УХВАЛА
м. Київ

19.07.2019Справа № 910/9389/19

Суддя Привалов А.І., розглянувши заяву військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до приватного підприємства «Український науково-виробничий центр «Промтекс»

про забезпечення доказів

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного підприємства «Український наукововиробничий центр «Промтекс» про 181 992,00 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані поставкою приватним підприємством «Український науково-виробничий центр «Промтекс» неякісного товару за догвором№115/В33-2018 від 21.08.2018р.

Судом встановлено, що разом з позовною заявою військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України подала заяву про забезпечення доказів шляхом витребування у приватного підприємства «Український науково-виробничий центр «Промтекс» товарно-транспортної накладної №17/1від 17.02.2019р. та видаткової накладеної №4 від 18.02.2019р.

Заява про забезпечення доказів обґрунтована тим, що є достатні підстави припускати, що є неможливим або суттєво утрудненим збирання позивачем у спосіб, визначений ст. 81 ГПУ України, зазначених доказів, оскільки відповідач не отримував поштову кореспонденцію з претензіями про сплату штрафу, які йому надсилалась військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Розглянувши заяву військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про забезпечення доказів, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч.ч. 3-4 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Таким чином, забезпечення доказів надає додаткову гарантію збереження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що у поданій заявником заяві про забезпечення доказів не обґрунтовано жодним чином необхідність витребування товарно-транспортної накладної №17/1від 17.02.2019р. та видаткової накладеної №4 від 18.02.2019р., які позивач вважає доказами, в контексті наявності підстав припускати, що засоби доказування можуть бути втрачені, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Так, подана позивачем заява про забезпечення доказів, фактично зводиться до клопотання позивача про витребування доказів, що регулюється положеннями ст. 81 ГПК України.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення доказів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення доказів не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення доказів.

За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. ( ч. 5ст. 112 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, суд визнає подану заяву військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про забезпечення доказів до подання позовної заяви шляхом витребування у приватного підприємства «Український науково-виробничий центр «Промтекс» товарно-транспортної накладної №17/1від 17.02.2019р. та видаткової накладеної №4 від 18.02.2019р., необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110-112, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України в задоволенні заяви про забезпечення доказів.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано: 19.07.2019р.

Суддя А.І. Привалов