УХВАЛА

18 липня 2019 року Справа № 913/379/19

м. Харків Провадження №1/913/379/19

Суддя господарського суду Луганської області Зюбанова Н.М. розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до боржника фізичної особи-підприємця Володченко Тамари Іванівни, смт. Новоайдар Луганської області

про видачу судового наказу на суму 13984 грн. 40 коп.

в с т а н о в и в:

Так, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ звернулося до боржника фізичної особи-підприємця Володченко Тамари Іванівни, смт. Новоайдар Луганської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення 4800 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 4855 грн. 03 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4329 грн. 37 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом за договором від 13.08.2013.

Дослідивши матеріали наказного провадження, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Так, ч. 1 ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

В обґрунтування заяви АТ КБ "Приватбанк" надав копію Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яку підписано 13.08.2013 фізичною особою-підприємцем Володченко Тамарою Іванівною (боржником) і подано ПАТ КБ "ПриватБанк".

У цій заяві зазначено, що підписавши її, клієнт згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ "ПриватБанк", що діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг (далі - Умови та правила).

Звертає на себе увагу той факт, що заявником не обґрунтовано належним чином, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який доданий до заяви про видачу судового наказу, відповідає саме тій редакції документу, який був чинним при підписанні клієнтом заяви про приєднання, або, виходячи з яких підстав, саме ця редакція Умов та правил підлягає застосуванню на цей час.

У той же час, якщо й виходити зі змісту п. 3.18.5.7 цього Витягу з Умов та правил, йдеться про термін позовної давності щодо вимог про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки у п`ять років.

Проте, у заяві про видачу судового наказу не зазначається дата виникнення прострочки у сплаті кредиту у сумі 4800 грн. 00 коп., а лише вказується порядок розрахунків згідно п. 3.2.1.4 Умов та правил (у т.ч. …91-ий день після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню).

Таким чином, для визначення дати прострочення сплати кредиту суд звернувся до наданого заявником розрахунку ціни позову, у якому 4800 грн. 00 коп. кредиту відображені у стовпчику "Залишок простроченої заборгованості….." 02.07.2014.

Строк кредитування у Заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 13.08.2013 не вказаний.

Дата відправки заяви про видачу судового наказу 09.07.2019, що підтверджено штампом пошти на поштовому відправленні № 314142, що свідчить про пропуск вказаного вище п`ятирічного строку позовної давності.

Крім цього, на підставі п. 4 ст. 236 ГПК України суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду у подібній справі № 342/180/17, висловлену у постанові від 03.07.2019, за змістом якої Умови та правила надання банківських послуг не є складовою кредитного договору, що необхідно для належного повідомлення позичальника про умови кредитування та узгодження з ним саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

У постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 204/3294/14-ц висловлено правову позицію, згідно з якою позовна давність у п`ять років, передбачена Умовами, не підлягає застосуванню, оскільки такі умови не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними.

Відповідно до ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ч. 2 ст. 12, п. 5 ч. 1 ст. 152, ст. ст. 234, 235, п. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Київ до боржника фізичної особи-підприємця Володченко Тамари Іванівни, смт. Новоайдар Луганської області про видачу судового наказу на суму 13984 грн. 40 коп. в і д м о в и т и.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 18.07.2019 у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду у порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України.

Суддя Н.М. Зюбанова