018, №0096 від 26.01.2018, №27 від 27.01.2018.

Однак, вказана претензія не є документом первинного обліку у розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та також не підтверджує факт здійснення господарської операції, а з самої претензії не вбачається, що позивачем виконано вимоги специфікації щодо надання документів.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідачем не заперечуються обставини отримання товару від позивача та обов`язок здійснення його повної оплати. Проте, він зазначає, що позивачем в порушення умов п.2.4 договору та розділу 3 специфікації не передавались відповідачу оригінали відповідних документів, що може бути підставою для затримки оплати.

Дійсно, при зверненні з позовом заявником не було надано доказів виконання вказаних умов договору. Тільки 15.04.2019 позивачем до матеріалів справи надано клопотання про приєднання до справи письмових доказів, а саме доказів направлення 15.04.2019 на адресу відповідача вимоги з проханням після її отримання здійснити остаточний платіж з урахуванням штрафних санкцій. До вказаної вимоги було додано оригінали документів, передбачених договором та специфікацією, в тому числі, самого договору поставки, специфікації, рахунку фактури, видаткових накладних та інших, про що свідчать опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек АТ Укрпошта від 15.04.2019, накладна №352 від 15.04.2019.

При цьому, доказів отримання вказаних документів відповідачем або повернення їх за зворотною адресою позивача як на дату звернення із позовом, так і станом на дату ухвалення судом першої інстанції рішення надано не було.

До суду апеляційної інстанції позивачем було надано поштовий конверт з трек-кодом №352 з документами згідно опису вкладення, який повернувся на адресу позивача 05.05.2019 з відміткою «Укрпошта» «за закінченням встановленого строку зберігання» (вказаний конверт з документами були досліджені судом апеляційної інстанції у судовому засіданні).

Колегія суддів зазначає, що вказана посилка була направлена позивачем за місцезнаходженням відповідача, тобто за належною адресою. А тому, відповідно ч. 2 ст. 255 ЦК України дата передачі до установи зв`язку відповідної письмової заяви або повідомлення може вважатися датою виконання позивачем зобов`язання щодо надання відповідачу оригіналів документів відповідно до умов договору та специфікації. Таким чином, враховуючи умови договору та специфікації до нього, строк оплати у відповідача 20% від суми договору настав впродовж 2-х банківських днів після передачі до установи зв`язку відповідної письмової заяви (тобто вже під час розгляду судом першої інстанції справи по суті).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відмови у задоволенні позову, оскільки у відповідача на момент звернення з позовом не виникло зобов`язання щодо оплати товару.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2019 у справі № 905/77/19 без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства Горбенко М.С. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2019 у справі №905/77/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.07.2019

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя І.В. Тарасова

Суддя О.В. Шевель