ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/622/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Цісельского К.О.

розглянувши справу №916/622/19

за позовом: Приватного підприємства фірма АСОЛЬ (65101, м. Одеса, вул.. 25 Чапаєвської дивізії, буд. 3/3, 17 поверх, )

до відповідача: Державного підприємства КАНОН (68091, Одеська область, м. Іллічівськ, смт. Олександрівка, вул.. Енгельса, буд. 13, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Міністерство оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, )

про зобов`язання вчинити певні дії

Представники сторін:

від позивача - Хоменко Я.І., довіреність № б/н, дата видачі : 12.11.18;

від відповідача - Чепелєв О.І., довіреність № 01, дата видачі : 27.02.19;

від третьої особи - Дубчак Д.В., довіреність № 220/527/Д, дата видачі : 03.12.18;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство фірма АСОЛЬ звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства КАНОН про зобов`язання відповідача включити позивача до переліку кредиторів Державного підприємства КАНОН з кредитною заборгованістю в розмір 874 140грн, що утворилась в період з 30.03.2018р. по теперішній час.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом ухилення відповідача від включення вимог підприємства до ліквідаційного балансу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.03.2019р. провадження по справі №916/622/19 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.04.2019р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на сторін відповідача було залучено Міністерство оборони України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.05.2019р. строк підготовчого засідання був продовжений на тридцять днів в порядку ст. 177 ГПУ України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.06.2019р. підготовче засідання було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні.

Відповідач надав відзив на позов від 12.06.2019р. за вх.. №ГСОО 11812/19, який був залучений судом до матеріалів справи, проте до уваги судом не приймається, оскільки поданий з порушенням вимог ст. 165 ГПК України.

24.06.2019р. відповідачем до суду було подано заяву про продовження строку на подання до суду відзиву на позовну заяву, яке обґрунтовано неотриманням позовної заяви, ознайомленням з матеріалами справи лише 14.05.2019р. та знаходженням голови ліквідаційної комісії ДП Канон за адресою: 65058, м. Одеса, вул. Армійська, 18.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.06.2019р. в задоволені заяви Державного підприємства КАНОН про продовження строку на подання до суду відзиву на позовну заяву за вх.. ГСОО №12477/19 від 24.06.2019р. було відмовлено.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

22.02.2018р. між ППФ Асоль /позивач, сторона-1/ ДП Канон /відповідач, сторона-2/ укладено договір фінансової допомоги (безвідсоткової) № 1, згідно з яким сторона-1 передає стороні-2 безвідсоткову зворотну фінансову допомогу у сумі 100 000,00 грн., а сторона-2 зобов`язується повернути зазначену суму.

Пунктом 2.2 договору визначено, що повернення зазначеної в даному договорі суми фінансової допомоги може відбуватися по частинам в строк до 30.03.2018р. Зазначена сума безпроцентної фінансової допомоги може бути повернута стороною-2 достроково.

Згідно п. 3.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання однією зі сторін зобов`язань за цим договором вона зобов`язана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням збитки.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 30.03.2018р. /п. 8.3 договору/.

02.04.2018р. між ППФ Асоль /позивач, сторона-1/ ДП Канон /відповідач, сторона-2/ укладено договір фінансової допомоги (безвідсоткової) № 3, згідно з яким сторона-1 передає стороні-2 безвідсоткову зворотну фінансову допомогу у сумі 115 000,00 грн., а сторона-2 зобов`язується повернути зазначену суму.

Пунктом 2.2 договору визначено, що повернення зазначеної в даному договорі суми фінансової допомоги може відбуватися по частинам в строк до 29.06.2018р. Зазначена сума безпроцентної фінансової допомоги може бути повернута стороною-2 достроково.

Згідно п. 3.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання однією зі сторін зобов`язань за цим договором вона зобов`язана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням збитки.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 29.06.2018р. /п. 8.3 договору/.

04.04.2018р. між ППФ Асоль /позивач, сторона-1/ ДП Канон /відповідач, сторона-2/ укладено договір фінансової допомоги (безвідсоткової) № 4, згідно з яким сторона-1 передає стороні-2 безвідсоткову зворотну фінансову допомогу у сумі 92 000,00 грн., а сторона-2 зобов`язується повернути зазначену суму.

Пунктом 2.2 договору визначено, що повернення зазначеної в даному договорі суми фінансової допомоги може відбуватися по частинам в строк до 29.06.2018р. Зазначена сума безпроцентної фінансової допомоги може бути повернута стороною-2 достроково.

Згідно п. 3.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання однією зі сторін зобов`язань за цим договором вона зобов`язана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням збитки.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 29.06.2018р. /п. 8.3 договору/.

11.06.2018р. між ППФ Асоль /позивач, сторона-1/ ДП Канон /відповідач, сторона-2/ укладено договір фінансової допомоги (безвідсоткової) № 5, згідно з яким сторона-1 передає стороні-2 безвідсоткову зворотну фінансову допомогу у сумі 142 000,00 грн., а сторона-2 зобов`язується повернути зазначену суму.

Пунктом 2.2 договору визначено, що повернення зазначеної в даному договорі суми фінансової допомоги може відбуватися по частинам в строк до 31.08.2018р. Зазначена сума безпроцентної фінансової допомоги може бути повернута стороною-2 достроково.

Згідно п. 3.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання однією зі сторін зобов`язань за цим договором вона зобов`язана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням збитки.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.08.2018р. /п. 8.3 договору/.

01.07.2018р. між ППФ Асоль /позивач, сторона-1/ ДП Канон /відповідач, сторона-2/ укладено договір фінансової допомоги (безвідсоткової) № 6, згідно з яким сторона-1 передає стороні-2 безвідсоткову зворотну фінансову допомогу у сумі 65 000,00 грн., а сторона-2 зобов`язується повернути зазначену суму.

Пунктом 2.2 договору визначено, що повернення зазначеної в даному договорі суми фінансової допомоги може відбуватися по частинам в строк до 31.08.2018р. Зазначена сума безпроцентної фінансової допомоги може бути повернута стороною-2 достроково.

Згідно п. 3.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання однією зі сторін зобов`язань за цим договором вона зобов`язана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням збитки.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.08.2018р. /п. 8.3 договору/.

30.07.2018р. між ППФ Асоль /позивач, сторона-1/ ДП Канон /відповідач, сторона-2/ укладено договір фінансової допомоги (безвідсоткової) № 7, згідно з яким сторона-1 передає стороні-2 безвідсоткову зворотну фінансову допомогу у сумі 240 000,00 грн., а сторона-2 зобов`язується повернути зазначену суму.

Пунктом 2.2 договору визначено, що повернення зазначеної в даному договорі суми фінансової допомоги може відбуватися по частинам в строк до 17.09.2018р. Зазначена сума безпроцентної фінансової допомоги може бути повернута стороною-2 достроково.

Згідно п. 3.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання однією зі сторін зобов`язань за цим договором вона зобов`язана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням збитки.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 17.09.2018р. /п. 8.3 договору/.

01.10.2018р. між ППФ Асоль /позивач, сторона-1/ ДП Канон /відповідач, сторона-2/ укладено договір фінансової допомоги (безвідсоткової) № 8, згідно з яким сторона-1 передає стороні-2 безвідсоткову зворотну фінансову допомогу у сумі 87 000,00 грн., а сторона-2 зобов`язується повернути зазначену суму.

Пунктом 2.2 договору визначено, що повернення зазначеної в даному договорі суми фінансової допомоги може відбуватися по частинам в строк до 31.10.2018р. Зазначена сума безпроцентної фінансової допомоги може бути повернута стороною-2 достроково.

Згідно п. 3.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання однією зі сторін зобов`язань за цим договором вона зобов`язана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням збитки.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 30.11.2018р. /п. 8.3 договору/.

01.11.2018р. між ППФ Асоль /позивач, сторона-1/ ДП Канон /відповідач, сторона-2/ укладено договір фінансової допомоги (безвідсоткової) № 9, згідно з яким сторона-1 передає стороні-2 безвідсоткову зворотну фінансову допомогу у сумі 33 140,00 грн., а сторона-2 зобов`язується повернути зазначену суму.

Пунктом 2.2 договору визначено, що повернення зазначеної в даному договорі суми фінансової допомоги може відбуватися по частинам в строк до 28.12.2018р. Зазначена сума безпроцентної фінансової допомоги може бути повернута стороною-2 достроково.

Згідно п. 3.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання однією зі сторін зобов`язань за цим договором вона зобов`язана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням збитки.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 28.12.2018р. /п. 8.3 договору/.

При цьому, вказані договори з боку ДП „Канон підписані т.в.о. директора ОСОБА_1 та засвідчені печаткою цього підприємства.

Судом встановлено, що на виконання умов укладених з відповідачем договорів, позивач перерахував відповідачу фінансову допомогу у загальному розмірі 874140 грн., про що свідчать наявні у справі реєстр платіжних документів з 01.03.2018р. по 26.11.201р., який сформовано 16.01.2019р., та відповідні платіжні доручення №397 від 07.03.2018р. на суму 10 000 грн., № 404 від 19.03.2018р. на суму 50 000,00 грн., № 417 від 21.03.2018р. на суму 40 000,00 грн., № 441 від 10.04.2018р. на суму 50 000,00 грн., № 461 від 26.04.2018р. на суму 20 000,00 грн., № 468 від 02.05.2018р. на суму 10 000,00 грн., № 478 від 07.05.2018р. на суму 5 000,00 грн., № 484 від 08.05.2018р. на суму 5 000,00 грн., № 502 від 42 000,00 грн., № 503 від 24.05.2018р. на суму 75 000,00 грн., № 519 від 13.06.2018р. на суму 50 000,00 грн., № 530 від 22.06.2018р. на суму 11 000,00 грн., № 539 від 03.07.2018р. на суму 6 000,00 грн., № 558 від 10.07.2018р. на суму 75 000,00 грн., № 559 від 10.07.2018р. на суму 65 000,00 грн., № 581 від 01.08.2018р. на суму 120 000,00 грн., № 593 від 07.08.2018р. на суму 10 000,00 грн., № 611 від 21.08.2018р. на суму 20 000,00 грн., № 615 від 04.09.2018р. на суму 50 000,00 грн., № 617 від 05.09.2018р. на суму 40 000,00 грн., № 638 від 02.10.2018р. на суму 12 000,00 грн., № 649 від 08.10.2018р. на суму 17 000,00 грн., № 663 від 19.10.2018р. на суму 12 000,00 грн., № 670 від 22.10.2018р. на суму 11 000,00 грн., № 675 від 30.10.2018р. на суму 35 000,00 грн., № 678 від 02.11.2018р. на суму 600,00 грн., № 685 від 06.11.2018р. на суму 3540,00 грн., № 695 від 09.11.2018р. на суму 18 000,00 грн., № 709 від 26.11.2018р. на суму 5 000,00 грн., № 706 від 22.11.2018р. на суму 6 000,00 грн.

Окрім того, у матеріалах справи наявний акт звіряння взаємних розрахунків за 2018р., який підписаний сторонами, та згідно з яким заборгованість на користь ППФ фірма „Асоль становить 874 140,00 грн.

В зв`язку з неповернення фінансової допомоги ППФ «Асоль» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ДП «Канон» про стягнення.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.03.2019р. по справі №916/2456/18, позовні вимоги ППФ «Асоль» були задоволені в повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства Канон на користь Приватного підприємства Фірма Асоль грошові кошти у розмірі 874 140грн. та судовий збір у розмірі 13 112,10грн.

Позивач вказує, що йому стало відомо що ДП «КАНОН» з 28.11.2018 року (після відкриття провадження по справі №916/2456/18) перебуває в стані припинення, головою ліквідаційної комісії призначено ОСОБА_2 на підставі наказу Міністерства оборони України №451 від 04.09.2018 р. про що свідчать відомості ЄДР

Ліквідаційна комісія ДП «Канон» всупереч вимогам статті 111 ЦК України не повідомила ППФ «Асоль» про проведення ліквідації.

Листом №1 від 01.01.2019р.ППФ «Асоль» просило включити Приватне підприємство фірму «АСОЛЬ» до переліку кредиторів Державного підприємства «КАНОН» з кредитною заборгованістю в розмірі 874 140 грн., що утворилась в період з 30.03.2018р. по теперішній час. Задовольнити вимоги Приватного підприємства - фірми «АСОЛЬ» шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в філії Укрексімбанку м. Одеси, МФО 328618.

За посиланнями позивача, відповідний лист-вимогу №1 від 01.01.2019р. з копією договорів №1,3,4,5,6,7,8,9 та актом звіряння взаємних розрахунків було надіслано засобами поштового зв`язку ОСОБА_2 як голові ліквідаційної комісії ДП «Канон» 18.01.2019р. за адресою: 65091, Одеса, АДРЕСА_1 Армейська, 18-А до ДП «Південьвійськбуд» (за його місцем роботи) про що свідчить опис вкладення від 18.01.2019р., накладна № 296 та фіскальний чек до неї. Відправлення було вручене адресату 30.01.2019р.

Крім того 23.01.2018 року вимога кредитора №1 від 01..01.2019 р., копія договорів №1,2,3,4,5,6,7,8,9, реєстр платіжних документів та копія акту звіряння взаємних розрахунків за 2018 р. були направлені Голові комісії з припинення (ліквідатору) ДП «КАНОН» ОСОБА_2 на адресу місцезнаходження ДП «Канон» , а саме: 68091, Одеська обл., м. Чорноморськ, смт. Олександрівка, вул. Енгельса, 13 про що свідчать опис вкладення від 23.01.2019 р, накладна № 320 та фіскальний чек до неї. Відправлення було вручене адресату 02.02.2019р.

Більш того, за посиланнями позивача лист-вимогу №1 з копією договорів №1,3,4,5,6,7,8,9 та актом звіряння взаємних розрахунків було вручено особисто ОСОБА_2 як голова ліквідаційної комісії ДП «Канон» 23.01.2019р., про що свідчить ого особистий підпис та печатка ДП «Канон» на цьому ж листі.

Отже позивач вказує, що відповідач тричі був повідомлений про наявність кредиторської заборгованості ДП «Канон» та прохання включити ППФ «Асоль» до переліку кредиторів Державного підприємства «Канон» з кредитною заборгованістю 874 140 грн.

Проте, листом №3 від 08.02.2019 р. отриманим ППФ «Асоль» засобами поштового зв`язку 16.02.2019 р. Голова ліквідаційної комісії ДП «Канон» С. Стефієнко повідомилв ППФ «Асоль» про те, що на звернення від 18.01.2019р. №1 комісією з ліквідації ДП «Канон» вирішено відмовити ППФ «Асоль» у задоволенні вимог про включення до переліку кредиторів ДП «Канон» у зв`язку з відсутністю підтвердження наданням зворотної фінансової допомоги ППФ «Асоль» ДП «Канон». Бухгалтерським обліком ДП «Канон» не підтверджено надходження вказаних сум. Разом з тим відсутні документи, які б свідчили на користь дійсності таких запозичень підприємством та закріплювали б умови їх здійснення. В разі, якщо така фінансова допомога надавалась, відсутні підтвердження здійснення переказу відповідних коштів.

За посиланнями позивача, така позиція комісії з ліквідації та її голови не відповідає вимогам Закону та спростовується фактом направлення та вручення разом із вимогою №1 від 01.01.2019 р. копій договорів, актів звіряння взаємних розрахунків та реєстром платіжних документів. По друге, всі ці документи складались в двох примірниках та є у ДП «Канон», при цьому існує законодавчо закріплений обов`язок зі збереження первинних документів та договорів.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини, Приватне підприємство фірма АСОЛЬ звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено вісім договорів фінансової допомоги (безвідсоткової), згідно з якими позивач зобов`язався передати відповідачу безвідсоткову зворотну фінансову допомогу на загальну суму 874 140,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути зазначену суму.

Правовою основою для отримання поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відносини за договором позики регулюються ст.ст. 1046 1053 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Так, господарським судом під час розгляду даної справи було встановлено, що неналежне виконання з боку ДП «Канон» зобов`язань за договорами фінансової допомоги (безвідсоткової) №1 від 22.02.2018р., №3 від 02.04.2018р., №4 від 04.04.2018р., №5 від 11.06.2018р., №6 від 01.07.2018р., №7 від 30.07.2018р. №8 від 01.10.2018р. та №9 від 01.11.2018р. стало підставою для звернення ППФ «АСОЛЬ» до господарського суду із позовними вимогами про стягнення з Державного підприємства Канон заборгованість в сумі 874 140грн.

За результатами розгляду відповідних позовних вимог судом 21.03.2019р. було постановлено рішення по справі №916/2456/18, згідно якого позовні вимоги ППФ «Асоль» щодо стягнення з Державного підприємства Канон заборгованості за договорами фінансової допомоги (безвідсоткової) №1 від 22.02.2018р., №3 від 02.04.2018р., №4 від 04.04.2018р., №5 від 11.06.2018р., №6 від 01.07.2018р., №7 від 30.07.2018р. №8 від 01.10.2018р. та №9 від 01.11.2018р. в розмірі 874 140грн. були задоволені в повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства Канон на користь Приватного підприємства Фірма Асоль грошові кошти у розмірі 874 140грн. та судовий збір у розмірі 13 112,10грн.

Варто зауважити, що доказів як належного виконання з боку Державного підприємства Канон зобов`язань як за договорами фінансової допомоги (безвідсоткової) №1 від 22.02.2018р., №3 від 02.04.2018р., №4 від 04.04.2018р., №5 від 11.06.2018р., №6 від 01.07.2018р., №7 від 30.07.2018р. №8 від 01.10.2018р. та №9 від 01.11.2018р. так і рішення господарського суду Одеської області від 21.03.2019р. по справі №916/2456/18 матеріали справи не містять. Рішення суду від 21.03.2019р. не оскаржувалось та набрало законної сили 14.04.2019р.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як було встановлено господарським судом під час розгляду даної справи, ДП «Канон» перебуває в процесі припинення з 28.11.2018р. за рішенням засновників останнього.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Приписами ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

В силу приписів ст. 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у черговості, вказаній у цій статті. У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Верховним Судом у постанові від 24.05.2018р. по справі №911/810/17 наголошено, що юридичний аналіз частин 3, 5 статті 112 ЦК України дозволяє зробити висновок, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне підприємство фірма «АСОЛЬ» у визначений ліквідаційною комісію ДП «Канон» строк для з`явлення кредиторських вимог було подано заяву №1 від 01.01.2019р, в задоволені якої було листом №3 від 08.02.2019р. за підписом голови ліквідаційної комісії ДП «Канон» С. ОСОБА_3 було відмовлено. При цьому, Приватне підприємство фірма «АСОЛЬ» у місячний строк з дня отримання відповідної відмови звернулось до господарського суду із даними позовними вимогами, що дозволяє суду дійти висновку про дотримання останнім вимог ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України.

Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання кредиторських вимог Приватне підприємство фірма «АСОЛЬ» до Державного підприємства «Канон» у загальному розмірі 874 140 грн., який складається із заборгованості за договорами фінансової допомоги (безвідсоткової) №1 від 22.02.2018р., №3 від 02.04.2018р., №4 від 04.04.2018р., №5 від 11.06.2018р., №6 від 01.07.2018р., №7 від 30.07.2018р. №8 від 01.10.2018р. та №9 від 01.11.2018р.. При вирішення спору по суті господарський суд враховує відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження включення підприємства до переліку кредиторів ДП «Канон».

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державного підприємства «Канон» в особі ліквідаційної комісії включити Приватне підприємство фірму «АСОЛЬ» до переліку кредиторів Державного підприємства «КАНОН» з кредитною заборгованістю в розмірі 874140 грн., що утворилась в період з 30.03.2018р. по 11.03.2019р.

Пояснення третьої особи, згідно яких Міністерство оборони України зазначає що укладені договори фінансової допомоги (безвідсоткової) №1 від 22.02.2018р., №3 від 02.04.2018р., №4 від 04.04.2018р., №5 від 11.06.2018р., №6 від 01.07.2018р., №7 від 30.07.2018р. №8 від 01.10.2018р. та №9 від 01.11.2018р. є незаконним, оскільки укладені без його погодження, суд до уваги їх не приймає оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт незаконності та недійсності вищезазначених договорів.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства фірма АСОЛЬ є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства фірма АСОЛЬ (65101, м. Одеса, вул.. 25 Чапаєвської дивізії, буд. 3/3, 17 поверх, ) до Державного підприємства КАНОН (68091, Одеська область, м. Іллічівськ, смт. Олександрівка, вул.. Енгельса, буд. 13, ) задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Державне підприємство КАНОН в особі комісії з ліквідації (68091, Одеська область, м. Іллічівськ, смт. Олександрівка, вул.. Енгельса, буд. 13, ) включити Приватне підприємство фірму «АСОЛЬ» до переліку кредиторів Державного підприємства «КАНОН» з кредитною заборгованістю в розмірі 874140 грн., що утворилась в період з 30.03.2018р. по 11.03.2019р.

3. Стягнути з Державного підприємства КАНОН (68091, Одеська область, м. Іллічівськ, смт. Олександрівка, вул.. Енгельса, буд. 13, ) на користь Приватного підприємства фірма АСОЛЬ (65101, м. Одеса, вул.. 25 Чапаєвської дивізії, буд. 3/3, 17 поверх, ) судовий збір в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна)грн. 00коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 липня 2019 р.

Суддя К.Ф. Погребна