РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.07.2019Справа № 910/7596/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

За позовом Фізичної особи підприємця Камінської Юлії Олегівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Конкорд Плюс" (02095, м.Київ, вул. Княжий затон, буд 2/30, )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Універсал Банк" (04114, м.Київ, вул.Автозаводська, буд. 54/19)

про стягнення помилково перерахованих коштів 33 775,50 грн.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець Камінська Юлія Олегівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Конкорд Плюс" про стягнення 33 775,50 грн. помилково перерахованих коштів на рахунок відповідача за платіжним доручення № 40 від 19.03.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач помилково перерахував за платіжним дорученням № 40 від 19.03.2019 на рахунок відповідача кошти у сумі 33775,50 грн. з призначенням платежу «оплата за сировину згідно накладної № 25822 від 18.03.2019», при цьому між сторонами не існує жодних договірних відносин, які були б підставою для отримання відповідачем коштів, на звернення позивача, відповідач кошти у добровільному порядку не повернув.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 відкрито провадження у справі № 910/7596/19, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, залучено до участі у справі Акціонерне товариство "Універсал Банк" (04114, м.Київ, вул.Автозаводська, буд. 54/19) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, судове засідання призначено на 09.07.2019 року.

04.07.2019 до суду позивачем подано заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У засідання суду 09.07.2019 представники сторін не з`явились, відповідач письмового відзиву на позов та третя особа письмових пояснень по справі не надали. Ухвала суду від 13.06.2019 була надіслана відповідачу за адресою відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернена із зазначенням причини повернення «вибула», при цьому заява про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходила, третя особа отримала ухвалу суду від 13.06.2019 - 18.06.2019, що засвідчено його підписом.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що Відповідач та третя особа мають доступ до судових рішень та були не позбавлені можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи та відсутність підстав для його відкладення, та те, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2019 позивачем було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Конкорд Плюс" № НОМЕР_2 в АТ «Універсал Банк», код банку 322001, на підставі платіжного доручення № 40 від 19.03.2019 на суму 33 775,50 грн. з призначенням платежу «Оплата за товар зг.накладної № 25822 від 18.03.2019».

Позивач стверджує, що вказані кошти були призначені для оплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КонТрейд Плюс" () за поставлений товар за видатковою накладною № 25822 від 18.03.2019 та помилково були перераховані Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Конкорд Плюс" ().

22.03.2019 позивач засобами зв`язку надіслав на адресу ТОВ "Торговий дім "Конкорд Плюс" лист за вих.№ 3 з проханням повернути помилково перераховані кошти в сумі 33 775,50 грн. згідно платіжного доручення № 40 від 19.03.2019 на відповідний розрахунковий рахунок. Вказана вимога залишена без відповіді та задоволення.

27.03.2019 позивач надіслав на адресу АТ «Універсал Банк» лист-прохання № 4 від 27.03.2019 про надання інформації щодо можливості помилково перерахованих коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Конкорд Плюс" № НОМЕР_2 .

У відповіді від 14.05.2019 банк повідомив позивача про направлення запиту на повернення вихідного платежу, при цьому повідомлено, що банк не несе відповідальності за повернення коштів, які мають були повернені самим отримувачем у визначені законом строки.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що помилково перерахував за платіжним дорученням № 40 від 19.03.2019 на рахунок відповідача кошти у сумі 33775,50 грн. з призначенням платежу «оплата за сировину згідно накладної № 25822 від 18.03.2019», при цьому між сторонами не існує жодних договірних відносин, які були б підставою для отримання відповідачем коштів, на звернення позивача, відповідач кошти у добровільному порядку не повернув, просить стягнути з відповідача кошти в сумі 33 775,50 грн.. як безпідставно набуті відповідно до ст.1212 ЦК України.

Проаналізувавши матеріали справи, норми чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 п. 2.36 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004 вказано, що банк, який помилково переказав кошти, зобов`язаний негайно надіслати повідомлення неналежному отримувачу (безпосередньо або через банк, що обслуговує цього отримувача) про здійснення йому помилкового переказу та про потребу повернути зазначену суму протягом трьох робочих днів з дати надходження такого повідомлення.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався до обслуговуючого банку відповідача та до самого відповідача з листами про повернення помилково перерахованих коштів у сумі 33 775,50 грн.

У відповідності до п. 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також не залежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого інших осіб чи наслідком події.

З доводів позивача та матеріалів справи вбачається відсутність між позивачем та відповідачем договірних відносин, що були б підставою для отримання відповідачем спірної суми коштів.

Зокрема, за видатковою накладною № 25822 від 18.03.2019 на суму 33 775,50 грн. контрагентом позивача зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КонТрейд Плюс" () і саме позивачем та вказаною юридичною особою підписано та скріплено печатками видаткову накладну, яка також в подальшому оплачена позивачем на користь цього ж товариства на підставі платіжних доручень № 41 від 21.03.2019 на суму 20 000,00 грн., № 42 від 21.03.2019 на суму 13 775,50 грн., всього 33 775,50 грн.

Таким чином враховуючи положення чинного законодавства, та відсутність доказів наявності підстави одержання відповідачем спірної суми коштів та їх утримання, відповідач (набувач) зобов`язаний повернути позивачу (потерпілому) суму помилково перерахованих коштів, оскільки правомірна підстава набуття відповідачем цих коштів у нього відсутня.

Позивачем до матеріалів справи долучено довідку АТ «Універсал Банк» від 03.07.2019 на підтвердження обставин, що кошти, перераховані платіжним дорученням № 40 від 19.03.2019 у сумі 33 775,50 грн. станом на 01.07.2019 не повертались.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, у зв`язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Третя особа письмових пояснень по справі не надала.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Конкорд Плюс" (02095, м.Київ, вул. Княжий затон, буд 2/30, ) на користь Фізичної особи підприємця Камінської Юлії Олегівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 33 775 (тридцять три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 50 коп. безпідставно отриманих коштів, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 12.07.2019

Суддя О.М.Ярмак