УХВАЛА

22 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/1074/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Багай Н.О., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод"

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019

та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2019

за позовом Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техстандарт-Плюс"

про стягнення заборгованості у сумі 828 936,56 грн

ВСТАНОВИВ:

12.07.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2019 у справі № 904/1074/19, подана разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження 05.06.2019.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, суд вирішив відмовити у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2019 про направлення матеріалів позовної заяви Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" за підсудністю до Господарського суду Харківської області, виходячи з наступного.

Згідно із частиною другою статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255, частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку, а саме на ухвали: 3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову; 6) про повернення заяви позивачеві (заявникові); 7) про відмову у відкритті провадження у справі; 13) про закриття провадження у справі; 14) про залишення позову (заяви) без розгляду; 21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами; 25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця; 26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; 30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Таким чином, як вбачається з вищенаведених положень чинного законодавства, ухвала про направлення матеріалів позовної заяви Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" за підсудністю до Господарського суду Харківської області відсутня у переліку ухвал, на які учасники справи, а також особи, що не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, зазначена ухвала місцевого господарського суду не була переглянута в апеляційному порядку, оскільки ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019 повернуто без розгляду апеляційну скаргу Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2019.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, заявник оскаржує ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2019 про направлення матеріалів позовної заяви за підсудністю до іншого суду, а відтак, виходячи зі змісту приписів частини першої статті 255, пункту 2 частини першої статті 287 ГПК Господарського процесуального кодексу України, зазначена ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких підстав, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі 904/1074/19 за касаційною скаргою Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" в частині оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2019.

Що стосується касаційної скарги в частині оскарження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019, суд вирішив залишити без руху касаційну скаргу в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

При цьому згідно із пунктом 7 частини другої, пунктом 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, яке оскаржується. Крім того, до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019, тобто останнім днем подання касаційної скарги є 02.06.2019.

Касаційну скаргу заявником подано до Касаційного господарського суду 05.06.2019, тобто із пропуском процесуального строку.

При цьому у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження заявник зазначає, що касаційна скарга подана ним в межах двадцятиденного строку з дня вручення йому зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції. Однак, Державним підприємством "Дніпровський електровозобудівний завод" не подано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про понолення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 установлюється у розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Натомість скаржник подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому зазначив про відсутність змоги сплатити судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначається статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено відстрочення сплати судового збору юридичним особам, клопотання Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню в силу закону.

Виходячи із положень частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Державному підприємству "Дніпровський електровозобудівний завод" необхідно надати Касаційному господарському суду докази підтвердження дати отримання копії ухвали апеляційної інстанції (копію конверта відповідного поштового відправлення) або навести інші причини пропуску строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням поважності підстав його пропуску, а також надати докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн за наведеними нижче реквізитами.

Отримувач коштів: УК у Печерському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: 6007

Код банку отримувача (МФО): 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Символ звітності банку: 207.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Керуючись статтями 234, 287, 290, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" про відстрочку сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" в частині оскарження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №904/1074/19 залишити без руху до 12.08.2019, при цьому строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" в частині оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2019 у справі №904/1074/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Зуєв

Судді Н.О. Багай

Є.В. Краснов