Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/401/19

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання В`юненко І.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до Фізичної особи - підприємця Гаврилюк Оксани Василівни

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача: представник не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Гаврилюк Оксани Василівни (далі - Відповідач) в якій просить стягнути з останньої 27 891,65 грн. пені та штрафу, з яких 14 214,09 грн. пеня, 13 677,56 грн. штраф.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що за результатами закупівлі UA-2018-03-03-000756-с згідно Закону України "Про публічні закупівлі" (процедура закупівлі - відкриті торги), між ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Рівненська АЕС" (Замовник) та ФОП Гаврилюк О.В. (Постачальник) було укладено договір поставки № 366 від 29.03.2018 р. (№ 53-122-01-18-06145 від 16.04.2018 р.) на суму 300 000,00 грн, згідно умов якого, ФОП Гаврилюк О.В. було взяте на себе зобов`язання поставити на ВП "Рівненська АЕС" продукцію згідно специфікації № 1 до договору на протязі 30 календарних днів з дати отримання заявки від Замовника (п. 3.1. договору). Строк дії договору - по 31.12.2018 (п. 11.1. договору).

Заявку № 041-5-19/8443 від 06.09.2018 р. на поставку продукції в повному обсязі специфікації було отримано ФОП Гаврилюк О. В. 09.09.2018 р., відповідно перебіг строку поставки закінчився 09.10.2018 р.

Продукція на загальну суму 104 606,30 грн була поставлена в межах строку поставки (накладна № 4 від 30.05.2018 р. на суму 58 744,22 грн; накладна № 10 від 31.08.2018 р. на суму 9 535,68 грн; накладна № 12 від 27.09.2018 р. на суму 36 326,40 грн). Разом з тим, продукція на суму 48 271,78 грн була поставлена з порушенням встановленого пунктом 3.1. договору строку поставки, а саме: поставка 20.11.2018 р. на суму 24 432,58 грн за накладною № 15 від 20.11.2018 р.; поставка 21.11.2018 р. на суму 23 839,20 грн за накладною № 17 від 21.11.2018 р. Всього було поставлено продукції на загальну суму 152 878,08 грн, сума непоставленої (недопоставленої) продукції становить 147 121,92 грн.

Позивач зазначає, що пунктом 9.1. договору передбачено обов`язок Постачальника сплатити Замовнику пеню у розмірі 0,1 % від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від вказаної суми.

Враховуючи вищевказане, ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" було направлено на адресу ФОП Гаврилюк О. В. претензію № 3404/001 від 05.03.2019. У відповіді ФОП Гаврилюк О . В . № 2 від 02.04.2019 на претензію ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом", відповідач не заперечує факт прострочення поставки, але посилається на прострочення оплати поставленої продукції.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 13.06.2019 року, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Заяв і клопотань від сторін не надходило.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на "10" липня 2019 р.

Представник позивача, присутній 10.07.2019р. в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав наведених в позові.

Представник відповідача, присутній 10.07.2019р. в судовому засіданні, проти позову заперечив та зазначив, що прострочення поставки товару мало місце, однак це сталось внаслідок порушення строків оплати самим позивачем за раніше поставлений товар згідно Договору.

В судовому засіданні 10.07.2019 року оголошено перерву до 17.07.2019 року.

Представник Позивача в судове засідання 17.07.2019 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника - Годицького А.І. на розписці про оголошення перерви від 10.07.2019 року.

Представник Відповідача в судове засідання 17.07.2019 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника - Гаврилюка В.І. на розписці про оголошення перерви від 10.07.2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що неявка представників Позивача та Відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

За таких обставин, враховуючи, що Позивач та Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку розглянути справу за відсутності Позивача та Відповідача та відзиву з боку останнього за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

29.03.2018 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (Замовник) та Фізичною особою - підприємцем Гаврилюк Оксаною Василівною (Постачальник) укладено договір поставки № 366 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. - 1.3. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, "Постачальник" зобов`язується поставити і передати у власність "Замовника" певну продукцію, а "Замовник", в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору). Предметом поставки по даному договору є 14210000-6 (відсів, щебінь), які передбачені специфікацією № 1 до даного Договору. Умови цього Договору викладені "Сторонами" у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення правил "Інкотермс" (в редакції 2000 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору.

Згідно з п. 2.1., п. 2.2, п. 2.3. та п. 2.4. Договору, з урахуванням протоколу розбіжностей № /53-122-01-18-06145 від 16.04.2018 р. до договору № 366 від 29.03.2018 р. підписаного сторонами на закріпленого печатками останніх, ціна продукції, що поставляється за цим Договором складає 300 000,00 грн. без ПДВ. Загальна сума договору складає 300 000,00 грн. без ПДВ. Ціна на продукцію є остаточною і змінам не підлягає. До ціни продукції включена вартість упакування, маркування, страхування, доставки та інші понесені "Постачальником" витрати на умовах поставки DDP Інкотермс - 2000.

Сторонами погоджено, що продукція поставляється "Постачальником" на умовах: DDP Інкотермс-2000, в строк 30 календарних днів з моменту отримання "Постачальником" заявки від "Замовника". Місце поставки та вантажоотримувач - поставка буде здійснена автомобільним транспортом - 34400, м. Вараш Рівненської області, ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом". Реквізити Постачальника для направлення заявки: поштова адреса: 34550, Рівненська обл.. Сарненський р-н, смт. Клесів, вул. Коцюбинського, 1а, ФОП Гаврилюк О.В . Заявка на поставку продукції направляється Замовником рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу (поштові реквізити) Постачальника, що вказана Постачальником у п. 3.1. даного договору. Відповідальність за достовірність реквізитів за якими направляється заявка несе Постачальник (п.п. 3.1. - 3.2. Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що кількість та асортимент продукції визначається у специфікації № 1 (додаток 1 до договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору, з урахуванням протоколу розбіжностей № /53-122-01-18-06145 від 16.04.2018 р. до договору № 366 від 29.03.2018 р., оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника згідно видаткової накладної або накладної протягом 45 календарних днів з дати поставки.

У випадку порушення строків поставки, "Постачальник" зобов`язується сплатити "Замовнику" пеню в розмірі 0,1% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочки, при цьому, у випадку прострочки поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, "Постачальник" додатково сплачує "Замовнику" штраф у розмірі 7% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції. У випадку порушення "Постачальником" взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості та/або комплектності, "Постачальник" сплачує "Замовнику" штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє "Постачальника" від виконання зобов`язань по договору (п. 9.1. Договору).

Згідно з п. 11.1. Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного договору - по 31.12.2018 р.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

На виконання умов Договору № 366 від 29.03.2018 р. Відповідач поставив Позивачу продукцію на загальну суму 104 606 грн. 30 коп., що підтверджується підписаними та скріпленими печаткою сторін накладними: № 4 від 30.05.2019 року на суму 58 744,22 грн, № 10 від 31.08.2018 р. на суму 9 535,68 грн та № 12 від 27.09.2018 р. на суму 36 326,40 грн.

06.09.2018 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено заявку (№ 041-5-19/8443 від 06.09.2018 р.) на поставку по договору № 366 від 29.03.2018 року з проханням здійснити поставку відсіву, щебеню в повному обсязі, згідно специфікації до даного договору. Дана заявка було отримана 09.09.2018 року Відповідачем, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 768.

В свою чергу, Відповідач поставив Позивачу продукцію відповідно до накладних: № 15 від 20.11.2018 р. на суму 24 432,58 грн та № 17 від 21.11.2018 р. на суму 23 839,20 грн.

Всього Відповідачем було поставлено Позивачу продукції на загальну суму 152 878,08 грн (58 744,22 грн + 9 535,68 грн + 36 326,40 грн. + 24 432,58 грн + 23 839,20 грн.).

Доказів поставки Позивачу продукції (відсів, щебінь) Відповідачем відповідно до п. 2.2. Договору на загальну суму 147 121,92 грн (300 000,00 загальна сума договору - 152 878,08 грн поставлена продукція) суду не надано.

Відповідно до пункту 9.1 Договору у випадку порушення строків поставки, "Постачальник" зобов`язується сплатити "Замовнику" пеню в розмірі 0,1% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочки, при цьому, у випадку прострочки поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, "Постачальник" додатково сплачує "Замовнику" штраф у розмірі 7% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції.

Враховуючи, що Відповідач припустився прострочення поставки продукції на суму 48 271,78 грн та непоставив (недопоставив) продукцію на суму 147 121,92 грн, Позивач відповідно до п. 9.1. Договору просить суд стягнути з останнього пеню в сумі 14 214,09 грн та штраф в сумі 13 677,56 грн.

За таких обставин, враховуючи, що Відповідач припустився прострочення поставки продукції та непоставив (недопоставив) продукцію, а нарахування пені та штрафу сторони обумовили в укладеному Договорі, перевіривши подані розрахунки та періоди нарахування пені та штрафу, суд визнає їх арифметично вірними, правомірними та обґрунтованими.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також судом взято до уваги положення чинного законодавства що регулюють порядок застосування забезпечення виконання зобов`язання у вигляді пені, а також відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Згідно з положеннями пункту 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як унормовано положеннями частини 2 статті 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтями 546, 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених поданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про доведеність факту порушення відповідачем строків поставки продукції, обумовлених Договором № 366 від 29.03.2018р., що є підставою для застосування до останнього господарських санкцій, визначених п. 9.1 цієї угоди.

Заперечення відповідача про прострочення строків оплати з боку позивача за попередні поставки не можуть бути прийняті судом як підстава для відмови у позові, оскільки, зідно умов Договору № 366 від 29.03.2018р., вказана обставина не є підставою для звільнення від відповідальності "постачальника" за взяті на себе зобов`язання.

За таких обставин, суд, перевіривши подані позивачем розрахунки, дійшов висновку про обгрунтованість позову про стягнення з відповідача на користь позивача 14 214,09 грн (чотирнадцять тисяч двісті чотирнадцять гривень 09 коп.) пені та 13 677,56 грн (тринадцять тисяч шістсот сімдесят сім гривень 56 коп.) грн штрафу.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Як встановлено судом, спір у цій справі виник внаслідок неправильних дій - Фізичної особи - підприємця Гаврилюк Оксани Василівни , а тому, судові витрати у справі покладаються саме на цю особу.

Суд зазначає, що відповідно до частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 129, 232, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ) задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Гаврилюк Оксани Василівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ) 14 214,09 грн (чотирнадцять тисяч двісті чотирнадцять гривень 09 коп.) пені, 13 677,56 грн (тринадцять тисяч шістсот сімдесят сім гривень 56 коп.) грн штрафу та 1 921,00 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) грн витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Позивач (стягувач): Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ).

Відповідач (боржник): Фізична особа - підприємець Гаврилюк Оксана Василівна ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників.

Повне рішення складено та підписано 17 липня 2019 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Р.В.