СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. Справа № 922/3716/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.

за участю секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області (вх.№1288 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 11.03.2019 (ухвалене суддею Шатерніковим М.І. у приміщенні господарського суду Харківської області 11.03.2019 о 12:09 годині, повне рішення складено 18.03.2019) у справі №922/3716/18

за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків,

до Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області, м. Лозова,

про стягнення 36400,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року Державна екологічна інспекція у Харківській області звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області про стягнення 36400,00 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Факт такого порушення, як зазначав позивач, зафіксовано в акті щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 937/01-04/05-09 від 16.11.2018, складеному за результатами проведеної Інспекцією перевірки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.03.2019 позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області на користь держави шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в розмірі 36400,00 грн. Стягнуто з Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не дотримано вимог чинного законодавства щодо збереження зелених насаджень на об`єкті благоустрою комунальної власності та їх видалення, у зв`язку з чим такі дії є незаконними; відповідач має відшкодувати державі завдану шкоду в порядку частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, а також статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Відповідач із рішенням не погодився, у межах встановленого законом строку подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що у складеному позивачем акті не зазначено, ким саме здійснено знесення дерев; Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області не є відповідальною особою за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними, не несе обов`язку щодо охорони зелених насаджень на об`єктах, що не перебувають на балансі Управління; позивачем в ході розгляду справи не було надано доказів, що відповідна територія на підставі конкретно визначених документів має правовий зв`язок з Управлінням - тобто не доведено, що заподіювачем шкоди є саме Управління.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.) відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 04.06.2019.

24.05.2019 позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідач в силу пунктів 2,3 Положення, яким врегульовано його діяльність, є виконавцем завдань з капітального будівництва, реконструкції, капітальних ремонтів житлового фонду, об`єктів благоустрою та утримання міста; зелені насадження, які розташовані на вулиці (прибудинковій території) у межах населеного пункту, відносяться до об`єктів благоустрою та підлягають охороні; враховуючи, що замовником робіт з видалення зелених насаджень по пр. Перемоги №28 - 25 у м. Лозова є Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради, відповідальність за їх збереження несе безпосередньо Управління; станом на час розгляду справи відповідачем не було використано свого права на звернення до суду з метою захисту нібито порушених прав, а саме - визнання дій позивача щодо проведення перевірки, нарахування шкоди або складання акту такими, що вчинені з порушенням вимог законодавства.

03.06.2019 відповідач надав заяву (вх.№5404), в якій просив перенести розгляд справи на іншу дату через термінове відрядження представника Управління до міста Сєвєродонецьк для участі у проведенні слідчих дій (копію повістки про виклик додано до заяви).

04.06.2019 у зв`язку з відпусткою судді Пуль О.А. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

У судовому засіданні 04.06.2019, в якому представник позивача проти відкладення розгляду справи не заперечував, розгляд справи було відкладено на 25.06.2019.

24.06.2019 у зв`язку з відпусткою судді Крестьянінова О.О. здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Фоміна В.О.

У судовому засіданні 25.06.2019, в якому були присутні представники обох сторін, представник відповідача звернувся з усним клопотанням про відкладення розгляду справи, посилаючись на необхідність надання йому часу для підготовки письмових пояснень в обґрунтування своєї правової позиції. Представник позивача проти відкладення розгляду справи не заперечував.

Ухвалою суду від 25.06.2019 розгляд справи відкладено на 16.07.2019, про що повідомлено під розпис представників обох сторін (а.с.165, зворотній бік).

11.07.2019 позивач надав письмові пояснення, в яких зазначає, що основним завданням Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради в силу пунктів 2, 3 Положення про Управління, затвердженого розпорядженням міського голови №497 від 28.12.2016 є виконання завдань з капітального будівництва, реконструкції, капітальних ремонтів житлового фонду, об`єктів благоустрою та утримання міста, відповідно до п.1.4 Положення, Управління здійснює координацію та управління діяльністю з питань будівництва об`єктів житлово-комунального господарства, благоустрою міста, надання житлово-комунальних послуг. Із посиланням на вищевказані норми Положення, а також на ст.21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та інші нормативні акти, позивач наполягає на тому, що саме відповідач несе відповідальність за охорону відповідних зелених насаджень.

15.07.2019 у зв`язку з відпусткою судді Бородіної Л.І. і судді Фоміної В.О. здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.

У судовому засіданні 16.07.2019 представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Позивач не направив свого представника у вказане засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Представник відповідача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представника відповідача, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

В період з 12.11.2018 по 16.11.2018 Державною екологічною інспекцією у Харківській області (позивач) на підставі ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 4, 6, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та наказу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 09.11.2018 № 937/01-04 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області.

За результатами перевірки було складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 937/01-04/05-09 від 16.11.2018 (а.с.33).

В ході вказаної перевірки позивачем було встановлено факт незаконного знесення 23 сироростучих дерев по пр. Перемоги № 28 - № 25 у м. Лозова за відсутності відповідних документів, а саме акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню (із підписом інспектора), рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень за вищевказаною адресою, ордеру на видалення зелених насаджень (а.с. 20).

При цьому одночасно вказаним актом перевірки зафіксовано, що листом № 1072 від 17.10.2018 Управління звернулося до Інспекції стосовно необхідності проведення комісії з обстеження стану зелених насаджень у мікрорайоні 2 від будинку № 28 до №54 у м. Лозова, у зв`язку із реконструкцією самопливного каналізаційного колектору.

Інспекція листом № 4142/01-22/05-14 від 23.10.2018 надала відповідь щодо включення її представника у склад комісії по обстеженню зелених насаджень вищевказаною адресою.

Однак на час здійснення обстеження зелених насаджень, а саме - 12.11.2018 було зафіксовано, що по проспекту Перемоги №28 - №25 у м. Лозова роботи з видалення дерев розпочаті без відповідних документів, чим порушено вимоги Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 № 1045.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що державі заподіяно шкоду в загальному розмірі 36400,00 грн., яка розрахована згідно з додатком № 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 № 559 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів" (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 01.02.2012 №111).

Позивач звернувся до відповідача з вимогою відшкодувати шкоду, заподіяну державі, проте Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області відмовилось від добровільної сплати за заподіяну шкоду, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду першої інстанції.

Розглянувши наявні матеріали справи, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову (з наведених вище підстав).

Надаючи оцінку вказаному висновку місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів погоджується з ним з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача 36400,00 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Відповідач стверджує, що Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області не є тим суб`єктом, з якого підлягають стягненню вказані кошти, оскільки відповідно до бухгалтерської довідки №120 від 01.02.2019, на балансі Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради, прибудинкові території та земельні ділянки багатоквартирних будинків не обліковуються; в акті обстеження зелених насаджень не зазначено, ким саме видалені дерева. Тому відповідач вважає, що Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради не є відповідальною особою за зрубані дерева, оскільки на нього не покладено обов`язок з охорони зелених насаджень.

Як вбачається з матеріалів справи, в них дійсно міститься бухгалтерська довідка №120 від 01.02.2019 (а.с.60) за підписом начальника Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради та начальником відділу бухгалтерського обліку та звітності - головним бухгалтером. Із вказаної довідки вбачається, що на балансі Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради прибудинкові території та земельні ділянки багатоквартирних будинків не обліковуються.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідна обставина сама по собі не є підставою для висновку про відсутність у відповідача обов`язку щодо відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконного знесення зелених насаджень - оскільки з системного аналізу чинних нормативно-правових актів вбачається, що саме відповідач несе відповідальність за охорону відповідних зелених насаджень.

Відносини у галузі навколишнього природного середовища в Україні регулюються Конституцією України, міжнародними угодами України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб).

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області (Положення) затвердженого розпорядженням міського голови, № 497 від 28.12.2016, управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області (далі - Управління) створюється міською радою для здійснення повноважень в галузі житлово-комунального господарства та будівництва, що належать до відання її виконавчих органів (а.с.56-58).

Отже з наведеного вбачається, що засновником управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області є Лозівська міська рада.

Крім того, відповідно до пункту 1.2 Положення, управління є самостійним виконавчим органом Лозівської міської ради Харківської області.

Пунктом 1.5. Положення передбачено, що управління є юридичною особою, має печатку та штамп з повним своїм найменуванням, має на своєму балансі об`єкти комунальної власності міста і забезпечує їх утримання, експлуатацію та благоустрій території міста.

У розділі 3 Положення, повноваження управління, а саме в пункті 3.16 зазначено, управління здійснює контроль за організацією благоустрою території міста станом прибудинкових та виробничих територій; озелененням; охороною зелених насаджень і водойм; створення місць відпочинку громадян; збирання, транспортування, утилізації та захоронення побутових відходів; захоронення трупів тварин.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про благоустрій в населених пунктах" до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам`ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування; прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Статтею 28 Закону України "Про благоустрій в населених пунктах" встановлено, що охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв.

У пункті 3.1. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 N 105 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 за N 880/12754, визначено, що до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать: парки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, гідропарки, лугопарки, лісопарки, буферні парки, районні сади; дендрологічні парки, національні, меморіальні та інші; сквери; міські ліси; зони рекреації; зелені насадження в охоронних та санітарно-захисних зонах, зони особливого використання земель; прибережні зелені насадження; зелені насадження прибудинкової території.

Пунктом 3.2 Правил визначено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем у суді першої та апеляційної інстанції, зелені насадження, які були розташовані по проспекту Перемоги №28 - №25 у м. Лозова Харківської області відносяться до об`єктів благоустрою.

В силу вищенаведених приписів пункту 7 частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частини 1 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до віддання саме виконавчого органу міської ради.

Відповідач є виконавчим органом Лозівської міської ради, на який відповідно до приписів пункту 7 частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та пункту 3.16 Положення про управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області, покладено обов`язок з охорони зелених насаджень.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 2-1474/11-ц.

В акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 937/01-04/04-09 від 16.11.2018 зазначено, що на виконання наказу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 09.11.2018 № 937-01-01, інспекцією було здійснено позапланову перевірку стану виконання припису інспекції від 08.04.2016 №19/04-09, а саме: щодо розроблення паспорту об`єкта благоустрою, розроблення інвентаризаційного плану об`єкта благоустрою, розроблення реєстру зелених насаджень встановленого зразку. За результатами перевірки встановлено, що припис інспекції від 08.04.2016 № 19/04-09 виконано частково, а саме, інвентаризаційні плани та паспорти розроблено лише на три об`єкта благоустрою зеленого господарства м. Лозова, а саме - дендрологічний парк «Дружба», сквер «Воїнів - інтернаціоналістів» та «Сквер ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС». Інвентаризаційні плани та паспорти на інші об`єкти благоустрою по місту Лозова відсутні. Реєстр зелених насаджень у місті Лозова відсутній (а.с.34).

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції з інвентаризації зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 226 від 24.12.2001 (далі - Інструкція), інвентаризація об`єктів зеленого господарства здійснюється з метою: одержання достовірних даних щодо кількісних і якісних характеристик зелених насаджень на території населеного пункту; посилення відповідальності за збереження зелених насаджень балансоутримувачів, власників чи користувачів земельних ділянок, підприємств, організацій, установ, на території яких розташовані зелені насадження; сприяння створенню та формуванню високодекоративних і екологічно ефективних та стійких до несприятливих умов навколишнього природного середовища насаджень; використання даних інвентаризації під час розроблення у населених пунктах програм розвитку зеленого господарства; відновлення, реконструкції та експлуатації об`єктів зеленого господарства та проведення в необхідних випадках профілактичних, лікувальних заходів; організації невиснажливого використання озеленених територій; установлення відповідності кількості зелених насаджень чинним будівельним та санітарним нормам.

Відповідно до п. 1.6 Інструкції, у результаті проведення інвентаризації на кожний об`єкт зеленого господарства складається паспорт об`єкта благоустрою зеленого господарства (додаток 1), який затверджується власником, користувачем, балансоутримувачем, керівником підприємства, організації, установи, на території яких розташовані зелені насадження, та підписується виконавцем робіт з інвентаризації.

Згідно із пунктом 1.9 Інструкції, виконавець робіт з інвентаризації передає балансоутримувачу, власнику чи користувачу земельних ділянок, підприємству, організації, установі матеріали інвентаризації згідно з п. 1.6 і необхідну кількість копій для подальшого використання їх для бухгалтерського обліку та складання зведеного реєстру зелених насаджень.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не було виконано приписів інспекції та не було здійснено інвентаризацію зелених насаджень у відповідності до Інструкції. Вказану обставину не спростовано відповідачем в ході апеляційного провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що бухгалтерська довідка відповідача № 120, від 01.02.2019 про те, що на балансі Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради, прибудинкові території та земельні ділянки багатоквартирних будинків не обліковуються - не спростовує обставин щодо наявності у відповідача обов`язку з охорони зелених насаджень в силу вищенаведених приписів чинного законодавства. Однак із наявних у справі доказів вбачається неналежне виконання відповідачем вказаного обов`язку.

Щодо незаконної вирубки дерев колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 5 Закону України "Про рослинний світ" передбачено, що під час здійснення діяльності, яка впливає на стан охорони, використання та відтворення рослинного світу, необхідно дотримуватися, зокрема, таких основних вимог як здійснення заходів щодо запобігання негативному впливу господарської діяльності на рослинний світ та здійснення заходів щодо відтворення об`єктів рослинного світу.

Процедуру видалення дерев, кущів, газонів і квітників (зелених насаджень) на території населеного пункту регламентовано Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 №1045 (надалі Порядок).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку).

За змістом пункту 4 Порядку, підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою (далі - заявник).

Після надходження заяви компетентний орган утворює комісію з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості (далі - комісія), до складу якої входять представники заявника, власника земельної ділянки (користувача), компетентного органу, територіального органу Держекоінспекції, а у разі потреби - балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень.

Під час формування складу комісії компетентний орган протягом двох днів після надходження заяви надсилає запити до територіального органу Держекоінспекції, власника земельної ділянки (користувача), балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень, щодо можливості їх участі в роботі комісії.

Територіальний орган Держекоінспекції та заінтересовані організації у п`ятиденний строк після надходження запиту надсилають компетентному органу в письмовій формі повідомлення про включення свого представника до складу комісії.

Після надходження повідомлень компетентний орган протягом трьох днів затверджує склад комісії. У разі надходження повідомлень про відмову від участі представників територіального органу Держекоінспекції та заінтересованих організацій склад комісії затверджується без таких представників.

Комісія у п`ятиденний строк після її затвердження визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і їх відновну вартість та складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню (далі - акт), за формою, затвердженою Мінрегіоном.

Відновна вартість зелених насаджень визначається згідно з методикою, затвердженою Мінрегіоном.

У разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев комісія з`ясовує причину набуття деревами такого стану, про яку зазначається в складеному комісією акті.

Кожному члену комісії надається один примірник акта. У разі відсутності представника територіального органу Держекоінспекції у складі комісії один примірник акта у триденний строк надсилається до територіального органу Держекоінспекції.

Голова комісії готує в п`ятиденний строк проект рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень, в якому зазначається інформація про кількість зелених насаджень, що підлягають видаленню і залишаються на земельній ділянці.

Компетентний орган у місячний строк після надходження зазначеного проекту рішення про видалення зелених насаджень приймає відповідне рішення і видає наступного дня заявнику його копію для оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Відповідно до пункту 5 Порядку, ордер на видалення зелених насаджень компетентний орган видає не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню. Методику визначення відновної вартості зелених насаджень і зразок ордера затверджує Мінрегіон.

Колегія суддів зазначає, що приписами чинного законодавства передбачена певна процедура оформлення дозвільних документів на видалення зелених насаджень. Дана процедура передбачає чітко встановлене коло обов`язків суб`єкта господарювання та функцій компетентного органу щодо її здійснення.

Зрублені дерева не пройшли інвентаризації через неналежне виконання обов`язків покладених на відповідача, щодо охорони зелених насаджень, а саме дерев, які були вирубані у місті Лозова, в результаті чого дані дерева не були передані відповідальним особам, які повинні були відповідати за збереження дерев.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про рослинний світ" охорона рослинного світу здійснюється центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, власниками та користувачами земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти рослинного світу, а також користувачами природних рослинних ресурсів.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що відповідальною особою за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на вищевказаній земельній ділянці, на якій знесено 23 сироростучих дерев, є саме відповідач.

У пункті 6 Постанови «Про затвердження порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» від 01.08.2006 №1045, визначено, що сплата відновної вартості зелених насаджень не проводиться у разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів; проведення ремонтних та експлуатаційних робіт в охоронній зоні повітряних ліній електропередачі, на трансформаторній підстанції і розподільному пункті системи енергопостачання, мережі водо-, теплопостачання та водовідведення, телекомунікаційній і кабельній електромережі.

З матеріалів справи вбачається, що діаметр кореневої шийки спиляних зелених насаджень по проспекту Перемоги № 28-№ 25 у м. Лозова Харківської області більш як 5 сантиметрів, що свідчить про наявність порушення відповідачем приписів вищевказаних нормативних актів.

У відповідності до статті 40 Закону України "Про рослинний світ" порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу, порушенні вимог щодо охорони, використання та відтворення рослинного світу під час проектування, розміщення, будівництва, реконструкції, введення в дію, експлуатації споруд та об`єктів, застосування технологій, які негативно впливають на стан об`єктів рослинного світу.

Відповідно до статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

За змістом частини 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 Цивільного кодексу України.

На думку колегії суддів, протиправна поведінка відповідача полягає у його бездіяльності, оскільки ним не було дотримано вимог пункту 7 частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункту 3.16 Положення про управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області щодо охорони зелених насаджень.

В результаті невиконання відповідачем покладених на нього чинним законодавством обов`язків, стосовно дерев, знесення яких було зафіксовано позивачем, не було вжито заходів щодо проведення інвентаризації (як це передбачено Інструкцією), не виготовлено відповідних паспортів та не визначено балансоутримувача.

Колегія суддів зазначає про наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, адже неналежне виконання управлінням житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради своїх обов`язків призвело до завдання державі збитків.

Вина відповідача полягає у невиконанні ним обов`язку охорони зелених насаджень, встановленого чинним законодавством.

Колегія суддів зазначає, що позивачем доведено, що порушення законодавства про охорону навколишнього середовища сталося з вини відповідача. Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради не спростувало неможливості здійснення покладених на нього обов`язків та не надало доказів щодо виконання дій з метою усунення порушень щодо охорони зелених насаджень у місті Лозова.

Як вбачається з матеріалів справи, збитки були нараховані позивачем на підставі акту щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони зелених насаджень. При цьому акт є дійсним і не оскаржувався учасниками процесу.

Посилання відповідача на те, що Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради не є суб`єктом господарювання, а тому стосовно нього не може бути складено відповідний акт та нараховано до стягнення збитки, колегія суддів не вважає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки, як було встановлено вище, шкоду державі фактично завдано внаслідок невиконання відповідачем його обов`язків, встановлених чинним законодавством саме для виконавчого комітету органу місцевого самоврядування, а не для суб`єкта господарювання.

Стосовно суми нарахованої шкоди відповідачем не було надано суду першої та апеляційної інстанції будь-яких заперечень чи контррозрахунків.

За таких обставин позовні вимоги Державної екологічної інспекції в Харківській області у вигляді стягнення коштів з відповідача, за шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 36400,00 грн., є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

В ході апеляційного провадження відповідачем не наведено обставин, які могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та відмови у позові.

Суд апеляційної інстанції, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За результатами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі №922/3716/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.07.2019

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя І.В. Тарасова