ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.19 Справа № 917/678/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз", вул. Л. Толстого 87, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область,37500

до Новооріхівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім.О.Л.Лелеченка Лубенської районної ради Полтавської області, вул. Леонтовича, 16, с. Новооріхівка, Лубенський район, Полтавська область,37562

про стягнення 341596,41 грн.

Суддя: Мацко О.С.

Секретар судового засідання: Дяченко Д.Б.

Представники:

від позивача: Денисенко Л.М., ордер про надання правничої допомоги від 11.07.2019р.

від відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні оголошено встуну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" до Новооріхівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. О.Л.Лелеченка Лубенської районної ради Полтавської області про стягнення 341596,41 грн., з яких 336219,29 грн. заборгованість за договором № 83-ЛБ від 05.03.2019 р., 264,65 грн. пеня за порушення строків оплати за вказаним договором, 3524,58 грн. інфляційні втрати, 1587,89 грн. 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.05.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, судове засідання призначено на 28.05.2019р. на 11год. 30 хв.

Представники сторін в засідання 28.05.2019р. не з`явились, суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 25.06.2019р. до 11 год. 30 хв.

25.06.2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.07.2019 року.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав оплату за переданий газ у строк, визначений договором купівлі-продажу природного газу № 83-ЛБ від 05.03.2019 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Відповідач надсилав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, а також відзив на позовну заяву (№118/01-03 від 16.05.2019р.), в якому , зокрема, не погоджується з позовними вимогами та зазначає про недостатність фінансування для своєчасної сплати коштів за спожитий природній газ.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами та задовольняє клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

05.03.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Лубнигаз та Новооріхівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів ім. О.Л.Лелеченка Лубенської районної ради Полтавської області було укладено договір постачання природного газу № 83-ЛБ.

Відповідно до п. 1.1. договору Постачальник (ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз») зобов`язується постачати природний газ в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачувати постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку і на умовах, передбачених договором.

Згідно п.3.1 договору постачання природного газу здійснюється за вільною ціною, що встановлюється між постачальником і споживачем.

Пунктом 3.2. договору визначено, що ціна за 1000 куб.м природного газу на дату складання договору становить 9549,00 грн., без урахування ПДВ, тарифів на транспортування і розподіл природного газу. Крім того тариф на транспортування становить 33,50 грн.

Відповідно до п.2.9.5 Договору у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обгрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем.

Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним Договором та складає 231279,39 грн. (п.3.6 Договору).

Згідно з пунктом 4.2.1. Договору оплата вартості запланованого обсягу газу сплачується до 10 числа наступного місяця, після місяця постачання.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється протягом семи банківських днів з дня отримання Споживачем Акту приймання-передачі природного газу (п.4.2.3 Договору.)

Пунктом 5.2.4 Договору передбачено обов`язок Споживача оплачувати Постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

У разі порушення строків оплати Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,5% від суми прострочення платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. (п.6.2.1 Договору).

Позивач умови Договору виконав належним чином та поставив природний газ в період січня-березня 2019 року на загальну суму 336219,29грн., з яких:

- 11,770 тис.куб.м. природного газу у січні 2019 р. на загальну суму 172150,38 грн., що підтверджується актом приймання - передачі № ЛГ0000097 від 31.01.2019 року (а.с. 21);

- 10,684 тис.куб.м. природного газу у лютому 2019 р. на загальну суму 123829,69 грн., що підтверджується актом приймання - передачі № ЛГ0000578 від 28.02.2019 року (а.с. 22);

- 6,981 тис.куб.м. природного газу у березні 2019 р. на загальну суму 80274,52грн., що підтверджується актом приймання - передачі № 976 від 31.03.2019 року (а.с. 24).

При вирішенні справи судом досліджено докази, наявні у матеріалах справи, зокрема: договір постачання природного газу № 83-ЛБ від 05.03.2019 р., акти приймання передачі природного газу № № ЛГ0000097 від 31.01.2019 року, № ЛГ0000578 від 28.02.2019 року та № 976 від 31.03.2019 року., та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 336219,29 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за січень-березень 2019 року за умовами договору постачання природного газу № 83-ЛБ від 05.03.2019 р. підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Заперечення проти позову, викладені відповідачем у відзиві, не спростовують правомірності позовних вимог, адже недостатність фінансування та відсутність грошових коштів не є підставою від звільнення від відповідальності за невиконання взятих на себе грошових зобов"язань.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Суд здійснив перевірку розрахунку пені, що наданий позивачем, та встановив, що позивачем подекуди неправильно визначено початок періоду прострочення (враховуючи, що ОСОБА_1 "до" з календарною датою вживається на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь, а також враховуючи правила обчислення строків, встановлені статтями 253,254 ГПК України). Суд, з урахуванням вказаного та умов Договору здійснив перерахунок пені; за підрахунками суду, розмір пені виявився більшим від заявленого позивачем, тож суд не виходить за межі позовних вимог та задовольняє позовні вимоги про стягнення пені в сумі, заявленій позивачем.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З дотриманням цієї норми, позивачем приведено розрахунок інфляційних в розмірі 3524,58 грн. та 3% річних - в розмірі 1587,89 грн. (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 15).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних (враховуючи, що ОСОБА_1 "до" з календарною датою вживається на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь, а також враховуючи правила обчислення строків, встановлені статтями 253,254 ГПК України), суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині також є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 237, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Новооріхівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. О.Л.Лелеченка Лубенської районної ради Полтавської області (37562, Полтавська область, Лубенський район, с. Новооріхівка, вул. Леонтовича,16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" (37500, м. Лубни, вул. Л.Толстого, 87, ) 341596,41 грн., з яких 336219,29 грн. заборгованість за договором № 83-ЛБ від 05.03.2019 р., 264,65 грн. пеня за порушення за порушення строків оплати за вказаним договором, 3524,58 грн. інфляційні втрати, 1587,89 грн. 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та 5405,80 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 12.07.2019 р.

Суддя О.С.Мацко