ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

06.06.2019 р. м. Ужгород Справа № 907/755/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укршляхбуд, м. Київ

до відповідача Чернянської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, с. Черна Виноградівського району

про стягнення 187 799 грн. 16 коп. заборгованості за виконані підрядні роботи,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Раткевич В.С.

представники:

Позивача Митровка Я.В., адвокат, довіреність б/н від 19.12.2018

Відповідача Чонка М.І, сільський голова

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю Укршляхбуд, м. Київ заявлено позов до відповідача Чернянської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, с. Черна Виноградівського району про стягнення 187 799 грн. 16 коп. заборгованості за виконані підрядні роботи.

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 187 799 грн. 16 коп. заборгованості по оплаті за надані послуги з капітального ремонту дороги Новоселиця Королево, ділянка дороги з початку с. Черна в напрямку смт. Королево (ділянка 1) за договором № 19 від 26.07.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сторонами у відповідності до умов договору було складено та підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) форми № КБ-3, а також акти приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за вересень 2016 року на загальну суму 177 415 грн. 20 коп., які були оплачені замовником. Однак, замовником було здійснено коригування проектно кошторисної документації згідно робочого проекту, що мало наслідком укладення сторонами додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору № 19 від 26 липня 2016 року та збільшення договірної ціни до 1 415 859 грн. 60 коп. в якій не враховано вартість раніше виконаних робіт на суму 177 415 грн. 20 коп. Наголошує, що після цього сторонами було складено та підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) форми № КБ-3, а також акти приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за жовтень 2016 року на загальну суму 699 999 грн. 60 коп., які були оплачені замовником. Надалі, сторонами було складено та підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) форми № КБ-3, а також акти приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року на загальну суму 715 849 грн. 20 грн. При цьому, як стверджує позивач, на момент складення такого акту, замовник не мав змоги оплатити його у повному обсязі і через це сторонами додатково було складено та підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) форми № КБ-3 та проміжний акт приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року на загальну суму 528 050 грн. 04 коп., які були оплачені замовником. Однак, прийняті замовником роботи за актом приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року на загальну суму 715 849 грн. 20 коп. в частині суми 187 799 грн. 16 коп. так і залишились не оплачені.

Відповідач відзивом на позовну заяву № 05-04/43 від 01.02.2019 року проти позову заперечив та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування своїх заперечень щодо задоволення позовних вимог покликається на те, що складений підрядником у серпні 2016 року Акт, яким оформлено виконані роботи за грудень 2016 року, не є доказом, який підтверджує виконання робіт за Договором № 19 від 26.07.2016 року, оскільки згідно п. 10.6. Договору всі розрахунки між сторонами здійснюються відповідно до умов договору, але в будь якому випадку до 31.12.2016 року та враховуючи те, що первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Наведена обставина, на думку відповідача, також свідчить про невідповідність актів, складених у процесі виконання робіт за договором № 19 від 26 липня 2016 року, вимогам, яким має відповідати первинний документ, що фіксує виконання підрядних робіт, їх вартість та правочин, на підставі якого такі роботи виконані. Крім того, з покликанням на умови договору підряду № 19 від 26.07.2016 року, якими визначено залучення коштів для оплати виконаних робіт як із місцевого бюджету, так і з державного фонду регіонального розвитку, зазначає, що бюджетним законодавством України не передбачено перерахування міжбюджетних трансфертів з державного бюджету безпосередньо бюджетам сільських рад, оскільки останні не мають прямих відносин до державного бюджету. Із зазначеного приводу відповідач до матеріалів відзиву долучив лист № 02-04-49 від 04.02.2019 року, адресований Закарпатській обласній раді та Виноградівській районній раді, яким Чернянська сільська рада інформувала про неможливість сплати суми заборгованості по договору № 19 від 26.07.2016 року за рахунок коштів місцевого бюджету.

На спростування наведених відповідачем заперечень проти заявлених позовних вимог позивач подав суду відповідь на відзив б/н від 27.02.2019 року, яким заперечив підставність тверджень відповідача щодо неможливості виконання зобов`язань за договором через неможливість перерозподілу видатків з державного бюджету до місцевого бюджету, оскільки така обставина не може вважатися підставою для звільнення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань щодо оплати виконаних робіт за договором. Вказує позивач і на те, що відповідач жодним чином не заперечив підписання ним Довідки про вартість виконаних робіт та витрат за грудень 2016 року (форма № КБ-3) та Акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року (форма № КБ-2в) на суму 715 849 грн. 20 коп., які фіксують факт здійснення господарської операції та є підставою для розрахунків за фактично виконані роботи. Аналізуючи умови п. 16.1. Договору позивач зазначає про необхідність виконання умов договору і поза межами строку його дії (після 21.12.2016 року), оскільки у даному пункті сторони погодили, що договір діє до 31.12.2016 року, але в будь якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за договором. Щодо тверджень відповідача про складення позивачем акту виконаних робіт за грудень місяць 2016 року наперед у серпні 2016 року, позивач пояснив, що всі довідки та акти, складені на виконання укладеного між сторонами спору договору підряду, формувалися у відповідні дати, зазначені у них. Зазначення на актах та довідках у верхньому кутку навпроти версії системи серпень 2016 відповідає часу першого формування даних у системі ТК-ИИС версії 2016.02.03. Таке ж зазначення міститься і на довідках та актах, складених за вересень, жовтень, листопад та грудень 2016 року, що не заперечується і самим відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

заслухавши пояснення представників сторін,

суд встановив:

Між Чернянською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області (надалі замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Укршляхбуд (надалі підрядник, позивач) 26.07.2016 року було укладено Договір підряду № 19 (надалі - Договір), за умовами якого замовник доручив, а підрядник взяв на себе зобов`язання забезпечити в межах кошторисної вартості (проектної та кошторисної частини проектної документації) та умов Договору виконання робіт по капітальному ремонту дороги Новоселиця Королево, ділянка дороги з початку с. Черна в напрямку смт. Королево (ділянка 1). Виконання будівельних робіт здійснюється підрядником за адресою замовника: ділянка дороги з початку с. Черна в напрямку смт. Королево (1 ділянка).

Згідно п. 3.1. Договору, ціна договору є твердою та відповідно до протоколу узгодження договірної ціни будівельних робіт, Договірної ціни на виконання будівельних робіт складає 893 182 грн. 80 коп., в тому числі 148 863 грн. 80 коп. ПДВ 20%. Із них у 2016 році за рахунок коштів місцевого бюджету 224 720 грн., за рахунок коштів державного бюджету 200 000 грн.

На підставі п. 3.2 договору ціна договору по виконанню будівельних робіт може змінюватися лише за взаємною домовленістю між сторонами.

Фінансування будівельних робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів (п. 9.1. Договору).

За змістом п. 10.3 договору підрядник щомісяця направляє замовнику акти приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат (форма № КБ-3). Замовник у строк трьох робочих днів після отримання акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат (форма № КБ-3) повинен їх підписати або направити підряднику мотивовану відмову від їх підписання. У разі відсутності мотивованої відповіді протягом п`яти робочих днів акт приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат (форма № КБ-3) вважаються підписаними, а будівельні роботи прийнятими.

Розрахунки за щомісячно виконані будівельні роботи проводяться замовником у безготівковому порядку, на підставі підписаного акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат (форма № КБ-3) за відповідним розділом протягом п`яти робочих днів з моменту їх підписання (п. 10.4. Договору).

У відповідності до п. 10.6. Договору, всі розрахунки між сторонами за договором здійснюються відповідно до умов договору, але у будь якому випадку до 31.12.2016 року.

При цьому, п. 16.1. Договору, яким встановлено строк дії Договору, передбачає, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

На виконання умов Договору підрядником у вересні 2016 року виконано роботи на загальну суму 177 415 грн. 20 коп., у підтвердження чого складено довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат (форма № КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за вересень 2016 року.

Надані підрядником роботи за вересень 2016 року на суму 177 415 грн. 20 коп. були прийняті замовником, підтвердженням чого є підписані довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2016 року та акти приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року.

Відповідачем на виконання п. 3.1. Договору вказані роботи оплачені в повному обсязі, у підтвердження чого відповідач надав до матеріалів справи копії платіжних доручень.

В подальшому, замовником (відповідачем у справі) було здійснено коригування проектно кошторисної документації згідно робочого проекту, розробленого Закарпатським ВКП ДП Укрдіпродор 409/16.

З врахуванням такої зміни проектно кошторисної документації сторони уклали додаткову угоду № 1 до Договору від 26.07.2016 року, якою внесли зміни до п. 3.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: Ціна цього договору є твердою та відповідно до протоколу узгодження договірної ціни будівельних робіт, Договірної ціни на виконання будівельних робіт складає 1 415 859 грн. 60 коп. (один мільйон чотириста п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять грн. 60 коп.) в т.ч. ПДВ 20% - 235 976 грн. 60 коп. (двісті тридцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят шість грн. 60 коп.), що підтверджується позитивним експертним звітом від 12.10.2016 року № 07-1987-16.

Інші умови Договору та Додатків до нього залишено без змін.

Тобто, на підставі додаткової угоди № 1 сторони внесли зміни до договору № 19 від 26 липня 2016 року, збільшивши договірну ціну до суми 1 415 859 грн. 60 коп., в якій не ураховано вартість виконаних раніше робіт на суму 177 415 грн. 20 коп.

У жовтні 2016 року підрядником виконано роботи на загальну суму 699 999 грн. 60 коп., про що складено відповідні довідку про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат (форма № КБ-3) та акт приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за жовтень 2016 року, які замовником підписані, а виконані роботи оплачені.

В подальшому, на виконані підрядником у грудні місяці 2016 року роботи сторонами було складено та підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) форми № КБ-3 та акти приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року на загальну суму 715 849 грн. 20 грн.

При цьому, як пояснили сторони, на момент складення акту приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року, замовник не мав змоги оплатити його у повному обсязі, у зв`язку з чим ними додатково було складено та підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) форми № КБ-3 та проміжний акт приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року на загальну суму 528 050 грн. 04 коп., які замовник (відповідач) в межах наявного у нього фінансування оплатив повністю.

Проте, виконані підрядником та прийняті замовником роботи за актом приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року на загальну суму 715 849 грн. 20 коп. у частині суми 187 799 грн. 16 коп. так і залишились не оплачені.

Надіслана замовником (позивачем) на адресу відповідача вимога № 78 від 16.10.2018 року про сплату заборгованості у сумі 187 799 грн. 16 коп. останнім залишена без відповіді та задоволення, що і стало підставою звернення позивача до суду із вимогами про стягнення сказаної суми заборгованості із відповідача в примусовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір № 19 від 26.07.2016 за своєю правовою природою є договором підряду, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини підпадають під регулювання Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Як встановлює абзац 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

На підставі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Стаття 6 Господарського кодексу України гарантує сторонам свободу підприємницької діяльності у межах, визначених законом. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлюють положення ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

На підставі ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частиною 1 ст. 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору № 19 від 26.07.2016 року підрядник (позивач) виконав у грудні 2016 року будівельні роботи на загальну суму 715 849 грн. 20 грн. про що склав відповідні довідку про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) форми № КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року на загальну суму 715 849 грн. 20 грн.

Такі довідку про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) форми № КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року на загальну суму 715 849 грн. 20 грн. замовником Чернянською сільською радою (відповідачем у справі) підписані без зауважень.

При цьому, в межах виконаних підрядником будівельних робіт у грудні місці 2016 року на загальну суму 715 849 грн. 20 грн., підрядник із врахуванням бюджетної складової фінансування робіт за договором та відповідно фінансової можливості відповідача сплатити тільки частину вартості виконаних підрядником у грудні 2016 року робіт на загальну суму 715 849 грн. 20 грн., додатково склав відповідні довідку про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) форми № КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року на суму 528 050 грн. 04 коп. із загальної суми 715 849 грн. 20 грн.

Вказані довідку про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) форми № КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року на загальну суму 528 050 грн. 04 коп. замовник (відповідач) підписав без зауважень, а виконані роботи на зазначену суму в межах наявного у нього фінансування оплатив повністю.

Проте в подальшому, виконані підрядником та прийняті замовником роботи за актом приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2В за грудень 2016 року на загальну суму 715 849 грн. 20 коп. у частині суми 187 799 грн. 16 коп. замовник так і не оплатив.

Відповідно до п. 10.4. Договору розрахунки за щомісячно виконані будівельні роботи проводяться Замовником в безготівковому порядку на підставі підписаного акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат (форма № КБ-3) за відповідним розділом протягом п`яти робочих днів з моменту їх підписання.

Остаточний розрахунок за договором здійснюється замовником в безготівковому порядку на основі остаточно підписаного акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат (форма № КБ-3) з врахуванням попередньої оплати протягом п`яти робочих днів з моменту їх підписання (Відповідно до п. 10.5 Договору).

Оскільки відповідачем акт приймання виконаних робіт за грудень 2016 року та довідка про вартість робіт/та матеріалів за грудень 2016 року на суму 715 849 грн. 20 коп. підписані без зауважень, виконані позивачем роботи на цю суму є також прийнятими без зауважень, з огляду на що у відповідача існує обов`язок оплатити їх повністю, а в даному випадку, на ту суму, в якій вони не оплачені 187 799 грн. 16 коп.

Згідно положень ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пункт 16.1. договору передбачає, що договір набирає чинність з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 року, але в будь- якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Акт виконаних робіт є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції, відповідно, є підставою для здійснення розрахунків за фактично виконані роботи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.05.2018 року у справі № 914/1556/17.

За наведених вище обставин судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов`язання за Договором, не здійснив оплату виконаних позивачем робіт у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 187 799 грн. 16 коп., факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Доводи відповідача щодо відсутності бюджетного фінансування та щодо неможливості виконання зобов`язань за договором через неможливість перерозподілу видатків з державного бюджету до місцевого бюджету суд вважає безпідставними та зазначає, що законодавством не передбачено залежність виконання взятих зобов`язань за договором від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів та звільнення від здійснення оплати виконаних позивачем робіт за договором в разі відсутності бюджетного фінансування для їх оплати.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

В порядку ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а саме, у справі Кечко проти України (заява № 63134/00), ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, відсутність бюджетних коштів у відповідача не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічна позиція викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 року у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України та від 30.11.2004 року у справі Бакалов проти України, де зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

Згідно з приписами ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і, оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу України), що регулюються актами цивільного законодавства України, тому відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття нею зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань не звільняє її від обов`язку виконати зобов`язання за Договором.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Тверджень відповідача про складення позивачем акту виконаних робіт за грудень місяць 2016 року наперед у серпні 2016 року, суд вважає недоведеними та вважає підставними з цього приводу аргументи позивача, що всі довідки та акти, складені на виконання укладеного між сторонами спору договору підряду, формувалися у відповідні дати, зазначені у них, а зазначення на актах та довідках у верхньому кутку навпроти версії системи серпень 2016 відповідає часу першого формування даних у системі ТК-ИИС версії 2016.02.03, оскільки таке ж зазначення міститься і на довідках та актах, складених за вересень, жовтень і грудень 2016 року, що не заперечується і самим відповідачем.

Аргументи відповідача щодо неможливості проведення оплати заборгованості на суму 187 799 грн. 16 коп. через встановлене п. 10.6. Договору закінчення строку розрахунків між сторонами 31.12.2016 року спростовуються іншими положеннями договору, наведеними у п. 16.1. та 16.2. Договору.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Укршляхбуд про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 187 799 грн. 16 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 2 816 грн. 99 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Чернянської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, 90340, Виноградівський район, с. Черна, вул. Миру, будинок 89 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укршляхбуд, м. Київ, вул. Магнітогорська, будинок 1, офіс 710 () суму 187 799 (Сто вісімдесят сім тисяч сімсот дев`яносто дев`ять гривень) грн. 16 коп. заборгованості за виконані підрядні роботи, а також суму 2 816 (Дві тисячі вісімсот шістнадцять гривень) грн. 99 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 15.07.2019 року

Суддя Пригара Л.І.