ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"10" липня 2019 р. Справа № 924/463/19

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., за участю секретаря судового засідання Мельницької Н.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ ЕЛЕВАТОР", смт. Білогір`я Білогірського району Хмельницької області

до Фермерського господарства "ФОРТУНА - АГРО Д", смт. Антоніни Красилівського району Хмельницької області

про стягнення 299 793,16грн., з яких: 199 958,30грн. - основного боргу, 57 652,73грн. - пені, 37371,80грн. - інфляційних втрат, 4 810,33грн. - 3% річних

Представники сторін:

від позивача: Євтушенко А.С. - згідно довіреності № б/н від 01.10.2018р.;

від відповідача: не з`явились.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору. 14.05.2019 року до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ ЕЛЕВАТОР", смт. Білогір`я Білогірського району Хмельницької області до Фермерського господарства "ФОРТУНА - АГРО Д", смт. Антоніни Красилівського району Хмельницької області про стягнення 299 793,16грн., з яких: 199 958,30грн. - основного боргу, 57 652,73грн. - пені, 37 371,80грн. - інфляційних втрат, 4 810,33грн. 3% річних у зв`язку із неналежним виконанням договору складського зберігання №42 від 03.11.2018р.

Ухвалою суду від 17.05.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/463/19 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 01.07.2019р., занесеною до протоколу, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, відзив на позов не подав, позовні вимоги по суті не оспорив, в судові засідання не з`являвся, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Так, повідомляючи відповідача про розгляд справи в суді, йому направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та ухвали - повідомлення. Ухвали направлялися відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є його юридичною адресою.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.)

Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено та враховується наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фермерське господарство „Фортуна-Агро Д зареєстровано за юридичною адресою: 31022, Хмельницька область, Красилівський район, селище міського типу Антоніни, площа Графська, будинок 27.

03.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ПОДІЛЛЯ ЕЛЕВАТОР (Зерновий склад) та Фермерським господарством ФОРТУНА - АГРО Д (надалі Поклажодавець) укладено Договір №42 складського зберігання.

За умовами договору зберігання Поклажодавець зобов`язався передати на зберігання сільськогосподарську продукцію зернових, зернобобових та олійних культур врожаю 2018 року (надалі - Продукція або зерно), сплатити Зерновому складу усі визначені Договором платежі, а також отримати Продукцію зі зберігання, а Зерновий склад зобов`язався прийняти Продукцію на зберігання, надати послуги та виконати роботи, передбачені Договором стосовно Продукції, та повернути її Поклажодавцеві (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.3.2.1 Договору відповідач зобов`язався своєчасно розрахуватися за надані йому послуги з приймання, сушіння, очищення, зберігання, вентилювання, відвантаження та надання додаткових послуг, пов`язаних зі зберіганням продукції, відшкодувати вартість оформлення та реєстрації складських документів за тарифами, визначеними в Додатку №1 до договору.

Згідно п.6.3 договору послуги Зернового складу з приймання, очищення, сушіння та зберігання, інші платежі, передбачені цим договором або додатками до нього, повинні бути оплачені поклажодавцем протягом 3-х робочих днів з дня одержання виставленого зерновим складом рахунку, який або надсилається поклажодавцю поштою, або надається уповноваженому представнику поклажодавця під розпис, або надсилається поклажодавцю будь-яким іншим способом, що свідчить про вручення.

Згідно п.7.2 договору у разі несвоєчасної сплати поклажодавцем наданих зерновим складом послуг (виконаних робіт), поклажодавець несе відповідальність, встановлену ст.625 Цивільного кодексу України та сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від вартості простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

На виконання умов Договору зберігання позивач надав Фермерському господарству "ФОРТУНА - АГРО Д", смт. Антоніни Красилівського району послуги на загальну суму 495591,30 грн., що підтверджується актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) №462 від 14.11.2018 року.

Акт підписаний та скріплений печатками сторін.

Відповідачем сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ ЕЛЕВАТОР", смт. Білогір`я Білогірського району 30.12.2018 року - 100000,00 грн., 07.03.2019 року - 95633,00 грн., 20.03.2019 року 100000,00 грн., що підтверджується поданими позивачем банківськими виписками.

У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань 21 лютого 2019 року на його адресу було надіслано претензію №1 від 15.02.2019 р., яку останній отримав 27.02.2019 року. Претензія містить вимогу щодо сплати заборгованості в сумі 395 591,30 грн. та банківські реквізити Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ ЕЛЕВАТОР", смт. Білогір`я.

19.03.2019року відповідачем було отримано вимогу №39 від 14.03.2019 року про сплату заборгованості. Зазначена вимога містить інформацію про розмір заборгованості та банківські реквізити Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ ЕЛЕВАТОР", смт. Білогір`я Білогірського району Хмельницької області.

Станом на день подання позовної заяви основний борг Фермерського господарства "ФОРТУНА - АГРО Д", смт. Антоніни Красилівського району Хмельницької області перед позивачем складає 199 958,30грн.

У зв`язку із неналежним виконанням умов договору позивачем нараховано пеню в розмірі 57 652,73грн., 37371,80грн. - інфляційних втрат, 4 810,33грн. 3% річних.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами 03.11.2018 року укладено договір складського зберігання №42.

Відповідно до статті 294 Господарського кодексу України, товарним складом визнається організація, що здійснює зберігання товарів та надає пов`язані із зберіганням послуги на засадах підприємницької діяльності. Товарний склад є складом загального користування у разі якщо із закону, інших правових актів або виданого суб`єкту господарювання дозволу (ліцензії) випливає, що він зобов`язаний приймати на зберігання товари від будь-якого товароволодільця. Зберігання у товарному складі здійснюється за договором складського зберігання. До регулювання відносин, що випливають із зберігання товарів за договором складського зберігання, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема, підписаним сторонами та скріпленим їхніми печатками актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) №462 від 14.11.2018 року, що позивачем надано послуги відповідачу на суму 495 591,30грн.

Проте, матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів повної оплати наданих послуг, відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 199 958,30 грн. основного боргу є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 57 652,73грн. пені.

За умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.7.2 договору у разі несвоєчасної сплати поклажодавцем наданих зерновим складом послуг (виконаних робіт), поклажодавець несе відповідальність, встановлену ст.625 Цивільного кодексу України та сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від вартості простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 20.11.2018р. по 08.05.2019р., зокрема, з 20.11.2018р. по 12.12.2018р. на суму 495 591,30грн., з 13.12.2018р. по 06.03.2019р. на суму 395 591,30грн., з 07.03.2019р. по 19.03.2019р. на суму 299 958,30грн., з 20.03.2019р. по 08.05.2019р. на суму 199 958,30грн.

В свою чергу судом враховано, що матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів одержання відповідачем рахунків, згідно умов п. 6.3. договору, тобто доказів надсилання їх поштою, або надання уповноваженому представнику під розпис чи іншим способом, що свідчить про вручення. Судом також критично оцінюються доводи позивача про надіслання рахунків електронною поштою, оскільки даний спосіб не свідчить про їх вручення.

Таким чином, з урахуванням одержання відповідачем претензії 27.02.2019р. та у відповідності до ст.530 ЦК України, суд вважає, що датою виникнення зобов`язання по сплаті згідно договору є 07.03.2019р.

Відповідно до п. 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

З огляду на зазначене, враховуючи часткову сплату відповідачем 13.12.2018р. та 07.03.2019р. суми боргу, правомірним є нарахування пені за період: з 07.03.2019р. по 19.03.2019р. на суму 299 958,30грн., з 20.03.2019р. по 08.05.2019р. (сплата 20.03.2019 року) на суму 199 958,30грн.

Отже, суд, здійснивши перерахунок належної до стягнення пені (розрахунок здійснено за допомогою системи „Законодавство) встановив, що її розмір складає 13 635,78грн. У стягненні решти належить відмовити.

Щодо стягнення 4 810,33грн. - 3% річних, а саме: 936,87грн. за період з 20.11.2018р. по 12.12.2018р., 2731,21грн. з 13.12.2018р. по 06.03.2019р., 320,50грн. з 07.03.2019р. по 19.03.2019р., 821,75грн. з 20.03.209р. по 08.05.2019р., судом враховано наступне.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Під час перерахунку за допомогою системи „Законодавство заявлених до стягнення 3% річних та, зважаючи на встановлені судом в ході судового розгляду періоди розрахунку, суд прийшов до висновку, що вірним буде нарахування 3% річних в розмірі 1 142,25грн. В решті слід відмовити.

Стосовно нарахувань втрат від інфляції в сумі 37 371,80грн. за вказані позивачем в розрахунку періоди: з 13.12.2018р. по 06.03.2019р. на суму 395591,30грн., з 07.03.2018р. по 19.03.2019р. на суму 299 958,30грн., з 19.03.2018р. по 08.05.2019р. на суму 199 958,30грн., судом приймається до уваги, що індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Така ж правова позиція, зазначена у п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".

Крім того, судом враховано, що індекс інфляції є щомісячним показником знецінення грошових коштів і розраховується він не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Отже, при стягненні інфляційних за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, якщо термін прострочення становить менше ніж місяць, то індекс інфляції при визначенні заборгованості не нараховується.

Дослідивши поданий до позовної заяви розрахунок в частині нарахування інфляційних втрат, судом звернуто увагу, що він є арифметично невірним. Так, позивач невірно визначив початок періодів нарахування індексу інфляції. Крім того, починає застосовувати індекс інфляції не з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж (використовуючи показник знецінення грошових коштів в середньому на місяць), а дату місяця, у якому виникла заборгованість. Тому визначення розміру інфляційних нарахувань є частково неправильним.

Правомірно (розрахунок здійснено за допомогою програми „Законодавство) нарахованими, в межах вказаних позивачем періодів, є інфляційні нарахування за визначені судом періоди, враховуючи дати сплати та існування заборгованості у розмірі 199 958,30грн. станом на кінець місяця в якому виник борг, тобто в сумі 3 413.29грн. (за період квітень-травень 2019 року). В стягненні решти інфляційних втрат слід відмовити як безпідставно заявлених.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу положень ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений належними у справі доказами та підлягає задоволенню частково на суму 199 958,30грн. - основного боргу, 13 635,78грн. - пені, 3 413,29грн. - інфляційних втрат, 1 142,25грн. - 3% річних.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У зв`язку з частковим задоволенням позову витрати по оплаті судового збору покладаються пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ ЕЛЕВАТОР", смт. Білогір`я Білогірського району Хмельницької області до Фермерського господарства "ФОРТУНА - АГРО Д", смт. Антоніни Красилівського району Хмельницької області про стягнення 299 793,16грн., з яких: 199 958,30грн. - основного боргу, 57 652,73грн. - пені, 37 371,80грн. - інфляційних втрат, 4 810,33грн. - 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "ФОРТУНА - АГРО Д" (31022, Хмельницька область, Красилівський район, смт. Антоніни, пл. Графська, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ ЕЛЕВАТОР" (30200, Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір`я, вул. Залізнична, 39; ) 199 958,30грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень 30 коп.) основного боргу, 13 635,78 грн. (тринадцть тисяч шістсот тридцять п`ять гривень 78 коп.) пені, 3 413,29грн. (три тисячі чотириста тринадцять гривень 29 коп.) інфляційних втрат, 1 142,25грн. (одна тисяча сто сорок дві гривні 25 коп.) 3% річних, 3 272,39грн. (три тисячі двісті сімдесят дві гривні 39 коп. витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повний текст ухвали складено 15.07.2019р.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим. (надісл. всім):

1 - до справи,

2 - позивачу (30200, Хмельницька обл., Білогірський р-н, смт. Білогір`я, вул. Залізнична, 39)- рекомендованим з повідомленням;

3 - відповідачу (31022, Хмельницька обл., Красилівський р-н, смт. Антоніни, пл. Графська, 27). - рекомендованим з повідомленням