ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/627/19

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

розглянувши справу за позовом Фермерського господарства Гольма до відповідача Фермерського господарства Буян про відшкодування майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області у складі судді Гута С.Ф. розглядається справа за позовом Фермерського господарства Гольма до відповідача Фермерського господарства Буян про відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.04.2019р. у зв`язку із не з`явленням прдеставнка позивача та неможливістю вирішення питань, визначених ч. 2 ст. 182 ГПК України, підготовче засідання було відкладено судом на 07.05.2019р. о 11:45 год.

У судовому засіданні 07.05.2019р. представником позивача було надано суду клопотання про продовження розгляду підготовчого провадження по справі №916/627/19 на 30 днів.

Оскільки строк підготовчого провадження закінчується 18.05.2019р., господарський суд з метою правильного та всебічного вирішення справи та, відповідно, з метою розгляду у підготовчому засіданні питань, визначених ст. 182 ГПК України, дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача та необхідність продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.05.2019р. було продовжено строк підготовчого провадження по справі №916/627/19 на 30 днів та у зв`язку із усним клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитись із наданим відповідачем відзивом на позов, підготовче засідання було відкладено на 28.05.2019р. о 12:30 год.

У підготовчому засіданні 28.05.2019р. було відмовлено відповідачу у задоволені клопотань про закриття провадження у справі №916/627/19 за вх.ГСОО№7232/19 від 11.04.2019р. та за вх.ГСОО№9855/19 від 20.05.2019р., з підстав того, що для застосування підстав для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожніх сторін спору, тотожного предмету позову, тотожної підстави позову. Однак, з урахуванням того, що позов містить різні підстави, а тому суд не вбачає підстави для задоволення вказаного клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Крім того, господарський суд зазначає, що клопотання відповідача про витребування доказів за вх.ГСОО№2-2094/19 від 07.05.2019р. було задоволено судом 28.05.2019р. у повному обсязі.

30.05.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області від представника відповідача Фермерського господарства «Буян» надійшла заява за вх.ГСОО№2-2558/19 про відвід судді.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.05.2019р. заявлений Фермерським господарством «Буян» за вх.ГСОО№ 2-2558/19 від 30.05.2019р. відвід судді Гута С.Ф. від розгляду справи №916/627/19 було визнано необґрунтованим.

Розпорядженням керівника апарату суду Вінцевської О.О. №221 від 31.05.2019р. заяву (вх.№2-2558/19 від 30.05.2019р.) Фермерського господарства Буян про відвід судді Гут С.Ф. від розгляду справи №916/627/19 було призначено до повторного автоматичного розподілу.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2019р., заяву (вх.№2-2558/19 від 30.05.2019р.) Фермерського господарства Буян про відвід судді Гут С.Ф. від розгляду справи №916/627/19 було передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Погребної К.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.06.2019р. суддею Погребною К.Ф. заяву Фермерського господарства Буян (вх.№2-2558/19) про відвід судді Гут С.Ф. від розгляду справи №916/627/19 залишено без задоволення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.06.2019р. було призначено до розгляду із призначенням підготовчого засідання на 13.06.2019р. о 14:00 год.

Відповідно до довідки Господарського суду Одеської області 13.06.2019р. з 11 год. 40.хв. до 12. год. 50 хв. та з 14. год. 00 хв. до 14. год. 50 хв. всі працівники та відвідувачі суду були евакуйовані з адміністративної будівлі, у зв`язку з проведенням ГУДСНС України в Одеській області спільно з ГУНП в Одеській області оперативно-розшукових заходів з приводу анонімного повідомлення про закладення вибухового приладу в адміністративній будівлі.

У зв`язку з замінуванням будівлі Господарського суду Одеської області судове засідання по справі №916/627/19 не відбулося.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.06.2019р. справу №916/627/19 призначено зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 18.06.2019р. о 14:20 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.06.2019р. було закрито підготовче провадження із призначення справи №916/627/19 до розгляду по суті на 19.06.2019р. о 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2019р. було відкладено розгляд справи на "11" липня 2019 р. о 09:45 год.

10.07.2019р. до канцелярії господарського суду від відповідача Фермерського господарства Буян надійшло клопотання за вх.ГСОО№13709/19, відповідно до якого відповідач просить суд відкласти судове засідання по справі №916/627/19, у зв`язку із неможливістю приймати участь у даному судовому засіданні, оскільки представник відповідача приймає участь в інших справах у Комінтернівському районному суді Одеської області, належні докази наявні разом із вказаним клопотанням.

11.07.2019р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив:

В якості обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідно до статті 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідно до Положення про надання в оренду нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, затвердженого рішеннями Балтської міської ради Одеської області від 01.02.2017р. №405-VII, ст.13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) рішенням сесії Балтської міської ради від 09.06.2017р. №554-VII земельну ділянку у складі масиву, загальною площею 49,8854га надано в оренду ФГ «Гольма» строком на 7 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також, позивач зазначає, що земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розміром 4,82га та 4,82га, належать на праві користування ФГ «Гольма» за Договорами оренди землі.

Як вказує позивач, зазначені земельні ділянки знаходяться на території колишньої Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області, правонаступником якої згідно Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» є Балтська міськрада Одеської області. Після 01.02.2017р. головою ФГ «Буян» - ОСОБА_3 до Балтської міської ради подано заяву про надання йому у користування земельні ділянки на 65 масиві, на що отримано відмову через те, що голова ФГ «Гольма» раніше користувався на протязі тривалого часу вказаними земельними ділянками та мав перевагу в подальшому користуванні. Позивач зазначає, що незважаючи на відмову йому міськрадою у наданні земельної ділянки у користування, ФГ «Буян» самостійно розпочав сплачувати до Державного бюджету грошові кошти у якості орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою і, вважаючи що за таких обставин має право користування даною земельною ділянкою, стало її використовувати, що призвело до того, що 02.09.2017р. самовільно захватило частину зазначеної земельної ділянки, на якій, на площі 9,2156 га зібрало урожай соняшника, а на площі 4,9545 га, - урожай озимої пшениці, які були засіяні та оброблені ФГ «Гольма», чим завдав останньому шкоди на загальну суму 282406,84грн.

З підстав вищевказаного, керівником ФГ «Гольма» - Радзілевичем Віталієм ОСОБА_4 04.09.2017р. було подано заяву до Балтського ВП ГУНП в Одеській області, про що 05.09.2017р. слідчим Балтського ВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції Солов`ян В.В. були внесені відомості до ЄДРДР за №0000600 та розпочато досудове розслідування, в ході якого було встановлено і підтверджено факт захвату вказаної вище частини земельної ділянки, що знаходиться в користуванні ФГ «Гольма» працівниками ФГ "Буян" та спричинення ФГ "Гольма" матеріальних збитків. 30.05.2018р. вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України через те, що спір з приводу збитків належить до компетенції суду.

З наведених підстав, позивач ФГ «Гольма» звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ФГ «Буян» про відшкодування майнової шкоди у розмірі 282 406,84 грн.

Відповідач заперечує проти позову, з підстав, які викладені у відзиві на позов за вх.ГСОО№7224/19 від 11.04.2019р., а саме вважає позовні вимоги недоведеними, оскільки доказом отримання земельної ділянки та виникнення права користування певною земельною ділянкою можуть бути тільки відомості з державного реєстру щодо таких вправ, однак позивачем під час звернення до суду таких відомостей надано не було.

Також відповідач вказує, що письмові відомості про рішення, які приймались Балтською міською радою у літку 2017 року, на яке посилається позивач щодо надання в оренду земельних ділянок, не свідчать про виникнення у позивача права користування будь-якими земельними ділянками, а є лише передумовою для укладання у майбутньому Договору оренди землі. А право користування земельними ділянками за Договорами оренди, укладеними з фізичними особами в квітні 2017 року у позивача виникли лише з моменту здійснення державної реєстрації вказаного права.

Крім того, відповідач вказує, що в обґрунтування наявності шкоди та його розміру позивачем було надано розрахунок шкоди завданої ФГ «Буян» внаслідок захвату земельної ділянки, однак на думку відповідача позивачем не надано доказів щодо засіву чи вирощування ним на вказаних земельних ділянках будь-яких сільськогосподарських культур та отримання внаслідок певного збіжжя, як і будь-яких документальних свідчень приведених у вказаному Розрахунку величин.

З відзиву на позов, вбачається, що позивачем не надано доказів вчинення протиправних дій відповідачем щодо належного позивачеві майна та майнових прав.

Також суд звертає увагу, що 28.05.2019р. у судовому засіданні було витребувано з архіву Господарського суду Одеської області справу №916/1474/18 та зроблено відповідні копії матеріалів справи №916/1474/18, а саме: позовної заяви ФГ «Гольма» вх.ГСОО№1581/18 від 19.07.2018р. з додатками до позовної заяви. (а.с. 101-169), оскільки вказані матеріали необхідні для перевірки наявності обставин та вирішення справи №916/627/19.

Як вбачається з наявних справи документів, а саме з листа Відділу статистики у Балтському районі ГУ статистики в Одеській області №21-16/118 від 26.03.2018р., первинний звіт зі статистики сільського господарства, а саме форма 29-сг (річна) «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» на 01.12.2017р., яка затверджена наказом Держстату України №170 від 17.07.2017р., від ФГ «Гольма» надійшов до Відділу статистики у Балтському районі 23.11.2017р.

Також лист Відділу статистики у Балтському районі ГУ статистики в Одеській області №21-16/206 від 08.06.2018р. свідчить про те, що згідно зведених даних ф.29-сг (річна) «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» на 01.12.2017р., яка затверджена наказом Держстату України №170 від 17.07.2017р., середня урожайність соняшника по Балтському району (без ОТГ) за 2017 р. склала 19,8ц з 1 га, по пшениці озимій 36,8ц з 1 га.

Відповідно до вказаного вище листа Відділу статистики у Балтському районі №21-16/223 від 15.06.2018р. надано статистичну інформацію щодо середніх цін реалізації пшениці та насіння соняшнику по Балтському районі за 2017р.

Відповідно до довідки Подільської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №16/10/15-08 від 13.03.2018р. ФГ «Гольма» зареєстровано як платник податків та за підсумками 2017 року визнаний сільськогосподарським товаровиробником та у 2018 році підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи відповідно до пп.298.8.1. п.298.8. ст.298 ПК України.

Також пунктами 3, 3.18. рішення Балтської міської ради Одеської області №554-VII від 09.06.2017р. «Про надання в оренду нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишньої Гольмянської сільської ради» надано в оренду строком на 7 років масиви нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) на території колишньої Гольмянської сільської ради-Балтськоґо району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; ФГ «Гольма» - 28 (двадцять вісім ) масив загальною площею 365,2722 га, в тому числі масив НОМЕР_1 площею 6,9404 га, масив НОМЕР_2 площею 3,9527 га, масив НОМЕР_3 площею 3,8450га, масив НОМЕР_4 площею 5,4292 га, масив НОМЕР_5 площею 3,6863 га, масив НОМЕР_6 площею 4,0998га, масив НОМЕР_7 площею 1,5959 га, масив НОМЕР_8 площею 5,3400 га, масив НОМЕР_9 площею 5,9120 га, масив НОМЕР_10 площею 2,3228 га, масив НОМЕР_11 площею 1,6234 га, масив НОМЕР_12 площею 3,7689 га, масив НОМЕР_13 площею 3,3408 га, масив НОМЕР_14 площею 35,7178 га, масив НОМЕР_15 площею 4,4379 га, масив НОМЕР_16 площею 26,1346 га, масив НОМЕР_17 площею 49,8854 га, масив НОМЕР_18 площею 47,6572-га, масив-67 площею 21,1782 га, масив НОМЕР_19 площею 40,0561 га, масив НОМЕР_20 площею 16,4970 га, масив НОМЕР_21 площею 14,0661 га, масив НОМЕР_22 площею 2,5233 га, масив НОМЕР_23 площею 8,5331 га, масив НОМЕР_24 площею 1,3096 га, масив НОМЕР_25 площею 2,5410 га, масив НОМЕР_26 площею 16,9719 га, масив НОМЕР_27 площею 25,9058га.; доручено земельному відділу Балтської міської ради Одеської області укласти та зареєструвати договори оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з вищезазначеними суб`єктами господарювання відповідно до вимог Положення.

ФГ «Гольма» користується на умовах оренди строком на 15 років земельною ділянкою (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_28 ), площею 4,82га, на підставі договору оренди землі, укладеного 04.04.2017р. між ФГ «Гольма» та ОСОБА_2 , про що також свідчать Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №85422081 від 20.04.2017р., Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №83767524 від 29.03.2017р.

Крім того, позивач користується на умовах оренди строком на 15 років земельною ділянкою (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_29 ), площею 4,82га, на підставі договору оренди землі, укладеного 03.04.2017р. між ФГ «Гольма» та ОСОБА_1 , про що також свідчать Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №85412909 від 20.04.2017р., Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №67051191 від 31.08.2016р.

Постановою Балтського відділу поліції ГУНП в Одеській області від 30.05.2018р. було закрито кримінальне провадження у відношенні до голови ФГ "Буян" ОСОБА_3 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000600 від 05.09.2017р. за ст.356 КК України, у зв`язку із відсутністю в діянні щодо самоправного збирання врожаю соняшника та пшениці на зазначених вище земельних ділянках складу кримінального правопорушення, тобто на підставі п.2. ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до вищевикладеного, суд вважає зазначити наступне, відповідно до ч. ч. 6, 7 ст.75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Тому, з урахуванням положень ч.ч.6, 7 ст.75 ГПК України, наведена у постанові поліції від 30.05.2018р. правова оцінка законності чи незаконності користування земельною ділянкою ФГ Буян не має преюдиціального значення при розгляді даної господарської справи.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно положення ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина 2 статті 22 Кодексу).

Породжуючи настання цивільних прав та обов`язків згідно ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, відповідальність у вигляді відшкодування збитків вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою порушника та збитками полягає, передусім, у прямому (безпосередньому) зв`язку між протиправною поведінкою та настанням негативного результату. Вказані обставини підлягають доведенню позивачем належними та допустимими у справі доказами.

З вказаних норм законодавства вбачається, що об`єктивною стороною правопорушення є наявність збитків в майновій сфері кредитора, протиправна поведінка, яка втілилась в невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов`язання, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками. Відсутність хоч би одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним зобов`язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

За статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

У відповідності до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому господарському суду слід відрізняти обов`язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (статті 623 ЦК України) від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України). Як у випадку невиконання договору, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду. Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Статтею 211 Земельного кодексу України, визначено, що за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть відповідно до законодавства цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Відповідно до Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" статті 1, самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документах, ФГ «Гольма» зазначає, що відповідачем заподіяно позивачу майнову шкоду у розмірі 282 406,84грн., однак в підтверження зазначеного, позивачем не надано доказів засівання вказаних ділянок, понесення витрат на придбання посівного матеріалу, обробляння землі для засіву, витрат на паливно-мастильні матеріали у зв`язку із обробітком та засівом землі.

Крім того позивачем не надано суду доказів щодо кількості та якості врожаю, про збирання якого відповідачем він заявляє. Належним чином не наведено факту реальної вартості врожаю, зібраного на спірній земельній діляні та його належності саме позивачу.

Так, згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. За правилами судового процесу кожна сторона повинна довести обставини, на явеі вона посилається як на підставу своїх вмог і заперечень.

З огляду цього, відповідно до ст. 1172 ЦК України, позивач повинен довести, що шкода заподіяна працівником відповідача саме під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розмір відшкодування.

В такому випадку встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід також довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, які виникли наслідком такої протиправної поведінки.

Пунктом 6 Роз`яснення ВАСУ «про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з відкодуванням шкоди» №02-5/215 від 01.04.94р. питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Умовами цивільного правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування збитків, а відповідно предметом доказуванн для позивача у справи повинні бути: 1) наявність шкоди; 2) протиправність поведінки; 3) причинно-наслідковий зв`язок між збитками та протиправною поведінкою; 4) та той факт, що шкода заподіяна працівником відповідача саме під час виконання ним трудових (службових) обов`язків.

З урахуванням зазначених обставин, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами вказаних обставин.

Також суд вважає за необхідне вказати, що відповідно ч.ч.6, 7 ст.75 ГПК України, про що судом було зазначено вище, постанова Балтського відділу поліції ГУНП в Одеській області від 30.05.2018р. у кримінальному провадженні №0000600, не має преюдиціального значення при розгляді даної господарської справи, а викладена у ній правова оцінка обставин кримінального провадження взагалі не має ніякого відношення до даної справи.

Водночас, зібрані у рамках кримінальної справи свідчення учасників цього провадження, не можуть вважатись доказами, як показання свідків, у розумінні положень ГПК України, так як мають бути оформлені у відповідності до вимог 87-88 ГПК України.

Враховуючи викладені обставини, з огляду на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог ФГ «Гольма» про стягнення з ФГ «Буян» 282406,84грн. шкоди, суд не вбачає підстав для задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України позивача витрати по сплаті судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 20, 73, 74, 76, 86, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову Фермерського господарства Гольма до відповідача Фермерського господарства Буян про відшкодування майнової шкоди відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 липня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут