ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

17 липня 2019 року Справа № 915/1719/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченко О.В., розглянувши матеріали

за позовом:Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області

(57434, Миколаївська обл., Березанський район, с.Краснопілля, вул. Шкільна, 1, ,

Представник позивача адвокат Ільїн Олександр Валерійович, 54038, м.Миколаїв, вул. Дачна, 29/1).

до відповідача-1: Приватного підприємства «Блюменфельд-К»

(57434, Миколаївська обл., Березанський район, с.Краснопілля, вул. Шкільна, 1, );

до відповідача-2: Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма

Краснопільська»

(03115, м.Київ, пр. Перемоги, 121В, )

до відповідача-3: Миколаївської міської ради Департаменту з надання адміністративних послуг

(54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20, )

про: визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

12.07.2019р. Краснопільська сільська рада Березанського району Миколаївської області звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 09.07.2019р. (вх.№11724/19), в якій просить суд визнати право власності на адміністративне приміщення (центральну контору) за адресою: АДРЕСА_1 області за Краснопільською сільською радою Березанського району Миколаївської області.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.162 ГПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно приписів п.2) ч.1 ст.163 ГПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Так, позивачем в позовній заяві викладено позовну вимогу майнового характеру - визнання права власності на нежитлові приміщення.

При цьому, при визначенні ціни позову у сумі 654708,0 грн. позивачем зазначено, при прийнятті Краснопільською сільською радою 15.11.2017р. рішення про визнання за сільською радою спірного приміщення та прийняття його на баланс, балансову вартість спірного приміщення визначено в розмірі 654708,0 грн.

Відповідно до ч.2 ст.163 ГПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Відповідно до пп.2.2.1 п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача. На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею; з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій, а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду.

На думку суду, позивачем не подано належних доказів дійсної вартості майна щодо якого заявлено позовні вимоги.

Таким чином, для правильного вирішення питання щодо ціни позову (дійсної вартості майна) та розміру судового збору, який підлягає сплаті за заявленими вимогами, необхідно зобов`язати позивача подати суду належні докази дійсної вартості спірного нерухомого майна, станом на день звернення з даним позовом до суду, а саме, висновок (або інший документ) про експертну оцінку вказаних нежитлових приміщень.

За заявленою вимогою майнового характеру (визнання права власності на нерухоме майно) позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9820,62 грн. за платіжним дорученням №78 від 13.06.2019р.

Суд не може прийняти зазначений платіж, як належний доказ сплати судового збору з огляду на те, що позивачем не подано доказів дійсної вартості майна, що унеможливлює визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті.

Окрім цього, згідно з приписами ч.1 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст.172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Додані до позовної заяви описи вкладення у цінні листи на ім`я відповідачів не можуть вважатись належним доказом виконання позивачем вимог ст. 164 та ст. 172 ГПК України, оскільки з них вбачається, що позивач направив на адреси відповідачів копію позовної заяви з додатками на 19 арк., що унеможливлює ідентифікацію направлених на адреси відповідачів документів, копії яких додані до позовної заяви, поданої до суду.

У позовній заяві, всупереч приписам п. 6 ч. 1 ст. 162 ГПК України не вказано відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору, та у випадку відсутності такого обов`язку не вказано про його відсутність.

Також, у позовній заяві не вказано відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, що суперечить вимогам п. 7 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Окрім цього, у позовній заяві, всупереч приписам п. 4 ч.1 ст. 162 ГПК України не зазначений зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. При цьому, фактично позовні вимоги сформульовані лише щодо відповідача-1 та стосуються скасування реєстрації права власності на нерухоме майно. Вимог щодо відповідача-2 у прохальній частині позовної заяви не викладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевказані недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем при поданні позову не дотримано вимог ст.ст.162, 164 ГПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.174, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області б/н від 09.07.2019р. (вх. №11724/19 від 12.07.2019р.) - залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у строк - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ткаченко