СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2019 р. Справа № 5023/10616/11

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю:

апелянта - ОСОБА_1 на підставі Ордеру серії ПТ №126846 від 22.03.2019р.;

кредитора Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" - Сербінова О.В. на підставі довіреності від 02.05.2019р. №56;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Підкопай Андрія Миколайовича, м.Харків, (вх. №1056 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11 (суддя Усатий В.О., постановлену в м. Харків, час постановлення ухвали не зазначено, дата складення повного тексту ухвали не зазначено) постановленої за результатами розгляду заяви ліквідатора (вх. № 33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх.№ 40438 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33919 від 04.12.2018р.)

за заявою Фізичної особи підприємця Підкопай Андрія Миколайовича, м.Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Харківської області від 06.03.2012р. у справі №5023/10616/11 Фізичну особу - підприємця Підкопай А.М. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Самойленко О.М.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.04.2013р. звільнено від обов`язків у справі арбітражного керуючого Самойленко О.М. та призначено арбітражного керуючого Комаровську І.Ю. ліквідатором банкрута.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.07.2014р. задоволено скаргу ПАТ "Мегабанк" на дії ліквідатора; усунуто арбітражного керуючого Комаровську І.Ю. від виконання покладених на неї обов`язків, призначено ліквідатором банкрута ФОП Підкопай А.М. арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.04.2017р. задоволено клопотання Татіщева О.Є. про звільнення його від виконання обов`язків у справі; звільнено арбітражного керуючого Татіщева О.Є. від виконання обов`язків ліквідатора; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Семенова Дмитра Сергійовича, якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру в повному обсязі, докази надати суду.

13.10.2017р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Семеновим Д.С. подано до господарського суду Харківської області заяву про визнання аукціону, оформленого протоколом №1 від 30.03.2012р. та укладеного за його результатами договору купівлі продажу недійсними (вх.№ 33642) (з урахуванням уточнень до заяви від 05.12.2017р. вх. №40438), від 04.12.2018р. вх.№ 33919), в якій просив суд:

- визнати недійсним аукціон з продажу майна банкрута, оформлений Протоколом №1 проведення аукціону від 30.03.2012р., а саме: трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- визнати недійсним договір купівлі-продажу № 363 від 14.05.2012р. (посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М.) трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного на підставі протоколу №1 проведення аукціону від 30.03.2012р.

05.03.2019р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Семеновим Д.С. подано до господарського суду Харківської області клопотання про поновлення строку позовної давності (вх. № 5766 т.7б а.с. 38-40).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. визнано поважними причини пропуску позовної давності; задоволено заяву ліквідатора (вх. № 33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх. № 40438 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33919 від 04.12.2018р.); визнано недійсним аукціон з продажу майна банкрута, оформлений протоколом №1 проведення аукціону від 30.03.2012р., а саме: трикімнатної квартири загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу р. № 363 від 14.05.2012р. (посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М.) трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м.,житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного на підставі протоколу №1 проведення аукціону від 30.03.2012р.

Місцевий господарський суд перевіривши порядок організації та проведення аукціону, оформленого протоколом №1 від 30.03.2012р., а саме: трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , встановив численні порушення під час продажу майна банкрута положень Закону про банкрутство та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", у зв`язку із чим, дійшов висновку про наявність підстав для визнання його недійсним та як наслідок, про наявність правових підстав визначених статтями 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання недійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна від 14.05.2012р., а саме: трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між попереднім ліквідатором фізичної особи - підприємця Підкопай Андрія Миколайовича арбітражним керуючим Самойленко Ольгою Михайлівною та ОСОБА_2 Юрієм Віталійовичем, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. та зареєстрованим в реєстрі за №363.

Крім того, з метою забезпечення поновлення порушених прав боржника та кредиторів, місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність застосування приписів пункту 5 статті 267 Цивільного кодексу України, визнав поважними причини пропуску позовної давності та як наслідок дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ліквідатора (вх. № 33643 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (домоволодіння), з урахуванням уточнень (вх. № 40433 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33920 від 04.12.2018р.)

Фізична особа підприємець Підкопай Андрій Миколайович з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11, якою було задоволено заяву ліквідатора (вх. № 33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх. № 40438 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33919 від 04.12.2018р.) та прийняти нове рішення, яким визнати причини пропуску позовної давності неповажними та відмовити в задоволенні заяви ліквідатора (вх. № 33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх. № 40438 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33919 від 04.12.2018р.)

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали господарським судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки обставинам, викладеним ліквідатором боржника в заяві про визнання недійсним аукціону та укладеного за якого наслідками договору купівлі продажу (квартири), що на думку апелянта призвело до передчасного висновку щодо наявності правових підстав для її задоволення.

Зокрема, апелянт звертає увагу суду на те, що ліквідатором боржника не було доведено той факт, що спірне нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 вибула з володіння банкрута ФОП Подкопай ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . незаконно та не з його волі, а отже вказане вище майно згідно приписів статті 388 Цивільного кодексу України не може бути витребувано від добросовісного набувача, а саме власника зазначених вище нежитлових приміщень станом на час подання апеляційної скарги ОСОБА_5 . На думку апелянта, матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що аукціон з продажу майна банкрута відбувся з порушенням вимог Закону про банкрутство.

Крім того, апелянт також не погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності для звернення ліквідатора з заявою про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), та наголошує на тому, що ліквідатор звернувся з відповідною заявою з пропуском строку встановленого статтею 257 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2019р. залишено без руху апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_6 Андрій Миколайович на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11, в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом при зверненні до Східного апеляційного господарського суду з відповідною апеляційною скаргою було порушено порядок визначений підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України та відповідно не було порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвал. Крім того, апелянтом до апеляційної скарги не було надано доказів на підтвердження направлення копій апеляційної скарги всім учасникам провадження у справі про банкрутство, а саме: ПАТ "Мегабанк", ПАТ "ВТБ Банк", ПАТ "Сведбанк", ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , що не відповідає вимогам статті 259 Господарського процесуального кодексу України.

19.04.2019р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. та докази направлення копій апеляційної скарги всім учасникам провадження у справі про банкрутство (вх.№4048).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2019р. у зв`язку із відпусткою судді Мартюхіної Н.О., для розгляду справи №5023/10616/11 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А., суддя Геза Т.Д.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2019р. поновлено Фізичній особі підприємцю Підкопай Андрію Миколайовичу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11 постановленої за результатами розгляду заяви ліквідатора (вх. № 33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх. № 40438 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33919 від 04.12.2018р.); відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи підприємця ОСОБА_6 Андрія Миколайовича на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11 постановлену за результатами розгляду заяви ліквідатора (вх. № 33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх. №40438 від 05.12.2017р.) та (вх.№33919 від 04.12.2018р.); зобов`язано господарський суд Харківської області невідкладно надіслати на адресу Східного апеляційного господарського суду матеріали справи №5023/10616/11; встановлено учасникам провадження у справі про банкрутство строк до 13.05.2019р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 20.05.2019р.

15.05.2019р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Семеновим Д.С. подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№4815), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи підприємця ОСОБА_9 , ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11 постановлену за результатами розгляду заяви ліквідатора (вх. №33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх. №40438 від 05.12.2017р.) та (вх. №33919 від 04.12.2018р.) залишити без змін.

17.05.2019р. організатором аукціону Українською універсальною біржею подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№4863/1), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи підприємця ОСОБА_9 , ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11 постановлену за результатами розгляду заяви ліквідатора (вх. №33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх. №40438 від 05.12.2017р.) та (вх. №33919 від 04.12.2018р.) залишити без змін.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019р., у зв`язку із задоволенням самовідводу судді Шутенко І.А., для розгляду справи №5023/10616/11 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019р. розгляд справи відкладено на 17.07.2019р.

16.07.2019р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Семеновим Д.С. подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю прийняття участі в іншому судовому засіданні в господарському суді Миколаївської області (вх.№6625).

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 20.05.2019р. головуючий оголосив, що 16.07.2019р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Семеновим Д.С. подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю прийняття участі в іншому судовому засіданні господарського суду Миколаївської області (вх.№6625) та запитав ставлення учасників провадження у справі про банкрутство щодо заявленого клопотання.

Представник апелянта пояснив, що вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності ліквідатора боржника.

Представник кредитора ПАТ "ВТБ Банк" пояснив, що залишає розгляд заявленого клопотання на розсуд суду.

Також, представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11, якою було задоволено заяву ліквідатора (вх. № 33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх. № 40438 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33919 від 04.12.2018р.) та прийняти нове рішення, яким визнати причини пропуску позовної давності неповажними та відмовити в задоволенні заяви ліквідатора (вх. № 33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх. № 40438 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33919 від 04.12.2018р.).

Представник кредитора ПАТ "ВТБ Банк" заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11 залишити без змін.

Заслухавши думку учасників провадження у справі про банкрутство, та розглянувши заявлене ліквідатором боржника клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про його відхилення з наступних підстав.

Так, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що матеріали справи містять докази повідомлення ліквідатора про дату, час та місце судового засідання (т.7в а.с.19), з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (стаття 42 Господарського процесуального кодексу України), колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, за відсутності ліквідатора боржника, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.12.2011р. прийнято до розгляду заяву Фізичної особи - підприємця Підкопай Андрія Миколайовича про порушення справи про банкрутство та порушено провадження у справі в порядку статей 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (т.1 а.с.2-3).

Постановою господарського суду Харківської області від 06.03.2012р. у справі №5023/10616/11 Фізичну особу - підприємця Підкопай А.М. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Самойленко О.М. (т.1 а.с.97-101).

Як зазначено в постанові про визнання боржника банкрутом:

"- Відповідно до матеріалів справи за боржником на праві власності зареєстровано трикімнатну квартиру загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу від 16.11.1995р. №Н5-502.

Трикімнатна квартира загальною площею 75,30кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оціночною вартістю 294000,00грн. знаходиться в іпотеці у ВАТ "ВТБ Банк" відповідно до іпотечного договору №47-Ф-СК-400-ДШУ/z1 від 11.03.2008р., укладеного в забезпечення виконання договору про іпотечний кредит №47Ф-СК-400ДІУ від 11.03.2008р., заборгованість за яким складає 492016,76грн. ".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.04.2013р. звільнено від обов`язків у справі арбітражного керуючого Самойленко О.М. та призначено арбітражного керуючого Комаровську І.Ю. ліквідатором банкрута (т.3 а.с.40-42).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.07.2014р. задоволено скаргу ПАТ "Мегабанк" на дії ліквідатора; усунено арбітражного керуючого Комаровську І.Ю. від виконання покладених на неї обов`язків, призначено ліквідатором банкрута ФОП Підкопай А.М. арбітражного керуючого Татіщева О.Є.(т.4 а.с.9-12).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.04.2017р. задоволено клопотання Татіщева О.Є ОСОБА_10 про звільнення його від виконання обов`язків у справі; звільнено арбітражного керуючого Татіщева О.Є. від виконання обов`язків ліквідатора; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Семенова Дмитра Сергійовича, якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру в повному обсязі, докази надати суду (т.5 а.с.24-27).

13.10.2017р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Семеновим Д.С. було подано до господарського суду Харківської області заяву про визнання аукціону, оформленого протоколом №1 від 30.03.2012р. та укладеного за його результатами договору купівлі продажу недійсними (вх.№ 33642) (з урахуванням уточнень до заяви від 05.12.2017р. вх. №40438), від 04.12.2018р. вх.№ 33919), в якій просив суд:

- визнати недійсним аукціон з продажу майна банкрута, оформлений Протоколом №1 проведення аукціону від 30.03.2012р., а саме: трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- визнати недійсним договір купівлі-продажу № 363 від 14.05.2012р. (посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М.) трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного на підставі протоколу №1 проведення аукціону від 30.03.2012р.(т.7 а.с.3-19, а.с.21-22 ,т.7 а.с.183-184).

В обґрунтування поданої заяви ліквідатор боржника посилався на те, що попереднім ліквідатором боржника арбітражним керуючим Самойленко О.М. було включено до складу ліквідаційної маси трикімнатну квартиру загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

30.03.2012р. Українською універсальною біржею проведено аукціон з продажу майна банкрута.

Відповідно до Протоколу №1 проведення аукціону від 30.03.2012р. ліквідатором за допомогою торгівельної організації було реалізовано трикімнатну квартиру загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., за ціною 80400,00грн. вказані кошти повинні були бути сплачені переможцем згідно рахунку ліквідатора на протязі 30 (тридцяти) днів.

14.05.2012р. між ліквідатором ФОП Підкопай ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . ОСОБА_11 (продавець) та переможцем аукціону ОСОБА_12 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М., зареєстрований в реєстрі за № 363, згідно з пунктом 2.1. якого, кошти в розмірі 80400,00грн.грн. сплачуються переможцем згідно рахунку ліквідатора у строки передбачені Протоколом №1 проведення аукціону Українською універсальною біржею.

Як зазначав ліквідатор боржника арбітражний керуючий Семенов Д.С. в поданій до місцевого господарського суду заяві, в матеріалах справи відсутні будь-які документи щодо оповіщення через засоби масової інформації щодо продажу майна банкрута, відсутні докази повідомлення заставного кредитора про час, місце та умови продажу заставного майна.

До того ж, матеріали справи не містять доказів на підтвердження перерахування грошових коштів отриманих від реалізації майна банкрута, отже майно було відчужено без фактичного перерахування коштів, крім того, вимоги заставодержателя ПАТ "ВТБ Банк" за рахунок реалізації заставного майна не погашались.

За наведених обставин, ліквідатор боржника наголошував не безумовній необхідності задоволення поданої заяви про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та укладеного за його результатами договору купівлі - продажу.

Також, ліквідатором боржника арбітражним керуючим Семеновим Д.С. було встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 13.06.2017р. (т.7 а.с.10) трикімнатна квартира загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., зареєстрована за фізичною особою ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу від 12.06.2012р. укладеного між фізичною особою ОСОБА_12 (продавець) та ОСОБА_5

05.03.2019р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Семеновим Д.С. було подано до місцевого господарського суду клопотання про поновлення строку позовної давності (вх.№5766) (т.7б а.с.38-40).

В обґрунтування наявності підстав для задоволення заявленого клопотання ліквідатор боржника посилався на те, що приступив до виконання обов`язків ліквідатора у даній справі лише у 2017 році на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 04.04.2017р.

Після ознайомлення з матеріалами справи ним було виявлено численні порушення під час реалізації майна банкрута, у зв`язку з чим 13.10.2017р. ним було подано до суду заяву про визнання відповідного аукціону та договору купівлі-продажу недійсними.

Ліквідатор боржника також звертав увагу суду на те, що попередні ліквідатори у справі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не вчиняли будь-яких дій щодо оскарження угод по відчуженню майна боржника, що свідчить про неналежне виконання ними покладених на них відповідно до приписів Закону про банкрутство обов`язків.

За наведених обставин, посилаючись на практику Верховного Суду викладену в постанові від 23.10.2018р. у справі № 904/5978/14, ліквідатор боржника просив суд поновити строк позовної давності щодо подання заяви про визнання аукціону, оформленого протоколом №1 від 30.03.2012 р. та укладеного за його результатами договору купівлі-продажу №363 від 14.05.2012р. недійсними.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. визнано поважними причини пропуску позовної давності; задоволено заяву ліквідатора (вх. № 33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх. № 40438 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33919 від 04.12.2018р.); визнано недійсним аукціон з продажу майна банкрута, оформлений протоколом №1 проведення аукціону від 30.03.2012р., а саме: трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу № 363 від 14.05.2012р. (посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М.) трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного на підставі протоколу №1 проведення аукціону від 30.03.2012р. (т.7б а.с.53-68).

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з приписами частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон про банкрутство).

В силу пункту 1-1 прикінцевих положень Закону про банкрутство в редакції Закону від 22.12.2011р. №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.2013р., положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи, що провадження у справі порушено 26.12.2011р., постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнято 06.03.2012р. (тобто до набрання чинності новою редакцією Закону про банкрутство) - колегія суддів вважає, що застосуванню підлягають положення Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013р.

Частиною 3 статті 5 Закону про банкрутство встановлено, що провадження у справах про банкрутство окремих категорій суб`єктів підприємницької діяльності регулюється з урахуванням особливостей, передбачених розділом VI цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частиною 6 статті 3-1 Закон про банкрутство встановлені засади діяльності ліквідатора, однією із яких є сумлінно та розумно, з урахування інтересів боржника та його кредиторів виконувати свої права та обов`язки.

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Законом про банкрутство.

Частиною 1 статті 25 Закону про банкрутство, визначено , що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом, а також здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За приписами частини 1 статті 29 Закону про банкрутство, майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю.

Відповідно до статті 30 Закону про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів.

Тобто, обов`язковою передумовою продажу майна боржника ліквідатором є здійснення останнім інвентаризації майна боржника та його оцінки згідно з законодавством.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про проведення інвентаризацію майна боржника у відповідності з Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.09.1994р. за №202/412 (у редакції, що діяла на момент прийняття постанови про визнання боржника банкрутом), що свідчить про те, що попередній ліквідатор арбітражний керуючий Самойленко О.М. формально підійшла до здійснення інвентаризації майна боржника, ліквідатором не було вчинено усіх дій, спрямованих на виявлення майна боржника у відповідності до вимог закону.

Крім того, оскільки процедура банкрутства здійснюється на підставі статей 47-49 Закону про банкрутство та за відсутності відповідних клопотань кредиторів, а комітет кредиторів банкрута не формувався, продаж майна банкрута мав проводитись ліквідатором з урахуванням вимог Закону про банкрутство та Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію).

Як було зазначено вище, боржник був власником нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу від 16.11.1995р. №Н5-502 (т.1 а.с.30).

З матеріалів справи вбачається, що вказане майно є предметом іпотеки у відповідності до пункту 1.1. договору іпотеки №47-Ф-СК-400-ДШУ/z1 укладеного 11.03.2008р. між ВАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_9 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л., за реєстровим №916 (т.1 а.с.25-27).

Згідно частини 1 статті 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційний процедурі, оцінюється арбітражним керуючим в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю.

Згідно зі статтею 10 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що між попереднім ліквідатором боржника арбітражним керуючим Самойленко О.М., яка здійснювала реалізацію майна банкрута на оспорюваних торгах, та суб`єктом оціночної діяльності було укладено відповідний договір щодо оцінки майна - трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Звіт, складений у письмовій формі повинен містити: перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків.

Як вбачається з доданого до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство висновку про вартість спірного нерухомого майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_15 , станом на 23.01.2012р. вартість трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складала 294000,00грн. (т.1 а.с.71)

Проте, як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, відчуження майна боржника відбулось за загальною ціною 80400,00грн., на підставі звіту ПП "Агентство оцінки майна та землі" від 07.03.2012р. про вартість об`єкта оцінки: трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.7а а.с.13-84).

Отже, суттєве зниження вартості спірного нерухомого майна відчуженого за оспорюваним договором, викликає у колегії суддів сумніви щодо правомірності та обґрунтованості звіту про оцінку майна від 07.03.2012р. здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ПП "Агенство оцінки майна та землі".

Судова колегія також зазначає, що господарським судом першої інстанції вірно встановлено той факт, що матеріали справи не містять доказів повідомлення попереднім ліквідатором боржника Самойленко О.М. заставного кредитора ПАТ "ВТБ Банк" про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання заставного майна - трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що також свідчить про порушення норм Закону про банкрутство при організації аукціону з продажу майна банкрута.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", інформація про об`єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, повинна містити такі відомості: назву об`єкта приватизації, його місцезнаходження; обсяг та основну номенклатуру продукції (робіт, послуг), у тому числі експортної; кількість та склад робочих місць; баланс активів і пасивів, рентабельність за останні три роки; відомості про будівлі (споруди, приміщення) та земельну ділянку, на якій розташований об`єкт, умови користування ними; обсяги викидів та скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, утворення і розміщення відходів, стан земельної ділянки, стан природоохоронного обладнання та споруд, сплату екологічних зборів та платежів (у разі їх наявності), інші екологічні відомості; початкову вартість продажу, умови продажу та експлуатації об`єкта; суму грошових коштів, що має вноситися покупцями, у розмірі 10 відсотків початкової вартості продажу об`єкта; назву банку, адресу та номер рахунку, відкритого для розрахунків за придбані об`єкти приватизації; кінцевий термін прийняття заяви на участь в аукціоні, конкурсі; час та місце особистого ознайомлення з об`єктом; час та місце проведення аукціону, конкурсу; адресу, номер телефону, час роботи служби по організації аукціону, конкурсу; іншу інформацію, яку визначає орган приватизації.

Інформація про об`єкти, що підлягають продажу на аукціоні публікується не пізніш як за 30 календарних днів до дати проведення аукціону, конкурсу в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2012р. між ФОП ОСОБА_9 в особі ліквідатора Самойленко Ольги Миколаївни (надалі - замовник) та Універсальною українською біржею (надалі - організатор) було укладеного угоду на організацію та проведення відкритих торгів (аукціону) (т.6а а.с.164-165), відповідно до умов якої замовник замовляє проведення 30.03.2012р. відкритих торгів аукціону з продажу майна ФОП ОСОБА_9 , зокрема, трикімнатної квартири загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 2.2.1. угоди, організатор забезпечує через засоби масової інформації не пізніше ніж за 30 днів до проведення відкритих торгів (аукціону) оголошення про порядок продажу майна банкрута на умовах та строках передбачених чинним законодавством.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що оголошення про продаж майна ФОП ОСОБА_9 було розміщено у виданні Української універсальної біржі "Біржовий вісник" № 10-5 (556) від 09.03.2012р., тобто в порушення умов угоди, менше ніж за 30 днів до проведення відкритих торгів (аукціону) (т.6а а.с.170).

До того ж, будь яких інших доказів опублікування оголошень з продажу майна ФОП ОСОБА_9 в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, місцевих друкованих виданнях та інших виданнях, визначених органами приватизації матеріали справи не містять.

Таким чином організатором аукціону порушено вимоги закону та порядок організації аукціону, а саме, не здійснено публікації в офіційних друкованих виданнях державних органах приватизації.

З огляду на викладені норми права та обставини справи, колегія суддів вважає, що зазначені порушення є суттєвим, оскільки тягнуть за собою обмеження можливих учасників, які можуть прийняти участь в аукціоні, створити конкуренцію, а отже продаж може бути здійснено за вищою ціною.

Колегія суддів також зазначає, що дані обставини вплинули на інтереси заставного кредитора, оскільки за рахунок продажу майна задовольняються його кредиторські вимоги.

Крім того, відповідно до статті 13 Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) продаж об`єктів малої приватизації на аукціоні полягає у передачі права власності покупцю, який запропонував у ході торгів найвищу ціну.

Реалізація майна банкрута визначена Законом про банкрутство та Законом України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), а отже є спеціальною процедурою продажу такого майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході аукціону запропонував за нього найвищу ціну .

Вказаними Законами передбачені правила проведення аукціону з продажу майна банкрута, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону (визначення початкової ціни та опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна); правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Відповідно до статті 20 "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (у відповідній редакції) аукціон, конкурс може бути припинено і об`єкт знімається з торгів, конкурсного відбору на вимогу будь-кого з його учасників або органу приватизації у випадках, коли: не виконано вимог щодо інформації, передбаченої статтею 15 цього Закону, та терміну її опублікування; об`єкт включено до відповідного переліку об`єктів, що підлягають приватизації, з порушенням чинного законодавства; покупець не визнається як такий згідно з законодавством про приватизацію; істотно порушувались інші правила оголошення та проведення аукціону, конкурсу, передбачені цим Законом.

Зазначені порушення можуть бути підставою для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні, конкурсі.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши порядок організації та проведення аукціону, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом було обґрунтовано встановлено численні порушення під час продажу майна банкрута положень Закону про банкрутство та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", у зв`язку з чим результати аукціону з продажу майна банкрута - Фізичної особи-підприємця Підкопай Андрія Миколайовича, оформленого протоколом №1 від 30.03.2012р., а саме: трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підлягають визнанню недійсними.

Згідно з частиною 10 статті 30 Закону про банкрутство, продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.05.2012р. між ліквідатором ФОП Підкопай ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . ОСОБА_11 (надалі - продавець) та переможцем аукціону ОСОБА_12 (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М., зареєстрований в реєстрі за № 367 (надалі договір т. 7а а.с.6-7).

Відповідно до пункту 1.4. договору, згідно з протоколом №1 проведення аукціону Українською універсальною біржею від 30.03.2012р. підписаним ліцитатором ОСОБА_16 , затвердженим продавцем та заступником директора Української універсальної біржі ОСОБА_17 , 30.03.2012р. остаточна ціна продажу об`єкту аукціону становить 80400,00грн.

Кошти в розмірі 80400,00грн. сплачуються переможцем аукціону згідно рахунку ліквідатора в строки передбачені протоколом №1 проведення аукціону Українською універсальною біржею від 30.03.2012р. (пункт 2.1. договору).

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Частиною 8 статті 30 Закону про банкрутство встановлено, що кошти які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунку здійснюються виплати кредиторам у порядку передбаченому статтею 31 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону про банкрутство кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею, зокрема, у першу чергу задовольняються вимоги, забезпечені заставою.

Відповідно до статті 48 Закону про банкрутство, кошти отримані від продажу майна громадянина підприємця, визнаного банкрутом, а також наявні у нього кошти у готівковій формі вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або приватного нотаріуса та використовуються за рішенням господарського суду, який визнав громадянина підприємця банкрутом.

Крім того, колегія суддів з урахуванням правової позиції викладеної у постанові Верховного суду України від 03.06.2014р. у справі №25/5005/6641/2012|3-24гс14, зазначає, що відповідно до частини 7 статті 47 Закону про банкрутство, у разі визнання громадянина-підприємця банкрутом до складу ліквідаційної маси не включається майно громадянина-підприємця, на яке згідно з чинним законодавством України не може бути звернено стягнення, та майно, яке перебуває у заставі за підставами, не пов`язаними із здійсненням такою особою підприємницької діяльності, отже положення частини 1 статті 49 Закону про банкрутство про черговість задоволення вимог кредиторів не стосується вимог кредиторів, які забезпечені іпотекою.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Крім того, частиною 6 статті 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Таким чином, якщо боржник не виконав основного зобов`язання, грошові вимоги банку, забезпечені заставою майна боржника відповідно до частини 6 статті 14 та підпункту "а" пункту 1 частини 1 статті 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" включаються до реєстру вимог кредиторів окремо і задовольняються у першу чергу.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів перерахування грошових коштів арбітражним керуючим Самойленко О.М. від покупця ОСОБА_12 ані на депозитний рахунок нотаріуса у відповідності до положень частини 7 статті 48 Закону про банкрутство, ані доказів зарахування вказаних грошових коштів на основний рахунок банкрута у відповідності до частини 8 статті 30 Закону про банкрутство, ані передачі коштів іншому арбітражному керуючому, з осіб, що призначалися ухвалами суду у цій справі виконувати обов`язки ліквідатора банкрута фізичної особи-підприємця Підкопай А.М.

Отже, як свідчать матеріали справи, докази задоволення вимог заставного кредитора, отриманих від реалізації заставного майна, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів з урахуванням правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 14.12.2016р. у справі №904/9284/14 зазначає, що правова природа процедури реалізації майна на торгах у формі аукціону в межах провадження у справі про банкрутство полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Отже, особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином.

Таким чином, правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо правової природи процедури реалізації майна на торгах викладено у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 24.10.2012р. у справі №6-116цс12, від 29.06.2016р. у справі №6-370цс16.

Тобто, правочини щодо продажу майна в процедурі банкрутства (як аукціон, так і укладений за його результатами договір) може бути визнано недійсним за загальними правилами визнання правочинів недійсними, зокрема у разі невідповідності змісту правочину Цивільному Кодексу та іншим актам цивільного законодавства (частини 1 статті 203, 215 Цивільного кодексу України), за наявності встановлених порушень спеціальних вимог закону щодо організації та проведення такої процедури (наприклад, порушення порядку організації та проведення аукціону, укладання договору, порядку проведення розрахунків), враховуючи що такі вимоги є обов`язковими для даного виду правочинів (встановлені спеціальним законом), а їх недотримання об`єктивно призвело до порушення прав та майнових інтересів учасників справи.

Відповідно до приписів статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, що матеріали справи свідчать про порушення вимог інформування щодо продажу об`єкту на аукціоні, а саме: відсутність доказів виконання вимог закону щодо здійснення публікації в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації; що при проведенні аукціону ліквідатором не було проведено інвентаризацію майна банкрута, враховуючи суттєве зниження вартості спірного нерухомого майна відчуженого за оспорюваним договором, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав визначених статтями 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання недійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна від 14.05.2012р., а саме: трикімнатної квартири загальною площею 75,3кв.м., житловою площею 49,8кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між попереднім ліквідатором фізичної особи - підприємця Підкопай Андрія Миколайовича арбітражним керуючим Самойленко Ольгою Михайлівною та ОСОБА_2 Юрієм Віталійовичем, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. та зареєстрованим в реєстрі за №363.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2019р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Семеновим Д.С. було подано до місцевого господарського суду клопотання про поновлення строку позовної давності (вх.№5766) (т.7б а.с.38-40).

В обґрунтування наявності підстав для задоволення заявленого клопотання ліквідатор боржника посилався на те, що приступив до виконання обов`язків ліквідатора у даній справі лише у 2017 році на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 04.04.2017р..

Після ознайомлення з матеріалами справи ним було виявлено численні порушення під час реалізації майна банкрута, у зв`язку з чим 13.10.2017р. ним було подано до суду заяву про визнання відповідного аукціону та договору купівлі-продажу недійсними.

Ліквідатор боржника також звертав увагу суду на те, що попередні ліквідатори у справі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не вчиняли будь-яких дій щодо оскарження угод по відчуженню майна боржника, що свідчить про неналежне виконання ними покладених на них відповідно до приписів Закону про банкрутство обов`язків.

За наведених обставин, посилаючись на практику Верховного Суду викладену в постанові від 23.10.2018р. у справі № 904/5978/14, ліквідатор боржника просив суд поновити строк позовної давності щодо подання заяви про визнання аукціону, оформленого протоколом №1 від 30.03.2012 р. та укладеного за його результатами договору купівлі-продажу №363 від 14.05.2012р. недійсними.

При постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом було встановлено, що арбітражний керуючий Самойленко О.М. виконувала обов`язки ліквідатора банкрута з 06.03.2012р. по 18.04.2013р., арбітражний керуючий Комаровська І.Ю. з 18.04.2013р. по 01.07.2014р., арбітражний керуючий Татіщев О.Є. з 01.07.2014р. по 04.04.2017р., арбітражний керуючий Семенов Д.С. з 04.04.2017р. по теперішній час.

Згідно матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 18.04.2013р. було усунуто арбітражного керуючого Самойленко О.М. від виконання обов`язків ліквідатора ФОП Підкопай ОСОБА_18 М., з підстав неналежного виконання нею своїх обов`язків у справі, вказаною ухвалою суду також встановлено, що з моменту призначення арбітражного керуючого Самойленко О.М. ліквідатором боржника нею не надано жодного звіту про хід виконання ліквідаційної процедури, що позбавляє суд та кредиторів бути обізнаними щодо виконання ліквідатором постанови суду та використання коштів банкрута.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.07.2014р. було задоволено скаргу ПАТ "Мегабанк" (вх.№4889 від 11.02.2014р.) на дії ліквідатора Комаровської І.Ю.; визнано незаконною бездіяльність ліквідатора Комаровської І.Ю. при виконанні покладених на неї обов`язків, в тому числі, щодо не розгляду нею заяви ПАТ "Мегабанк" з грошовими вимогами до боржника. Усунено арбітражного керуючого Комаровську І.Ю. від виконання покладених на неї обов`язків ліквідатора ФОП Підкопай А.М.

Тобто, вказаними ухвалами місцевого господарського суду від 18.04.2013р. та від 01.07.2014р. у справі №5023/10616/11 господарським судом було виявлено факти вчинення арбітражними керуючими Самойленко О.М. та Комаровською І.Ю. дій не в інтересах боржника та його кредиторів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.04.2017р. звільнено арбітражного керуючого Татіщева О.Є. за його заявою, в якій ОСОБА_14 повідомив про неможливість виконання обов`язків у справі з особистих причин.

Господарським судом першої інстанції було зазначено про те, що згідно матеріалів справи арбітражним керуючим Татіщевим О.Є. здійснювались заходи з виявлення грошових коштів від продажу майна банкрута, проте вони залишились безрезультатними, а найефективніший спосіб захисту прав та інтересів боржника і заставних кредиторів, шляхом звернення до суду із відповідною заявою ОСОБА_14 не використав.

Натомість, арбітражний керуючий Семенов Д.С. призначений судом ліквідатором 04.04.2017р., тобто вже після спливу строку позовної давності, ознайомившись з матеріалами справи, невідкладно розпочав роботу по виявленню документації стосовно реалізації майна банкрута та 13.10.2017р. звернувся до суду із заявою про визнання недійсним аукціону та договору купівлі-продажу майна ФОП ОСОБА_9 .

За наведених обставин, з метою забезпечення поновлення порушених прав боржника та кредиторів, місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність застосування приписів пункту 5 статті 267 Цивільного кодексу України, визнав поважними причини пропуску позовної давності та як наслідок дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ліквідатора (вх. № 33643 від 13.10.2017 р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (домоволодіння), з урахуванням уточнень (вх. № 40433 від 05.12.2017 р.) та (вх.№ 33920 від 04.12.2018)

Колегія суддів з урахуванням правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду України від 17.02.2016р. №6-1844цс15, від 18.03.2015р. №6-25цс15, від 24.06.2015р. у справі №6-738цс15, зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто упродовж дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (стаття 261 Цивільного кодексу України).

Законом про банкрутство спеціальних норм про позовну давність, у тому числі для арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними угод боржника не встановлено. Отже, суд не приймає доводи апелянта, що початок перебігу строку позовної давності є днем, коли саме новопризначений ліквідатором у справі арбітражний керуючий у справі про банкрутство дізнався про укладені спірні договори. Законодавство не містить положень, які б надавали можливість довільно змінювати дату початку перебігу строку позовної давності у залежності від зміни особи арбітражного керуючого, якого призначено виковувати повноваження у справі про банкрутство Відтак, днем початку перебігу строку позовної давності для банкрута, як сторони договору слід вважати день укладання договору, оскільки він збігається із днем, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права.

Нормою частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Тлумачення цієї норми, положення якої сформульовано із застосуванням слова "лише" (синонім "тільки", "виключно"), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акту, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави стверджувати, що із цього положення випливає безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі суд не застосовує позовну давність.

Тобто цією нормою встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності, а саме: передбачені випадки, до яких позовна давність не застосовується судом у зв`язку з відсутністю відповідної заяви сторони у спорі.

Таким чином, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи зазначає, що у справі №5023/10616/11 в межах розгляду заяви ліквідатора (вх. № 33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх.№ 40438 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33919 від 04.12.2018р.) відсутні будь-які заяви учасників провадження у справі про банкрутство про застосування строків позовної давності щодо розгляду заяви ліквідатора боржника арбітражного керуючого Семенова Д.С. про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), поданої відповідно до вимог частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що наявна в матеріалах справи заява Української універсальної біржі про застосування позовної давності (т. т.6а а.с.183) була подана тільки на заяву ліквідатора боржника арбітражного керуючого Семенова Д.С. (вх. № 33643 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (домоволодіння), з урахуванням уточнень (вх. № 40433 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33920 від 04.12.2018р.).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали було безпідставно фактично за власною ініціативою (без відповідного клопотання сторони) застосовано позовну давність, що суперечить приписам частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України та висновкам Верховного Суду України викладеним у постановах від 17.02.2016р. у справі №6-1844цс15, від 18.03.2015р. у справі №6-25цс15, від 24.06.2015р. у справі №6-738цс15.

Оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11 підлягає частковому скасуванню в частині визнання поважними причин пропуску позовної давності, клопотання ліквідатора про поновлення строку позовної давності (від 05.03.2019р. вх.№5766) з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні клопотання ліквідатора про поновлення строку позовної давності (від 05.03.2019р. вх.№5766), з підстав викладених вище.

В частині задоволення заяви ліквідатора (вх. № 33642 від 13.10.2017р.) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута (квартири), з урахуванням уточнень (вх. № 40438 від 05.12.2017р.) та (вх.№ 33919 від 04.12.2018р.) ухвала господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11 підлягає залишенню без змін, оскільки заява є обгрунтованою, а викладені в ній обставини підтверджені належними та допустимим.

За вказаних обставин апеляційна скарга Фізичної особи підприємця ОСОБА_9 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 254, 255, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 1 ст. 277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_6 Андрія Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11 скасувати частково, в частині визнання поважними причин пропуску позовної давності, та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання ліквідатора про поновлення строку позовної давності (від 05.03.2019р. вх.№5766).

В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2019р. у справі №5023/10616/11 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 19 липня 2019р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна