РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2019Справа № 910/6886/19

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Кароліна» (вул. Кронштадська, буд. 8, кв. 1, м.Дніпро, 49006) до Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» (вул. Сурікова, буд. 3, м. Київ, 03035) в особі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» (вул. Шевченка, буд. 1, Хорошівський район, смт Іршанськ, Житомирська область, 12110) про стягнення 12132,80 грн.,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «Кароліна», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія», в якому просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» на користь Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Кароліна» суму заборгованості за договором № ВТ 381-09/3 від 01.02.2018 в розмірі 12132,80 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 01.02.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № ВТ 381-09/3, за умовами якого позивач передає у власність відповідачу труби сталеві д. 426, д. 530, а відповідач приймає їх та сплачує за них певну грошову суму. Позивачем здійснено поставку сталевих труб діаметром 426*10,0 ГОСТ 10704-91, 10706-76 в кількості 9,952 т. за ціною без врахування ПДВ - 27930,00 грн. Відповідачем в порушення умов договору та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вживання по кількості, затвердженої Постановою Госарбітражу при Раді міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 здійснено приймання товару по фізичній вазі, що є неприпустимим для даного виду товару. У зв'язку з невірним вибором способу приймання товару, відповідачем було неправомірно встановлено наявність розбіжностей у фактичній вазі та вазі по товаросупровідним документам на товар. Вартість поставленого відповідно до вимог договору та закону товару в розмірі 333551,23 грн. не сплачена відповідачем у повному обсязі, оплату здійснено в сумі 321418,43 грн. Заборгованість відповідача за поставлений товар складає 12132,80 грн., яка не сплачена.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, позивачу надано строк не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, відповідачу надано строк протягом п'яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження отримано позивачем - 11.06.2019, відповідачем Акціонерним товариством «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» - 11.06.2019, Філією «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» - 10.06.2019, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 75-77).

01.07.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування поданого відзиву відповідач зазначає, що дійсно між сторонами укладено договір поставки № ВТ 381-09/3 від 01.02.2018. Одиницею виміру товару відповідно до специфікації, заявки № 09/1213 від 14.05.2018 та видаткової накладної № 217 від 29.05.2018 є тонна і перевірити кількість товару, що підлягає відвантаженню можливо виключно шляхом зважування. При зважуванні уповноваженою комісією партії поставленого товару на ваговій філії виявлено невідповідність кількості товару, який фактично вивантажений, від кількості товару зазначеної в товаросупровідних документах постачальника, що порушує п. 13 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вживання по кількості, затвердженої Постановою Госарбітражу при Раді міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6. Різниця між фактично поставленими трубами та їх кількістю становить 0,362 т., що у грошовому виразі складає 12132,79 грн. Відповідач зазначає, що зважування партії товару з боку відповідача відповідає п. 2.1.2. укладеного договору, а умовами договору не передбачено право постачальника здійснювати поставку, а покупцю приймати товар по «теоретичній вазі» відповідно до приписів Положення про методику та практику організації поставок сталевих труб по теоретичній вазі, про яке зазначає позивач.

10.07.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Кароліна» надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначає про те, що п. 13 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вживання по кількості, затвердженої Постановою Госарбітражу при Раді міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 передбачено, що кількість продукції, що приймається повинна визначатись в тих же одиницях виміру, що зазначені в товаросупровідних документах на товар (такими документами є видаткова накладна, товаро-транспортна накладна, сертифікат якості на товар, виданий виробником). В зазначених товаросупровідних документах на партію товару кількість товару визначена у метричних тонах, яка є самостійною одиницею виміру. Заводом-виробником встановлено спосіб визначення ваги товару - теоретичний, про що зроблено помітку в сертифікаті якості на товар від 29.05.2018 № 128, а відповідачем здійснено приймання товару по фізичній вазі, що є неприпустим для даного виду товару. Порядок перевірки ваги нетто встановлений Положенням про методитку та практику організації поставок сталевих труб по теоретичній вазі, згідно п. 4.1. якого при постачанні труби за теоретичною вагою, облік та виконання замовлень повинні виконуватись, виходячи з об'єму, що вираховується по теоретичній масі.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

01.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» від імені якого діє Філія «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» (покупець) та Приватним підприємством «Науково-виробнича фірма «Кароліна» (постачальник) укладено договір поставки № ВТ 381-09/3, за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця труби сталеві д. 426, д. 530 (код 44160000-9 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби відповідно до ДК 021:2015), а покупець зобов'язався їх прийняти і сплатити за них певну грошову суму, на умовах цього договору (а.с. 8-14).

Відповідно до п. 1.2. розділу 1 догоовру номенклатура, асортимент, кількість та ціна за одиницю товару, що буде поставлятись покупцю зазначається у Специфікації (Додаток 1), яка після її підписання є невід'ємною частиною договору. Поставка кожної партії товару здійснюється за заявками покупця, у яких зазначається номенклатура, асортимент та кількість товару.

Загальна сума договору складає 8379000,00 грн., у тому числі 20% ПДВ - 1396500,00 грн., що відповідає загальній сумі всіх специфікацій (п. 7.1. розділу 7 договору).

Згідно специфікації (Додаток 1 до договору поставки № ВТ 381-09/3 від 01.02.2018) сторонами обумовлено поставку труб 426*10 мм (ГОСТ 10704-91) у кількості 110 тн. загальною вартістю 3072300,00 грн. та труб 530*10 мм (ГОСТ 10704-91) у кількості 140 тн. загальною вартістю 3910200,00 грн. Сторонами визначено загальну вартістю труб у розмірі 8379000,00 грн. (а.с. 15).

Відповідно до п.п. 3.1.-3.3. розділу 3 договору постачальник зобов'язаний поставити покупцю партію товару у повному обсязі протягом 12 календарних днів з моменту отримання постачальником заявки від покупця але в будь-якому разі не раніше отримання від покупця повідомлення про готовність прийняти товар. Постачальник має право на дострокову поставку товару за погодженням з покупцем. Поставка товару здійснюється постачальником за адресою: вул. Іршанська, б. 7, смт. Нова Борова, Хорошівський р-н, Житомирська обл. (на умовах СРТ в розумінні термінів Правил ІНКОТЕРМС-2010). Датою поставки товару є дата передачі товару постачальником покупцю, відповідно до накладної на відпуск товару (видаткової накладної).

Передача постачальником та приймання покупцем товару за кількістю, якістю та комплектністю здійснюється уповноваженими особами постачальника та покупця на підставі товаросупровідних документів. Товар вважається переданим постачальником та прийнятим покупцем: за кількістю - на підставі накладної на відпуск товару (видаткової накладної), за якістю - відповідно до розділу 4 цього договору (п.п. 6.1., 6.2. розділу 6 договору).

14.05.2018 відповідачем направлено позивачу заявку на поставку труб за умовами договору (а.с. 32).

29.05.2018 позивачем здійснено на користь відповідача поставку труб Ф426*10 мм., ГОСТ 10704-91, 10706-76 у кількості 9,952 т. на загальну вартість 333551,23 грн., що підвтерджується видатковою накладною № 217 від 29.05.2018 та товарно-транспортною накладною № Р217 від 29.05.2018 (а.с. 16, 19).

Вказаний факт поставки позивачем та відповідачем у справі не заперечувався.

29.05.2018 позивачем виставлено рахунок на оплату 333551,23 грн. за поставлений товар у відповідності до умов договору, про що свідчить рахунок на оплату № 183 від 29.05.2018 (а.с. 20).

30.05.2018 комісією Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» у складі: начальника КРВ Ткача В.М., зав. складом № 2 Павленко В.Б., завідувача ЛНК та ДВМ Слобожана Ю.В., інженера ВМТП Ванкончука А.О., ком. складу № 2 Пейс С.А. складено акт про огляд поставлених труб, за результатами якого встановлено, що поставлені труби від постачальника Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Кароліна» нові, мають зварні шви, стан труб задовільний, довжина труд однакова, раковини відсутні, фаска нарізана абразивним інструментом під правильним кутом, заміри стінок труб виконані обладнанням УТ-04 ЭМА(Дельта). Методом зважування на вагах навантажувально-розвантажувальної бази філії визначено вагу поставки труб - 9,590 т., а відповідно до видаткової накладної № 217 від 29.05.2018 вага поставлених труб складає 9,952 т. За результатами огляду комісією вирішено оприбуткувати поставлені трубі у кількості 9,590 т. на склад № 2, різницю ваги поставки труб у кількості 0,362 т. визнати як недостачу поставки труб із відповідним коригуванням у видаткових документах (за відмови постачальника у коригуванні ваги згідно видаткової накладної поставку труб на баланс філії не приймати) (а.с. 18).

Відповідно до п.п. 6.4., 6.5. розділу 6 покупець має право, але не зобов'язаний у випадку виявлення недоліків товару за якістю, кількістю та комплектністю при прийманні, направляти постачальнику повідомлення про направлення представника для участі у прийманні товару. При виявленні невідповідності товару по кількості/якості згідно умов даного договору покупець має право відмовитись від прийняття товару, що поставлений з порушенням умов договору, про що покупець повідомляє постачальника.

Згідно із п. 8.1. розділу 8 договору оплата товару здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, що зазначений в цьому договорі.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2018 до 07.12.2018 між ПрАТ «Науково-виробнича фірма «Кароліна» і філія «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» за договором № ВТ 381-09/3 від 01.02.2018 відповідачем здійснено оплату за укладеним договором на користь позивача у загальному розмірі 321418,43 грн., що також підтверджується виписками по рахунку позивача (а.с. 21-31).

Факт сплати відповідачем зазначених грошових коштів сторонами договору не заперечувалося.

31.05.2018 відповідачем на адресу позивача направлено лист з проханням надати документи із зазначенням ваги фактично прийнятих труб (9,590 тн) у зв'язку фактичною нестачею поставленого товару (а.с. 33).

Відповідно до листа-відповіді позивача від 31.05.2018 позивачем повідомлено, що відповідачем здійснено визначення ваги труб фізичним способом визначення, чим порушено вимоги п. 13 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вживання по кількості, затвердженої Постановою Госарбітражу при Раді міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 (а.с. 34).

05.06.2018 відповідачем направлено на адресу позивача претензію про надання товаросупровідних документів, які будуть відповідати вазі фактично відвантажених труб протягом трьох робочих днів з дати отримання даної претензії (а.с. 36-37).

11.06.2018 позивачем направлено відповідачу відповідь на претензію, в якій заперечено проти встановлених відповідачем розбіжностей у фактичній вазі поставлених труб (а.с. 38).

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт поставки обумовленого договором товару за видатковою накладною № 217 від 29.05.2018 та товарно-транспортною накладною № Р217 від 29.05.2018 (а.с. 16, 19).

Вказані обставини сторонами у справі не спростовано.

Згідно із п. 10.1. розділу 10 договору у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та (або) чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п. 6.3. розділу 6 договору приймання товару за кількістю і якістю здійснюється у порядку що не суперечить вимогам інструкцій П-6 і П-7 (Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вживання по кількості, затвердженої Постановою Госарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6, а також Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вживання по якості, затвердженої Постановою Госарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7).

У відповідності до п.п. 13, 14 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вживання по кількості, затвердженої Постановою Госарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 (далі - Інструкція) кількість продукції, яка надійшла, при прийманні повинна визначатися у тих же одиницях виміру, які вказані у супровідних документах. Перевірка ваги нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов'язковими для сторін правилами.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем у порушення вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вживання по кількості, затвердженої Постановою Госарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 невірно здійснено перевірку кількості поставленого товару (сталевих труб) шляхом фізичного вимірювання, що не відповідає встановленому теоретичному методу.

Згідно відомостей погодженої сторонами договору специфікації (Додаток 1 до договору постави № ВТ 381-09/3 від 01.02.2018 товар за умовами договору поставлений на умовах ГОСТ 10704-91.

Відповідно до п. 11 ГОСТ 10704-91 (Труби сталеві електросварні прямошовні. Сортамент (зі змінами № 1) технічні вимоги труб повинні відповідати ГОСТ 10705 та ГОСТ 10706.

Згідно п. 2.2. розділу 2 ГОСТ 10706-76 (Труби стальні електросварні прямошовні. Технічні вимоги (зі змінами № 1, 2, 3, 4) при прийомі огляду та обміру підлягає кожна труба.

При цьому згідно вимог ГОСТ 10704-91 (Труби сталеві електросварні прямошовні. Сортамент (зі змінами № 1) розміри труб мають відповідати теоретичній масі 1 м. труб, кг, з урахуванням зовнішнього діаметру (мм).

У даному випадку вага труб виступає в якості параметру, який визначає масу одного погонного метра сталевої деталі. Визначення ваги сталевих труб шляхом зважування останніх не відповідає визначеному ГОСТУ 10704-91, який погоджено між сторонами у специфікації (а.с. 15) у зв'язку з чим посилання відповідача на порушення позивачем умов договору в частині поставки необхідної кількості товару та невідповідності кількості сталевих труб у специфікації фактичній кількості не знайшли свого підтвердження у вирішенні даного спору.

Стороною відповідача не заперечувалося факту того, що позивачем здійснено поставку сталевих труб за умовами договору.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідачем на виконання умов договору здійснено сплату коштів за поставку товару на користь позивача у загальному розмірі 321418,44 грн., що не відповідає ціні поставки товару, визначеного сторонами (8379000,00 грн.).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, враховуючи свободу договору сторони визначаючи умови поставки та ціну товару мали своїм зобов'язанням поставити відповідний товар з боку позивача та прийняти, сплативши відповідну ціну товару з боку відповідача. Одноособове зменшення ціни товару виходячи з перевірки ваги товару при поставці, з урахуванням встановленого судом належного способу обміру товару, не являється підставою для звільнення від виконання зобов'язання з боку відповідача. При цьому, як встановлено судом, відповідач із відповідними вимогами про сплату штрафу за умовами п. 10.3. розділу 10 укладеного договору поставки у разі поставки некомплектного товару, до позивача не звертався, як це передбачено умовами укладеного договору.

З огляду на встановлені судом обставини, суд доходить висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 12132,80 грн., що становить різницю між визначеною вартістю товару за умовами договору та фактично сплаченою сумою з боку відповідача

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача у справі 1921,00 грн. судових витрат зі сплати судового збору, на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 129, 232, 233, 236-238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» (вул. Сурікова, буд. 3, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 36716128) в особі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» (вул. Шевченка, буд. 1, Хорошівський район, смт Іршанськ, Житомирська область, 12110) на користь Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Кароліна» (вул. Кронштадська, буд. 8, кв. 1, м.Дніпро, 49006, ідентифікаційний код 13469980) заборгованість у розмірі 12132 грн. 80 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп., а всього 14053 (чотирнадцять тисяч п'ятдесят три) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 18.07.2019.

Суддя В.О.Демидов