ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/3/19

Господарський суд Одеської області у складі: головуючий суддя Невінгловська Ю.М., судді: Желєзна С.П., Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання: Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від Акціонерного товариства „Укргазвидобування": Слюсар С.В. (на підставі довіреності);

від Товариства з обмеженою відповідальністю „Креін Юкреін": Пилипенко С.Є. (на підставі довіреності);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства „Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд.26/28);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Креін Юкреін" (67806, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Теплична, буд. 1)

про стягнення 43153028,64 грн.

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Креін Юкреін" (67806, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Теплична, буд. 1)

до відповідача: Акціонерного товариства „Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд.26/28);

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 02.01.2019 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх. ГСОО №3/19) Акціонерного товариства „Укргазвидобування" до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Креін Юкреін", в якій позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 41 569 028,67 грн., з яких: 25 098 680,14 грн. - пеня; 11 190 348,77 грн. - штраф 7% та 5 279 999,76 грн. - штраф 10% та покласти судові витрати на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017р., а саме, позивач стверджує, що відповідачем 27.03.2018р. та 05.05.2018р. поставлено у сукупності три крани вартістю 54 262 130,14 грн. з порушенням строку визначеного п. 5.1 договору, три крани 06.08.2018 року на суму 52 799 997,60 грн. поставлено з порушенням п. 5.7 договору, тому відповідні крани були прийняті позивачем на тимчасове зберігання, а зобов`язання щодо поставки 3-х одиниць кранів на суму 52 799 997,60 грн., в порушення п. 5.1 договору не виконані відповідачем взагалі, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій про стягнення яких позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Правовими підставами для звернення з відповідним позовом АТ „Укргазвидобування" визначено положення ст.ст. 16, 526, 610, 611, 629, 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 216 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 08.01.2019р. судом за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/3/19 в порядку загального позовного провадження із призначенням проведення підготовчого засідання на 04.02.2019 року.

25.01.2019 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вх. ГСОО №1542/19, згідно якого ТОВ „Креін Юкреін" проти позову заперечує посилаючись на те, що нараховані позивачем суми є надуманими, тоді як зобов`язання щодо строків постачання не могли бути виконані, внаслідок прострочення позивача, оскільки умовами договору визначено, що відвантаження товару без рознарядки забороняється, тоді як за відвантаження товару без рознарядки передбачено нарахування штрафу. Більш того, відповідач стверджує, що позивачем не було узгоджено графік поставки товару, який був викладений у листі №17-10-2017/1 від 17.10.2017р. та із рознарядками щодо поставки спірного товару позивач не звертався, тоді як товар перебував на складі заводу виробника Tadano Faun, Німеччина. Враховуючи вищевикладене, відповідач наполягає на тому, що за приписами ч. 4 ст. 612 ЦК України та ч. 3 ст. 220 ГК України ТОВ „Креін Юкреін" не може вважатися таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань та нести відповідальність за такими зобов`язаннями, внаслідок того, що позивач не вчинив дій, що прямо встановлені договором.

28.01.2019р. до суду від ТОВ „Креін Юкреін" надійшла зустрічна позовна заява (вх. ГСОО №214/19) до АТ „Укргазвидобування", в якій позивач за зустрічним позовом просить суд розірвати договір поставки (закупівлі товару за власні кошти) №УГВ6262/11-17 від 11.08.2017р., укладений між Акціонерним товариством „Укргазвидобування" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Креін Юкреін"

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ТОВ „Креін Юкреін" посилається на те, що внаслідок порушення відповідачем за зустрічним позовом п. 5.4 спірного договору, товариство не могло виконати свої зобов`язання, своєчасно відвантажити товар, який перебував на складі TADANO (Німеччина), а саме своєчасно поставити цей товар, в зв`язку з чим значною мірою був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору - отримання прибутку від продажу товару, що за думкою позивача за зустрічним позовом є підставою для розірвання відповідного договору, в порядку ст. 651 ЦК України. При цьому, позивач за зустрічним позовом наполягає на тому, що обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин за договором №УГВ6262/11-17 від 11.08.2017 року. Правовими підставами для звернення з відповідним позовом ТОВ „Креін Юкреін" визначено положення ст.16, 526, 610, 611, 629, 651 Цивільного кодексу України.

04.02.2019 року до суду від ТОВ „Креін Юкреін" надійшли доповнення до відзиву щодо обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги вх. ГСОО №2287/19, в яких відповідач зазначає про помилковість здійсненого позивачем розрахунку пені, оскільки суми на які нараховує позивач відповідні штрафні санкції не відповідають ціні товару, визначеній у специфікації до договору, а період нарахування пені вважає необґрунтованим, оскільки з позову не зрозуміло з якої саме календарної дати або настання якої події у 2018 року позивач почав відраховувати 181 день. Крім того, відповідач стверджує, що підстави для нарахування 7% штрафу відсутні, оскільки мало місце прострочення позивача. Водночас, відповідач вважає, що посилання позивача про те, що йому не надано товаротранспортних накладних щодо поставки кранів НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_1 є необґрунтованими, оскільки зазначені крани не постачалися та автотранспортом не перевозилися, в зв`язку з чим відповідач зазначає про відсутність підстав для нарахування штрафу у розмірі 10%.

Водночас, 04.02.2019 року до суду від ТОВ „Креін Юкреін" надійшло клопотання вх. ГСОО №2-527/19, в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, в якому він просив суд витребувати у позивача внутрішній документ (правила, положення, тощо) щодо порядку укладення та реєстрації укладених АТ „Укргазвидобування" договорів; журнал реєстрації договорів, тощо, в якому було зроблено запис про реєстрацію договору за номером УГВ6262/11-17, або інший документ, з якого можна точно встановити (ідентифікувати) коли саме (дата, час) було підписано та зареєстровано у журналі договір за №УГВ6262/11-17 та з яких складових складається саме такий, а не інший номер договору; докази того, чому договір був опублікований саме 05.09.2017 року.

Ухвалою суду від 04.02.2019 року, приймаючи до уваги, що зустрічний позов ТОВ „Креін Юкреін" та первісний позов АТ „Укргазвидобування" виникають з одних правовідносин, які пов`язані з встановлення обставин щодо виконання сторонами зобов`язань за договором №УГВ6262/11-17 від 11.08.2017 року, а тому спільний розгляд даних позовів є доцільним та відповідає вимогам ст.180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Креін Юкреін" було прийнято до розгляду разом з первісним позовом у справі №916/3/19. Крім того, даною ухвалою суду було відкладено підготовче засідання на 27.02.2019 року.

18.02.2019 року до суду від АТ „Укргазвидобування" надійшла відповідь на відзив (вх. ГСОО №3258/19), в порядку ст.166 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої товариство не погоджується з доводами ТОВ „Креін Юкреін" та зазначає, що рознарядка від 17.10.2017р. № 11/2-3816 на відвантаження автомобільних кранів була вручена наручно представнику відповідача за первісним позовом - ОСОБА_1 . Таким чином, позивач стверджує, що ТОВ „Креін Юкреін" було повідомлено про строк та місце відвантаження товару, розуміло свої зобов`язання за договором та наслідки його невиконання та листом від 17.10.2017 р. № 17-10-2017/1 повідомляло про зміни графіку постачання товару, а також у листі за вих. №163 від 27.12.2017 року зазначало про неможливість поставити товар у строки, обумовлені договором, та повідомляв, що постачання автомобільних кранів марки TADANO ATF40G-2, у кількості 9 одиниць, по договору №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017 року, буде здійснено у строк до 31 січня 2018р. та прикладе всіх зусиль, щоб перша партія кранів у кількості 4 штук була поставлена у строк до 15.01.2018р. Крім того, позивач за первісним позовом вважає, що часткова поставка товару відповідно до актів приймання-передачі від 27.03.2018р. та від 05.05.2018р. свідчить про отримання відповідачем за первісним позовом рознарядки щодо спірних поставок товару. Водночас, позивач за первісним позовом, посилаючись на положення п. 3.1 договору та п.1 специфікації №1 до договору, вважає помилковим твердження відповідача щодо нарахування штрафних санкцій від вартості товару без врахування ПДВ. Разом з тим, позивач за первісним позовом зазначає, що специфікацією №1 було визначено строк поставки до 31.12.2017 року, тому, за твердженням АТ „Укргазвидобування", останнім днем для здійснення поставки товару по договору є 31.12.2017р., тому перебіг строку позовної давності для нарахування пені починається з 01.01.2018 р. - наступний день після відповідно календарної дати. Більш того, позивач за первісним позовом наполягає, що інформація яка міститься в товаротранспортних накладних від 06.08.2018р. повністю спростовує доводи ТОВ „Креін Юкреін" щодо не зазначення в позові відомостей про крани та спосіб їх поставки.

18.02.2019 року до суду від АТ „Укргазвидобування" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву вх. ГСОО № 3263/19, згідно якого відповідач не погоджується з зустрічними позовними вимогами вважає позов безпідставним, незаконним та необґрунтованим, оскільки твердження позивача за зустрічним позовом про відсутність рознарядки не відповідає дійсним обставинам справи та не є об`єктивною обставиною, що спричинила порушення зобов`язань позивача за зустрічним позовом і жодним чином не є істотними порушеннями в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України.

26.02.2019 року до суду від ТОВ „Креін Юкреін" надійшли заперечення вх. ГСОО №3910/19, в порядку ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до яких з доводами позивача за первісним позовом викладеними у відповіді на відзив не погоджується та наполягає на тому, що рознарядка від 17.10.2017р. за №11/2-3816 не отримувалась відповідачем, доказів отримання та її реєстрації у ТОВ „Креін Юкреін" позивачем за первісним позовом не надано, та взагалі ТОВ „Креін Юкреін" стверджує, що даний документ є підробленим. Більше того, відповідач за первісним позовом зазначає, що вказаний доказ не засвідчено належним чином позивачем за первісним позовом, в зв`язку з чим у розумінні ст. 73-78 Господарського процесуального кодексу України не може бути доказом у даній справі. Разом з тим, відповідач за первісним позовом на позиції щодо необґрунтованості розрахунків штрафних санкцій, здійснених АТ „Укргазвидобування" наполягає з підстав, які були викладені раніше ним у відзиві на позов.

27.02.2019 року до суду від ТОВ „Креін Юкреін" надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву вх. ГСОО №3977/19, згідно якої товариство з позицією АТ „Укргазвидобування" не погоджується та наполягає, що відвантаження товару не може бути здійснено без рознарядки, тоді як надана відповідачем за зустрічним позовом копія рознарядки викликає сумніви у позивача за зустрічним позовом у її достовірності, а тому не може бути належним та достовірним доказом. Більш того, позивач за зустрічним позовом стверджує, що договір №УГВ6262/11-17 не є таким, що укладений у порядку ч. 1 ст. 36 Закону України „Про публічні закупівлі" не містить істотних умов, визнаних такими за законом, а саме строку його дії. Разом з тим, позивач за зустрічним позовом наполягає, що договір поставки (закупівлі за власні кошти) №УГВ6262/11-17, підписаний з боку АТ „Укргазвидобування" з порушенням строків, передбачених ч. 2 ст. 32 Закону України „Про публічні закупівлі", що тягне наслідки, передбачені п.3 ч. 1 ст. 37 цього Закону. Крім того, ТОВ „Креін Юкреін" стверджує, що договір №УГВ 6262/11-17 та додатки до нього підписані особою, яка не мала права підписувати договори від ім`я ПАТ „Укргазвидобування", відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою суду від 27.02.2019 року, в порядку ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, строк підготовчого провадження було продовжено до 08.04.2019 року.

Ухвалою суду від 27.02.2019 року судом за клопотанням відповідача за первісним позовом вх. ГСОО №2-527/19 від 04.02.2019 року судом в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України було витребувано у АТ „Укргазвидобування": внутрішній документ (правила, положення, тощо) щодо порядку укладення та реєстрації укладених Акціонерним товариством „Укргазвидобування" договорів, які діяли на момент укладення договору №УГВ6262/11-17 від 11.08.2017р.; журнал реєстрації договорів, тощо, в якому було зроблено запис про реєстрацію договору за номером №УГВ6262/11-17, або інший документ, з якого можна точно встановити (ідентифікувати) коли саме (дата, час) було підписано та зареєстровано у журналі договорів за №УГВ6262/11-17 та з яких складових складається саме такий, а не інший номер договору; докази того, чому договір був опублікований саме 05 вересня 2017 року.

У судовому засіданні від 27.02.2019 року судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання, в порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, на 27.03.2019 року.

18.03.2019 року від ТОВ „Креін Юкреін" до суду надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи вх. ГСОО №5216/19. Так, заявник просив суд залучити до матеріалів справи заяву свідка ОСОБА_1 , копію статуту ПАТ „Укргазвидобування" та копію витягу з „Порядку закупівель товарів, робот та послуг ПАТ „Укргазвидобування" від 01.08.2017р. №497. Зазначена заява була залучена судом до матеріалів справи, однак відповідні докази до уваги судом не приймаються, оскільки подані з порушенням ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, при цьому, відповідні копії статуту та порядку не засвідчені особою, яка подала дані докази, що виключає можливість їх дослідження судом, як письмового доказу у справі.

19.03.2019 року до суду від АТ „Укргазвидобування" надійшли заперечення на відповідь на відзив вх. ГСОО №5301/19, згідно яких останнє зазначає, що відповідач за первісним позовом помиляється, вважаючи, що при укладанні договору №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017року, сторони керувалися нормами Закону України „Про публічні закупівлі", оскільки товариство здійснює закупівлю товарів, робіт та послуг на підставі власного Порядку закупівель товарів, робіт та послуг АТ „Укргазвидобування" та на час підписання спірного договору діяв порядок, затверджений наказом товариства від 01.08.2017р. №497. При цьому, позивач за первісним позовом стверджує, що його товариство не відноситься до замовників у розумінні Закону № 922, а тому у нього відсутній обов`язок проводити закупівлі товарів, робіт та послуг, з дотриманням вимог, встановлених зазначеним законом. Товариство у процесі закупівель добровільно використовує систему «PROZZORO», а таку позицію позивача за зустрічним позовом вважає такою, що направлена на уникнення від господарської відповідальності за неналежне виконання взятих на себе договірних зобов`язань. Водночас позивач за первісним позовом вказує на те, що при визначені строку дії спірного договору сторони керувалися принципом свободи договору та визначили його саме зі строком дії до повного та належного виконання взятих на себе обов`язків. Крім того, з приводу дати укладення договору, то АТ „Укргазвидобування" зазначає, оскільки сторони договору знаходяться в різних населених пунктах, отримання оригіналу договору сторонами потребує певного часу, з урахуванням часу на пересилання його поштовим зв`язком та з листа від 31.08.2017р. № 31/08-17 вбачається лише фактичне отримання оригіналів відповідних документів, зокрема, спірного договору наприкінці серпня 2017 року.

26.03.2019р. до суду від ТОВ „Креін Юкреін" надійшли пояснення вх. ГСОО №5839/19, в яких, серед іншого, товариство наполягає, що на позивача за первісним позовом поширюється дія Закону України „Про публічні закупівлі", як замовнику у якого наявні спеціальні або ексклюзивні права надані постановою КМ України від 19.10.2018р. №867. Більш того, ТОВ „Креін Юкреін" наполягає на тому, що лист від 31.08.2017р. № 31/08-17 на адресу позивача за первісним позовом не надсилався та достовірність даного доказу викликає сумніви у товариства.

27.03.2019 року до суду від ТОВ „Креін Юкреін" в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України надійшла заява про зміну предмету зустрічного позову вх. ГСОО №2-1404/19 (том ІІ а.с.55), згідно якої позивач за зустрічним позовом просить суд визнати укладений між сторонами у справі договір №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017р. недійсним. Відповідна копія заяви про зміну предмету позову була вручена представнику відповідача за зустрічним позовом під час судового засідання від 27.03.2019р., що зафіксовано у відповідному протоколі судового засідання.

Ухвалою суду від 27.03.2019 року, в порядку ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено розгляд справи по суті на 05.04.2019 року.

29.03.2019 року до суду від ТОВ „Креін Юкреін" надійшла заява про доповнення зустрічного позову новими доказами та посиланнями на норми матеріального та процесуального права вх. ГСОО № 6131/19 в яких позивач за зустрічним позовом посилається на нікчемність спірного договору, в силу приписів ст. 37 Закону України „Про публічні закупівлі", оскільки він укладений з порушенням строків передбачених ст.ст. 32, 35 цього закону, адже був оприлюднений 05.09.2017 року. Більше того, ТОВ „Креін Юкреін" посилається на те, що спірний договір є недійсним в силу ч.1 ст. 215 ЦК України, оскільки договір з боку позивача за первісним позовом підписано особою з перевищенням своїх повноважень, адже вчинено правочин вартість якого більш ніж 50 мільйонів гривень, тоді як в подальшому схвалення даного правочину юридичною особою не відбулось.

Відповідна заява була долучена судом до матеріалів справи.

05.04.2019 року до суду від ТОВ „Креін Юкреін" надійшло клопотання про призначення даної справи до колегіального розгляду (вх. ГСОО №6688/19).

05.04.2019 року до суду від АТ „Укргазвидобування" надійшло клопотання вх. ГСОО №6691/19, згідно якого позивач за первісним позовом просить суд повернутись до підготовчого провадження та долучити до матеріалів справи інший акт приймання-передачі товару датований 19.06.2018 року, оскільки саме даний доказ є первинним документом на підставі якого здійснювалась поставка товару та який був відображений у бухгалтерському обліку, тоді як при підготуванні позову відповідальним підрозділом товариства було надано акт від 05.05.2018р. Одночасно з поданням зазначеного вище клопотання товариством подано клопотання в порядку ст. 119 Господарського процесуального кодексу України про поновлення строку для надання доказів. Зазначені клопотання були долучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 05.04.2019р., для повного та об`єктивного розгляду справи, з урахуванням обсягу поданих сторонами доказів, з метою виконання завдань господарського судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, судом в порядку ч. 10 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, справу №916/3/19 було призначено до колегіального розгляду.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів справу №916/3/19 було передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Невінгловська Ю.М., суддя Желєзна С.П., суддя Смелянець Г.Є.

Ухвалою суду від 10.04.2019 року справу №916/3/19 було прийнято до колегіального розгляду у складі: головуючий суддя Невінгловська Ю.М., судді: Желєзна С.П., Смелянець Г.Є. та постановлено розгляд справи почати спочатку та призначити повторне проведення підготовчого засідання на 06.05.2019 року.

02.05.2019 року до суду від позивача за первісним позовом надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог вх. ГСОО №2-2010/19, у відповідності до якої позивачем здійснено донарахування пені по 19.06.2018р. виходячи із вартості кранів - 35 199 998,40 грн. Отже, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог АТ „Укргазвидобування", серед іншого, просить суд стягнути з відповідача пеню у сумі 26 682 680,11 грн. В силу приписів п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позовні вимоги АТ „Укргазвидобування" були прийняті судом до розгляду з урахуванням відповідної заяви.

03.05.2019 року до суду від ТОВ „Креін Юкреін" надійшли пояснення щодо поданих заяв (том ІІ а.с. 128-140), в яких товариством узагальнено свою позицію у справі, яка була викладена в окремих заявах по суті справи. Разом з тим, ТОВ „Креін Юкреін" наполягає, зокрема, на тому, що графік поставок покупцем не був узгоджений, рознарядок на відвантаження товару постачальником не було надано, що прямо відобразилось на постачанні товару. При цьому, відповідачем за первісним позовом у даних поясненнях наведено розрахунок штрафних санкцій із зазначенням, за думкою, товариства, суми завищення штрафних санкцій, зокрема, по поставці 2-х партій кранів: НОМЕР_6 - перша поставка та WFN2RUJG7H2040310, WFN2RUJG7H2040311 - друга поставка на суму 2426024,28 грн. Більш того, товариство зазначає, що 06.08.2018 року ТОВ „Креін Юкреін" здійснювалась поставка 3-х одиниць техніки на територію філії БУ „Укрбургаз" АТ „Укргазвидобування", а саме автомобільний кран TADANO АTF 40G-2 НОМЕР_2, кран автомобільний TADANO FAUN АTF 40G-2 НОМЕР_3 та кран автомобільний TADANO АTF 40G-2 НОМЕР_1 були прийняті за актом приймання-передачі на тимчасове зберігання від 06.08.2018р. та майже 260 днів, з невідомих підстав та без будь-яких пояснень, вказані крани не приймалися, грошові кошти в якості оплати їх вартості не сплачувались, претензії щодо їх кількості та якості не висувалися, крани не повертались. При цьому дана партія поставки кранів мала ті ж документи, що і попередні, однак позивач за первісним позовом, як стверджує ТОВ „Креін Юкреін", не повідомляв про неприйняття відповідного товару у в`язку з відсутністю документів. Водночас, відповідач за первісним позовом стверджує, що наразі три крани - НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_1 знаходяться під арештом та на зберіганні ТОВ „Креін Юкреін" в рамках кримінального провадження №0000115 від 14.02.2019р.

У судовому засіданні від 06.05.2019 року судом було повідомлено про прийняття заяви позивача за зустрічним позовом про зміну предмету позову до розгляду.

Водночас розглянувши, заяву ТОВ „Креін Юкреін" вх. ГСОО № 6131/19 від 29.03.2019 року про доповнення зустрічного позову новими доказами та посиланнями на норми матеріального та процесуального права, суд зазначив, що дана заява була долучена судом до матеріалів справи, однак до розгляду не приймається, оскільки одночасна зміна предмету позову та підстав, в силу приписів ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу, не допускається.

Так, суд зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

При цьому, суд вказує, що шляхом подання ТОВ „Креін Юкреін" заяви вх. ГСОО №2-1404/19, було змінено предмет зустрічного позову з розірвання спірного договору з підстав істотного порушення відповідачем за зустрічним позовом положень п. 5.2 договору, в зв`язку з чим ТОВ „Креін Юкреін" значною мірою позбавлено того, на що розраховувало при укладенні спірного договору (отримання прибутку від продажу товару) на визнання його недійсним та відповідні вимоги, враховуючи право позивача на зміну предмета або підстав позову були прийняті судом до розгляду, в силу приписів ст. 46 Господарського процесуального кодексу України. Отже, суд розцінює заяву ТОВ „Креін Юкреін" про доповнення зустрічного позову новими доказами та посиланнями на норми матеріального та процесуального права вх. ГСОО № 6131/19, як заяву про зміну підстав зустрічного позову, оскільки позивач за зустрічним позовом посилається у даній заяві на нові обставини, а саме, стверджує, що з боку позивача за первісним позовом спірний договір підписано особою з перевищенням своїх повноважень, адже вчинено правочин вартість якого більш ніж 50 мільйонів гривень та на наявність обставин, які свідчать про нікчемність спірного договору, однак посилання на такі обставини не містяться у первісній редакції зустрічної позовної заяви. За таких обставин, суд зазначає, що заява ТОВ „Креін Юкреін" вх. ГСОО № 6131/19 від 29.03.2019р. за своєю суттю є заявою про зміну підстав позову та з огляду на те, що заявник вже раніше скористався правом на зміну предмету позову, передбаченим ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття відповідної заяви до розгляду, оскільки в силу зазначеної статті Господарського процесуального кодексу України позивач наділений правом лише зміни предмету або підстав позову.

У судовому засіданні від 06.05.2019 року судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання, в порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, на 27.05.2019р.

17.05 2019 року до суду від АТ „Укргазвидобування" надійшли письмові пояснення вх ГСОО № 9764/19, згідно яких з позицією позивача за зустрічним позовом не погоджується на дійсності договору наполягає.

Водночас, відповідачем за зустрічним позовом подано до суду заперечення вх. ГСОО №9769/19, в яких зазначає, що заява про зміну предмету позову ТОВ „Креін Юкреін" подана з порушенням приписів ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, за думкою відповідача за зустрічним позовом, направлена на одночасну зміну підстав та предмету позову.

У судовому засіданні від 27.05.2019 року судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання, в порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, на 07.06.2019р.

07.06.2019 року до суду від АТ „Укргазвидобування" надійшли додаткові пояснення вх. ГСОО №11459/19 щодо процедури укладення договору за результатами тендерної пропозиції.

Ухвалою суду від 07.06.2019 року, в порядку ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, строк підготовчого провадження було продовжено до 09.07.2019 року.

Водночас, ухвалою суду від 07.06.2019 року, в порядку ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено розгляд справи по суті на 20.06.2019 року.

У судовому засіданні від 20.06.2019 року судом було оголошено перерву у розгляді справи до 10.07.2019 року.

У судовому засіданні 10.07.2019 року представник позивача за первісним позовом заявлені позовні вимоги підтримав, проти задоволення судом зустрічного позову заперечував.

Представник ТОВ „Креін Юкреін" у судовому засіданні 10.07.2019р. в повному обсязі підтримав заявлені зустрічні позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, проти задоволення первісного позову заперечував.

В судовому засіданні 10.07.2019р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 22.07.2019р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши належність, допустимість доказів, суд встановив:

11.08.2017 року між ТОВ „Креін Юкреін" (надалі - постачальник) в особі директора Цигаріна О.Д. , що діє на підставі статуту та ПАТ „Укргазвидобування" (правонаступником прав та обов`язків якого є АТ „Укргазвидобування") (надалі - покупець), в особі начальника управління закупівель робіт та послуг департаменту матеріально-технічного постачання та закупівель Голубицького А.І, що діє на підставі довіреності №2-621д від 19.07.2017р., укладено договір поставки (закупівля товару за власні кошти) №УГВ 6262/11-17 (надалі - договір), згідно умов якого постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар зазначений в специфікації (далі - товар), що додається до договору і є його невід`ємною частиною), а покупець - прийняти і оплатити такий - товар.

Згідно п. 1.2 договору, найменування/асортимент товару, одиниця-виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації, (далі - Специфікація).

За умовами п. 3.1 договору, ціна цього договору вказується в специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ (дня резидента) або в іноземній валюті (для нерезидента).

Відповідно до п. 4.1 договору, розрахунки проводяться шляхом: оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку на оплату товару та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, з урахуванням ПДВ, на умовах, зазначених у специфікації.

У відповідності до п. 5.1 договору, строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації до цього договору.

За умовами п. 5.2 договору, обсяг, поставки товару визначається в рознарядках покупця та узгоджується до поставки товару. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка постачальнику може направлятися покупцем в електронному вигляді на електронну адресу постачальника, вказану в розділі XIV даного договору.

Положеннями п. 5.3 договору визначено, що датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної.

Умовами п. 5.4 договору передбачено, що за вимогою покупця постачальник письмово повідомляє покупця і вантажоотримувача про готовність до відвантаження товару шляхом направлення листа (для резидента). Постачальник за 15 днів до дати відвантаження товару зобов`язаний надати покупцю (факсом або електронною поштою) слідуючу інформацію: номенклатуру товару, вартість товару, кількість місць, габарити товару, вага нетто/брутто. Відвантаження товару здійснюється після отримання постачальником погодження покупця (для нерезидента).

Згідно п. 5.6 договору, постачальник надає на адресу покупця наступні документи: товаросупровідні документи (товарно-транспортна накладна); сертифікат якості та/або паспорт виробника (на вибір покупця); відвантажувальна специфікація (акт завантаження) або пакувальний лист (за вимогою покупця); сертифікат походження (за вимогою покупця); сертифікат відповідності (за вимогою покупця); інвойс (для нерезидента); інші документи, на вимогу покупця, у разі проведення митного оформлення товару покупцем.

У відповідності до п. 5.7 договору, постачальник зобов`язаний надати покупцю додатково до документів, зазначених у п. 5.6 даного договору, наступні документи: при здійсненні перевезення товару залізничним транспортом: для резидента: оригінал акту приймання-передачі товару та копію залізничної накладної; для нерезидента: оригінали акту приймання-передачі товару та залізничної накладної (п.п. 5.7.1); при здійсненні перевезення товару автотранспортом: для резидента: оригінал акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, другий примірник товарно-транспортної накладної (ф.№1-ТН) та копію товарно-транспортної накладної; для нерезидента: оригінали акту приймання-передачі товару та міжнародної автомобільної накладної (СМR) (п.п. 5.7.2).

Згідно п.п. 5.7.4 договору, постачальник до моменту відвантаження товару, попередньо погоджує з покупцем надання документів, що вказані в підпунктах 5.7.1-5.7.3 та в пунктах 5.4, 5.6 договору (для нерезидента).

За умовами п. 5.8 договору, якщо постачальник відповідно до умов поставки самостійно здійснює митне оформлення товару, він зобов`язаний надати копії документів, вказаних у п. 5.7 (для нерезидента) та оформлену згідно з вимогами чинного законодавства України митну декларацію (МД). Товарно-транспортна накладна при перевезенні товару автотранспортом повинна бути оформлена відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні чинних на день складання товарно-транспортної накладної. Відправлення вказаних документів здійснюється постачальником протягом 2-х робочих днів з дати поставки, нарочним або рекомендованим листом кур`єрською поштою, але у будь-якому разі не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Положеннями п. 5.10 договору передбачено, що передача та отримання товару (за виключенням передачі або отримання товару на підставі актів приймання-передачі товару) проводиться за довіреністю, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом ПАТ „Укргазвидобування".

Пунктом 5.12 договору передбачено, що відповідальність за правильність та повноту оформлення товаросупровідних документів і наслідки, пов`язані із затримками при постачанні товару, приймає на себе постачальник.

У відповідності до п.п. 6.1.2 договору покупець зобов`язаний приймати поставлений товар, у разі відсутності зауважень, згідно з актом приймання-передачі товару або видатковою накладною.

Умовами п.п. 6.3.1 договору передбачено обов`язок постачальника забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та специфікацією.

Положеннями п. 7.2 договору встановлено, що товар, який не відповідає комплекту/комплектності та/або кількості, або/та якості може прийматися покупцем або вантажоотримувачем на відповідальне зберігання за рахунок постачальника, до його заміни та/або доукомплектації. Постачальник зобов`язаний розпорядитися товаром, прийнятим на відповідальне зберігання протягом 10 днів. Якщо постачальник у цей строк не розпорядиться товаром, покупець має право реалізувати товар для відшкодування понесених своїх збитків.

У відповідності до п. 7.5 договору, за відвантаження товару без отримання рознарядки, постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми товару, відвантаженого без рознарядки.

Пунктом 7.7 договору визначено, що у випадку ненадання або порушення строків надання товаросупровідних документів і/або інших документів відповідно до п. 5.7 даного договору, постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 10% від вартості товару, документи щодо якого ненадані або надані з порушенням строку.

За умовами п. 7.11 договору, у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у специфікації до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє по повного виконання сторонами зобов`язань (п. 10.1 договору).

У відповідності до специфікації №1, що є додатком до договору №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017 року (том І а.с.54-55) сторони визначили, що поставка товару - кран автомобільний на спец шасі в/п 40т. ТМ „TADANO" моделі ATF40G-2 у кількості 9 шт., загальною вартістю із ПДВ - 158 399 992,80 грн. (ціна за одиницю без ПДВ - 14 666 666,00 грн.) здійснюється на умовах DDP-склад (станція) призначення (згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів ІНКОТЕРМ-2010) із пунктом поставки: філія „УГВ-Сервіс", Полтавська обл., Машівський р-н, с. Селещина, вул. Б.Хмельницького, 9, центральний склад №1; БУ „Укрбургаз" (УБК), м. Красно град, Харківської обл., вул. Українська, 165, Красноградська база ВТЗіК у строк до 31.12.2017 року, відвантаження товару за рознарядкою покупця.

Також, в матеріалах справи наявний лист вих. № 11/2-3816 від 17.10.2017р.(том І а.с. 156) із змісту якого вбачається, що АТ „Укргазвидобування" згідно договору поставки №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017р., специфікації №1 надає ТОВ „Креін Юкреін" рознарядку на відвантаження автомобільних кранів на спецшасі в/п 40т ТМ „TADANO" моделі ATF40G-2 у кількості 9 шт. в листопаді-грудні 2017 року із зазначенням вантажоотримувачів:

1. БУ „Укрбургаз" (УБГ) за адресою: вул. Українська, 165, м. Красно град, Харківської обл., Красноградська база ВТЗіК - 5 шт.

2. Філія „УГВ-Сервіс" (УГВ-Сервіс) за адресою: Полтавська обл., Машівський р-н, с. Селещина, вул. Б.Хмельницького, 9, центральний склад №1 - 4 шт.

Як стверджує позивач за первісним позовом, вказаний вище лист-рознарядку було отримано уповноваженим представником ТОВ „Креін Юкреін" - ОСОБА_1. на підставі доручення від 15.08.2017р. за вих. №15/08-2017 (том І а.с. 157).

Водночас із матеріалів справи вбачається, що у відповідності до листа від 17.10.2017р. за вих. №17-10-2017/1 ТОВ „Креін Юкреін" повідомило позивача за первісним позовом, що згідно з договором №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017р. ТОВ „Креін Юкреін" планувало постачання автокранів один за одним та у зв`язку з тривалим процесом укладення договору та, відповідно, початком процесу виробництва автокранів на заводі в Німеччині після укладення договору між сторонами у справі, відповідач за первісним позовом з метою виконати поставку вчасно надає зміни до графіку поставки, а саме: період поставки 15-30 листопада 2017р. - 2 автокрани, 01-30 грудня 2017р. - 7 автокранів.

При цьому, з листа вих. №163 від 27.12.2017р. (том І а.с. 159-160) вбачається, що ТОВ „Креін Юкреін" на лист від 27.12.2017р. №11/2-4697 повідомило позивача за первісним позовом про те, що строк постачання буде збільшений з незалежних від постачальника причин, оскільки завод виробник прийняв рішення замінити комплектуючи з імовірними дефектами та час на зміну комплектуючих прямо відобразився на строках їх кінцевого виготовлення, відповідно на строк постачання обумовлений договором, тому з урахуванням вихідних і святкових у Європі днів, постачання автомобільних кранів марки TADANO ATF40G-2 у кількості 9 одиниць по договору №УГВ 6262/11-17 буде здійснено у строк до 31.01.2018 року. Разом з тим, у даному листі ТОВ „Креін Юкреін" зазначало, що постачальник прикладе всіх залежних від нього зусиль, щоб перша партія кранів у кількості 4 штук, була поставлена у строк до 15.01.2018 року. Більш того, у відповідному листі ТОВ „Креін Юкреін" було зазначено про готовність надати власні крани на умовах безоплатної оренди АТ „Укргазвидобування", за потреби на строк до виконання обов`язків щодо постачання кранів по договору.

Водночас, листом від 31.08.2017р. за вих. №31/08-2017 ТОВ „Креін Юкреін" підтвердило отримання оригіналів договору поставки (закупівля товару за власні кошти) №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017р., додатку №1, додатку №2 до договору №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017р.

В подальшому, 27.03.2018 року між сторонами у справі, враховуючи зміну курсу іноземної валюти (Євро) по відношенню до національної валюти України згідно з курсом НБУ станом на 27.03.2018р. у сторону збільшення на 8,31% та 100-відсоткову імпортну складову товару, було укладено додаткову угоду №1 до договору поставки №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017р., за умовами якої таблицю специфікації №1 від 11.08.2017р. викладено в новій редакції: кран автомобільний на спец шасі в/п 40т. ТМ „TADANO" моделі ATF40G-2 у кількості 8 шт., загальною вартістю із ПДВ - 140 799 993,60 грн. (ціна за одиницю без ПДВ - 14 666 666,00 грн.) та у кількості 1 шт., загальною вартістю із ПДВ - 19 062 131,74 грн. (ціна за одиницю без ПДВ - 15 885 109,78 грн.).

Разом з тим, в матеріалах справи наявні акти щодо передачі товарно-матеріальних цінностей між сторонами у справі за договором №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017р., а саме:

- акт приймання-передачі від 27.03.2018р. складений у м. Києві, у відповідності до якого ТОВ „Креін Юкреін" передало, а АТ „Укргазвидобування" прийняло кран автомобільний TADANO АTF 40G-2 НОМЕР_6 у кількості 1 шт. загальною вартістю 19062131,74 грн. з ПДВ (том І а.с. 62);

- акт приймання-передачі від 05.05.2018р. складений у м. Києві, у відповідності до якого ТОВ „Креін Юкреін" передало, а АТ „Укргазвидобування" прийняло кран автомобільний TADANO АTF 40G-2 у кількості 2 шт. загальною вартістю 3519998,40 грн. з ПДВ. (том І а.с. 63)

- акт приймання-передачі від 19.06.2018р. складений у м. Києві, у відповідності до якого ТОВ „Креін Юкреін" передало, а АТ „Укргазвидобування" прийняло кран автомобільний TADANO АTF 40G-2 у кількості 2 шт. загальною вартістю 3519998,40 грн. з ПДВ (том ІІ а.с. 96)

Крім того, в матеріалах справи наявні акти прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей на відповідальне зберігання:

- акт від 22.02.2018 року, складений у м. Полтава у відповідності до якого ТОВ „Креін Юкреін", як власник передало, а Філія „УГВ-Сервіс" АТ „Укргазвидобування", як зберігач, прийняла кран автомобільний TADANO АTF 40G-2 НОМЕР_6 у кількості 1 шт. загальною вартістю 19402239,12 грн. з ПДВ. (том ІІ а.с. 145);

- акт від 05.05.2018 року, складений у м. Полтава у відповідності до якого ТОВ „Креін Юкреін", як власник передало, а Філія „УГВ-Сервіс" АТ „Укргазвидобування", як зберігач, прийняла крани автомобільні TADANO АTF 40G-2 НОМЕР_4 у кількості 1 шт. загальною вартістю 19402239,12 грн. з ПДВ та TADANO АTF 40G-2 НОМЕР_5 у кількості 1 шт. загальною вартістю 19402239,12 грн. з ПДВ (том ІІ а.с. 147).

При цьому, із змісту зазначених вище актів прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей на відповідальне зберігання зазначено, що після проведення спільного огляду переданих на зберігання ТМЦ, визначено їх кількісний і зовнішній стан, оглядом ТМЦ сторони задоволені, претензій по кількості та якості, зовнішньому стану ТМЦ у сторін один до одного немає.

Водночас в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні №1 від серпня 2018 року (том І а.с. 64-66) у відповідності до яких, ТОВ „Креін Юкреін" є замовником, вантажовідправником та автомобільним перевізником, а вантажоодержувачем є АТ „Укргазвидобування". Так, у відповідності до відомостей, які містяться у зазначених товарно-транспортних накладних вбачається, що автомобіль TADANO АTF 40G-2 вид перевезень автокран НОМЕР_1, НОМЕР_3 та НОМЕР_2, маса брутто 24т, дата навантаження 03.08.2018 року. При цьому, дані товарно-транспортні накладні містять відтиск штампу та підпис особи вантажоодержувача щодо прийняття вантажу, проте графа про відомості вантажу не містить будь-якої інформації щодо найменування, кількості вантажу та ін.

Як стверджує позивач за первісним позовом, він звертався до ТОВ „Креін Юкреін" з претензією від 25.10.2018 року щодо порушення товариством умов договору №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017 року та вимагав перерахувати грошові кошти у сумі 41 569 028,67 грн. на розрахунковий рахунок АТ „Укргазвидобування".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Приймаючи до уваги презумпцію правомірності правочину згідно з ст. 204 Цивільного кодексу України, виходячи з того, що обов`язковість виконання правочину напряму пов`язана з його дійсністю, суд вважає за необхідне перш за все надати оцінку вимогам зустрічного позову.

В силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів кожного.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як вбачається із матеріалів справи, з урахуванням заяви про зміну предмету зустрічного позову (том І а.с. 55) зустрічні позовні вимоги ТОВ „Креін Юкреін" направлені на визнання недійсним договору поставки (закупівлі товару за власні кошти) №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017 року укладеного між сторонами у справі з підстав, які викладені у первісній редакції зустрічної позовної заяви (том І а.с. 129-131), а саме, з підстав порушення відповідачем за зустрічним позовом п. 5.2 спірного договору, внаслідок чого ТОВ „Креін Юкреін" значною мірою було позбавлене того, на що розраховувало при укладенні договору - отримання прибутку від продажу товару.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення щодо договору поставки містяться і у ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

За загальним правилом, презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, згідно з якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 1 ст. 203); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203).

Водночас, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно приписів ч.2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Водночас, при вирішенні справи визначальними для суду є фактичні обставини, наведені у позовній заяві та суд не вправі самостійно змінювати підстави позову, оскільки відповідно до положень господарського процесуального законодавства це є виключним правом позивача.

Суд наголошує на цінності та важливості дотримання формалізованих норм господарського процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, запобігатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися юридична визначеність та повага до суду.

Разом з тим, суд зазначає, що під підставами позову, які згідно зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини. Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається.

При цьому, суд враховує, що в господарському судочинстві в силу положень ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин) та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача та позов має чітко виражену ціль, яка втілюється у формі позовних вимог, що їх викладає позивач у позовній заяві.

З урахуванням викладеного, суд оцінуючи у сукупності заявлені зустрічні позовні вимоги ТОВ „Креін Юкреін" та обставини на які посилається позивач в підтвердження своєї позиції, дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову ТОВ „Креін Юкреін" про визнання недійсним договору поставки (закупівлі товару за власні кошти) №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017 року, оскільки аргументи викладені позивачем за зустрічним позовом, як підстави для звернення з даним зустрічним позовом, не ґрунтуються на фактичних обставинах з якими закон пов`язує недійсність господарського договору.

Щодо вимог за первісним позовом суд зазначає таке:

Так, первісні позовні вимоги АТ „Укргазвидобування" направлені на стягнення з відповідача за первісним позовом штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору № 6262/11-17 від 11.08.2017р., які нараховано на підставі п. 7.7 та п. 7.11 зазначеного договору.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання, що виникли на основі договору, існують впродовж його строку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, згідно умов договору №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017 року ТОВ „Креін Юкреін" передано, а АТ „Укргазвидобування" прийнято крани автомобільні у кількості 3 шт. загальною вартістю 54262130,14 грн.

Відповідне прийняття товару було здійснено, згідно положень п. 5.3 договору №УГВ 6262/11-17, шляхом складання між сторонами актів приймання-передачі товару від 27.03.2018р. та від 19.06.2018р. на загальну суму 54262130,14 грн.

Разом з тим, враховуючи те, що сторони у договорі №УГВ 6262/11-17 передбачили залежність виконання зобов`язань з поставки товару від підписання актів приймання-передачі товару або видаткової накладної, а не від факту транспортування чи прийняття товару на тимчасове зберігання, тому суд погоджується з позицією позивача за первісним позовом, щодо фактичної поставки ТОВ „Креін Юкреін" за умовами відповідного договору лише 3-х одиниць автомобільних кранів.

Крім того, враховуючи, що сторонами визнається поставка кранів, оформлена актом приймання-передачі від 19.06.2018 року, суд приймає зазначену позицію сторін. При цьому, суд враховує пояснення позивача за первісним позовом щодо недостовірності акту від 05.05.2018 року, що в свою чергу не заперечується відповідачем.

Як вище встановлено судом, 06.08.2018р. між сторонами були складені акти щодо передачі автомобільних кранів у кількості 3-х одиниць на тимчасове зберігання АТ „Укргазвидобування".

При цьому позивач наполягає, що на дану партію товарів документи, передбачені п. 5.7 договору були відсутні, тому відповідні крани і були прийняті на тимчасове зберігання. Також позивач вважає, оскільки щодо партії кранів поставлених 06.08.2018р. сторонами не складались акти приймання-передачі товару у відповідності до п. 5.3 договору, то поставка цих кранів не відбулась.

Водночас позивач за первісним позовом стверджує, що поставка 3-х одиниць кранів вартістю 52799997,60 грн. взагалі не здійснювалась ТОВ „Креін Юкреін", зазначені обставини ніяким чином не заперечуються відповідачем за первісним позовом.

Отже, обставини викладені вище, на думку АТ „Укргазвидобування", дають йому підстави для нарахування штрафних санкцій відповідачу за первісним позовом.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно п. 1 ст. 628 цього кодексу, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, за взаємною згодою сторін у договорі № УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017 року було передбачено відповідальність ТОВ „Креін Юкреін", як постачальника товару:

1) у вигляді сплати штрафу за ненадання або порушення строків надання товаросупровідних документів і/або інших документів відповідно до п. 5.7 даного договору у розмірі 10% від вартості товару, документи щодо якого ненадані або надані з порушенням строку (п. 7.7 договору);

2) у разі невиконання зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у специфікації до даного договору, у вигляді сплати пені у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплати штрафу у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару (п. 7.11 договору).

Отже, суд зазначає, що перш за все для встановлення порушення прав позивача за захистом якого він звернувся з даним позовом, слід виходити із змісту умов укладеного між сторонами договору.

Перш за все суд вважає за необхідне надати правову оцінку вимогам позивача за первісним позовом щодо стягнення штрафу у розмірі 5279999,76 грн. із розрахунку 10% від вартості товару.

Так, положеннями п. 5.6 договору передбачено загальний перелік документів, які надаються постачальником - ТОВ „Креін Юкреін" на адресу покупця, а саме: товаросупровідні документи (товарно-транспортна накладна); сертифікат якості та/або паспорт виробника (на вибір покупця); відвантажувальна специфікація (акт завантаження) або пакувальний лист (за вимогою покупця); сертифікат походження (за вимогою покупця); сертифікат відповідності (за вимогою покупця); інвойс (для нерезидента); інші документи, на вимогу покупця, у разі проведення митного оформлення товару покупцем.

Отже, із змісту зазначеного пункту договору вбачається надання документів на адресу АТ „Укргазвидобування" як за його вимогою так і без відповідної вимоги, зокрема, товаросупровідних документів (товарно-транспортна накладна).

Водночас, умовами п. 5.7 договору встановлено обов`язок ТОВ „Креін Юкреін" надати покупцю додатково документи, крім зазначених у п. 5.6 договору, виходячи із виду перевезення вантажу, особи (резидент або нерезидент), а саме:

- при здійсненні перевезення товару залізничним транспортом: для резидента: оригінал акту приймання-передачі товару та копію залізничної накладної; для нерезидента: оригінали акту приймання-передачі товару та залізничної накладної (п.п. 5.7.1);

- при здійсненні перевезення товару автотранспортом: для резидента: оригінал акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, другий примірник товарно-транспортної накладної (ф.№1-ТН) та копію товарно-транспортної накладної; для нерезидента: оригінали акту приймання-передачі товару та міжнародної автомобільної накладної (СМR) (п.п. 5.7.2).

Водночас за умовами п.п. 5.7.4 договору, постачальник до моменту відвантаження товару, попередньо погоджує з покупцем надання документів, що вказані в підпунктах 5.7.1-5.7.3 та в пунктах 5.4, 5.6 договору (для нерезидента).

Більш того, умовами п. 5.8 договору визначено, якщо постачальник відповідно до умов поставки самостійно здійснює митне оформлення товару, він зобов`язаний надати копії документів, вказаних у п. 5.7 (для нерезидента) та оформлену згідно з вимогами чинного законодавства України митну декларацію (МД). Товарно-транспортна накладна при перевезенні товару автотранспортом повинна бути оформлена відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні чинних на день складання товарно-транспортної накладної. Відправлення вказаних документів здійснюється постачальником протягом 2-х робочих днів з дати поставки, нарочним або рекомендованим листом кур`єрською поштою, але у будь-якому разі не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Так, позивач вираховує штраф із вартості 3-х кранів, проте у позові посилається, що вони є непоставленими, що визнається відповідачем за первісним позовом, оскільки відсутні акти приймання-передачі товару на поставку кранів від 06.08.2018р.

Однак, суд зазначає, що виходячи із положень п. 5.8 договору обов`язок у відповідача щодо відправлення документів передбачених п. 5.7 (для нерезидента) у разі здійснення постачальником митного оформлення товару та при перевезені товару автотранспортом має бути здійснено протягом 2-х робочих днів з дати поставки, але не пізніше 5-го числа місяця за місяцем поставки.

Отже, за відсутності в матеріалах справи складених між сторонами актів приймання-передачі товару (видаткових накладних) щодо поставки кранів від 06.08.2018р., суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача за первісним позовом в зазначеній частині та про відсутність підстав для стягнення з ТОВ „Креін Юкреін" 5279999,76 грн. штрафу нарахованого на підставі п. 7.7 договору, оскільки поставка кранів від 06.08.2018 року у розумінні положень умов п. 5.3 договору № УГВ 6262/11-17 не відбулась, отже, наразі обов`язок з надання будь-яких документів, передбачених положеннями п. 5.6 чи п. 5.7 договору у відповідача за первісним позовом взагалі не виник щодо поставки кранів від 06.08.2018р., які були прийняті на тимчасове зберігання.

Більш того, суд зазначає, що умовами договору не передбачено взаємозалежність надання/ненадання супровідних чи додаткових документів постачальником та обставин прийняття товару на тимчасове зберігання покупцем.

Водночас проаналізувавши умови укладеного між сторонами договору в аспекті спірних правовідносин, виходячи з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 Цивільного кодексу України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає вимоги АТ „Укргазвидобування" про стягнення пені у розмір 26 682 680,11 грн. та штрафу у розмірі 11 190 348,77 грн. такими, що також не підлягають задоволенню, з огляду на таке:

Так, дійсно специфікацією №1 до договору № УГВ 6262/11-17 встановлено строк поставки 9 одиниць автомобільних кранів до 31.12.2017 року. При цьому відвантаження товару здійснюється за рознарядкою покупця - АТ „Укргазвидобування".

При цьому умовами договору встановлено, пункт 5.2 договору, що відвантаження товару здійснюється після отримання постачальником рознарядки.

Отже, процедура поставки товару за умовами договору передбачає узгодження обсягів поставки АТ „Укргазвидобування" у рознарядках до поставки товару та подальше відвантаження товару ТОВ „Креін Юкреін" тільки після отримання постачальником відповідної рознарядки на поставку товару. При цьому про готовність до відвантаження постачальник повідомляє позивача за первісним позовом письмово за вимогою останнього.

За таких обставин суд дійшов висновку, що обов`язок ТОВ „Креін Юкреін" з відвантаження товару та як наслідок щодо поставки спірного товару виникає після погодження обсягів поставок позивачем за первісним позовом та отримання з цього приводу рознарядки покупця.

Так, в матеріалах справи наявна копія листа-рознарядки № 11/2-3816 від 17.10.2017р. (том І а.с. 156), однак суд позбавлений можливості надати правову оцінку вказаному документу, як доказу у справі, оскільки копія даного документа в силу приписів ч. 4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України та положень Порядку засвідчення копій документів, визначених п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003" не засвідчена належним чином.

Відповідна позиція суду цілком відповідає, висновку щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, про те, що неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.

Більш того відповідач за первісним позовом наполягає на відсутності відповідного документу у нього. Разом з тим суд вважає, що з огляду на відмітку якою засвідчено даний документ, а саме: „Копія з копії..." та позицію відповідача щодо даного листа-рознарядки, оригінал такого документа у позивача за первісним позовом на момент залучення до матеріалів справи був відсутній та в подальшому його оригінал позивачем за первісним позовом до суду не надавався, навіть з огляду на доведену позицію відповідача за первісним позовом з зазначеного приводу.

При цьому, із листа від 17.10.2017р. за вих. №17-10-2017/1 вбачається, що ТОВ „Креін Юкреін" зверталось до позивача за первісним позовом про зміни до графіку поставки автокранів, отримання АТ „Укргазвидобування" такого листа ніяким чином не заперечується.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази будь-якого погодження АТ „Укргазвидобування" обсягів поставки товару, як того вимагають положення договору, тоді як відвантаження товару без рознарядок забороняється та за що умовами договору передбачено нарахування штрафних санкцій постачальнику.

За приписами ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Водночас, згідно ч. 2 ст.613 цього кодексу ,якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Вищезазначене кореспондує виникнення у відповідача за первісним позовом обов`язку щодо відвантаження товару та фактично його поставки після надання АТ „Укргазвидобування" відповідної рознарядки на поставку товару.

Отже, за таких дій позивача за первісним позовом, ТОВ „Креін Юкреін" було позбавлено можливості здійснити відвантаження товару та його фактичну поставку у строк до 31.12.2017 року, навіть якщо товар був у його розпорядженні до зазначеної дати.

При цьому, суд враховує специфічність товару, що мав бути поставлений за договором № УГВ 6262/11-17 та те, що відповідний товар поставлявся на адресу структурних підрозділів позивача за первісним позовом, що як наслідок має організацію даними особами процедури приймання товару.

У той же час, з листа вих. №163 від 27.12.2017р. (том І а.с. 159-160) вбачається, що ТОВ „Креін Юкреін" намагалося вчинити дії щодо недопущення порушення ним зобов`язань щодо поставок товару за договором № УГВ 6262/11-17.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог АТ „Укргазвидобування" про стягнення пені у розмір 26 682 680,11 грн. та штрафу у розмірі 11 190 348,77 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ „Укргазвидобування", у зв`язку з чим у задоволенні первісного позову слід відмовити в повному обсязі.

Разом з тим, суд вважає за недоцільне надавати правову оцінку здійсненому позивачем розрахунку відповідних штрафних санкцій.

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Разом з тим, суд зазначає, що вирішуючи спір по суті, суд виходить з принципу юридичної визначеності, згідно з яким рішення суду по конкретній справі має вирішити усі спірні правовідносини, що входять до предмету встановлення, а не породжувати інші судові спори.

Поряд з цим, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи, зокрема, з практики Європейського суду, а саме із змісту п.42 рішення „Бендерський проти України", згідно із принципом належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Відповідне право сторони може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне надати оцінку доводам ТОВ „Креін Юкреін", які викладені в заяві по суті спору вх. ГСООО № 3977/19 від 27.02.2019р., зокрема, з приводу неукладеності спірного договору, оскільки сторонами не погоджено строк дії договору в порядку ч. 1 ст. 36 Закону України „Про публічні закупівлі" та щодо підписання спірного договору з боку позивача за первісним позовом особою, яка не мала підписувати відповідний договір, а також того, що даний договір є нікчемним в силу приписів п. 3 ч.1 ст. 37 Закону України „Про публічні закупівлі" оскільки його укладено з порушенням строків, передбачених ч.2 ст.32 та абз. 8 ч. 3 ст. 35 цього закону.

При цьому, суд цілком погоджується з позицією АТ „Укргазвидобування" щодо помилковості тверджень ТОВ „Креін Юкреін", що при укладанні договору №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017року, сторони мали керуватися нормами Закону України „Про публічні закупівлі".

Так, у розумінні п. 9 ст. 1 Закону України „Про публічні закупівлі" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон) замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків. До замовників також належать юридичні особи та/або суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання та відповідають хоча б одній з таких ознак: органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування належить частка у статутному капіталі суб`єкта господарювання в розмірі більше ніж 50 відсотків або такі органи володіють більшістю голосів у вищому органі суб`єкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради суб`єкта господарювання; наявність спеціальних або ексклюзивних прав.

Як стверджують сторони у справі та що відповідно визнається судом в силу приписів ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, єдиним засновником та одноосібним акціонером товариства є НАК „Нафтогаз України", яка є окремою юридичною особою, створеною відповідно до чинного законодавства України. При цьому, статутний капітал товариства становить 3 854 124 999,45 грн. та сформований 27.12.2012 року, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №23643243 (том І а.с. 36-42).

Отже, корпоративні права відносно АТ „Укргазвидобування" належать саме НАК „Нафтогаз України", а не державі, а відтак АТ „Укргазвидобування" не є господарською організацію чи товариством, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави.

До того ж, відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формування органом управління АТ „Укргазвидобування" є загальні збори акціонерів, тобто НАК „Нафтогаз України", яка є єдиним акціонером товариства та окремим суб`єктом господарювання, а не органом державної влади чи місцевого самоврядування.

Отже, АТ „Укргазвидобування" не підпадає під визначення замовника відповідно до абзацу 1-4 п. 9 ст.1 Закону.

При цьому, згідно п. 25 ст. 1 Закону, спеціальні або ексклюзивні права - права, надані в межах повноважень органом державної влади або органом місцевого самоврядування на підставі будь-якого нормативно-правового акта та/або акта індивідуальної дії, що обмежують провадження діяльності у сферах, визначених цим Законом, однією чи кількома особами, що істотно впливає на здатність інших осіб провадити діяльність у зазначених сферах. Не вважаються спеціальними або ексклюзивними права, надані за результатами конкурсів (тендерів), інформація про проведення яких попередньо оприлюднювалася, якщо надання цих прав здійснювалося на основі об`єктивних критеріїв.

Однак, ТОВ „Креін Юкреін" в порушення приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не доведено обставин того, що АТ „Укргазвидобування" уповноважувалось будь-яким органом державної влади або органом місцевого самоврядування на підставі нормативно-правового акта та/або акта індивідуальної дії, які обмежують провадження діяльності у сферах, визначених Законом, а тому у АТ „Укргазвидобування" у спірних правовідносинах відсутні спеціальні або ексклюзивні права.

За таких обставин, АТ „Укргазвидобування" не відноситься до замовників у розумінні Закону, в зв`язку з чим у даного товариства був відсутній обов`язок проводити закупівлі спірного товару з дотриманням вимог встановлених Законом України „Про публічні закупівлі", що цілком спростовує твердження відповідача за первісним позовом про нікчемність спірного договору, як і твердження щодо укладення його з порушенням вимог відповідного Закону.

Разом з тим, суд зазначає, що доводи ТОВ „Креін Юкреін" щодо неукладеності договору не приймаються судом до уваги, оскільки такі аргументи можуть мати місце на стадії укладення правочину, а не за наслідками його часткового виконання, навіть у разі наявності обставин порушення зобов`язань стороною на стадії його виконання.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову та зустрічного позову покладаються на відповідних позивачів у справі та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову Акціонерного товариства „Укргазвидобування" до Товариства з обмеженою відповідальністю „Креін Юкреін" про стягнення ,64 грн. - відмовити в повному обсязі.

2.У задоволенні зустрічного позову - відмовити в повному обсязі.

3.Судові витрати покладаються на сторін відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 липня 2019 р.

Головуючий суддя Ю.М. Невінгловська

Суддя С.П. Желєзна

Суддя Г.Є. Смелянець