ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2019 р. Справа№ 911/2558/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання Бендюг І.В.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 02.07.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хендлінгова компанія "Авіасерсів"

на рішення

Господарського суду Київської області

від 13.03.2019 (повний текс рішення складено 26.04.2019)

у справі № 911/2558/18 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хендлінгова компанія "Авіасерсів"

про стягнення 506495,12 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство "Платинум Банк" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хендлінгова компанія "Авіасервіс" про стягнення 506 495, 12 грн заборгованості по нарахованим та простроченим відсоткам за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо своєчасної сплати відсотків за користування кредитом згідно з кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016, укладеним між ПАТ "Фінбанк" та ТОВ "Хендлінгова компанія "Авіасервіс", договором № б/н від 28.03.2016 застави майнових прав, укладеним між ПАТ "Платинум Банк" та ПАТ "Фінбанк", договором № б/н від 31.03.2016 відступлення права вимоги, укладеним між ПАТ "Платинум Банк" та ПАТ "Фінбанк" та додатковим договором № 1 від 10.01.2017, укладеним між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "Хендлінгова компанія "Авіасервіс".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.03.2019 у справі №911/2558/18 позов задоволено повністю: за рішенням суду присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 506 495, 12 грн., основної заборгованості по відсоткам за користування кредитом та судові витрати 7 597, 43 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у встановлений кредитним договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо оплати відсотків за користування кредитом у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом становить 506 495, 12 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права,

Порушенням норм матеріального права, на думку апелянта, полягає у неправильному застосуванні у спірних правовідносинах вимог ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ч. 9 ст. 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність». А саме, що з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації банк фактично втрачає статус банку та фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припиняється, у зв`язку з чим, банк втрачає і право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо нарахування відсотків по кредитам. Оскільки, проценти по кредиту, нараховані після дати відкликання у позивача банківської ліцензії, позовні вимоги, за твердженнями відповідача, є неправомірними.

Порушення норм процесуального права позивач вважає в недотриманні судом першої інстанції положень статті 86 ГПК України, а саме неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки, що призвело до неправильного вирішення спору.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 27.06.2019, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач, з посиланням на положення статей 526, 530, 1048, 1054 ЦК України, стверджує, що на підставі кредитного договору у позичальника виникає обов`язок з повернення наданих йому банком грошових коштів (кредиту) та сплати процентів у встановлені договором строки (терміни). Водночас, визначення у частині 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» про те, що у випадку відкликання банківської ліцензії банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, не вказує на припинення існуючих та чинних зобов`язань контрагентів перед банком, зокрема, обов`язку зі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджено матеріалами справи, 14.01.2016 між ПАТ "Фінбанк" (кредитор) та ТОВ "Хендлінгова компанія "Авіасервіс" (позичальник) було укладено кредитний договір № 20160114_А, відповідно до п. 1.1. якого кредитор, на умовах, визначених цим договором, відкриває невідновлювальну відкличну кредитну лінію, з загальним лімітом в сумі, що визначена в п. 1.2. цього договору, та в межах якої надає позичальнику в користування грошові кошти (кредит), а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за його користування та здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлений даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі.

Згідно з п. 1.2. кредитного договору загальний ліміт кредитної лінії на дату укладення цього договору встановлюється в сумі 10 000 000, 00 грн. (десять мільйонів гривень 00 копійок) (далі - Загальний ліміт).

Пунктом 1.3. кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальнику у вигляді безготівкового перерахування коштів у валюті кредиту на рахунок позичальника, зазначений у п. 2.2. цього договору, в межах загального ліміту, який доступний на день надання кредиту та надається кредитором на підставі відповідної заяви поданої позичальником в письмовому вигляді, з обов`язковим зазначенням цілі використання кредитних коштів.

Згідно з п. 1.4. кредитного договору кредит пов`язаний з підприємницькою діяльністю позичальника та надається останньому на фінансування поточної діяльності (поповнення обігових коштів).

Пунктом 1.5. кредитного договору встановлено, що за користування кредитом встановлюється фіксована процентна ставка в розмірі 21% (двадцять один відсоток) річних.

Відповідно до п. 1.6. кредитного договору термін дії загального ліміту встановлено до "10" січня 2012 рок, або достроково, у випадках, передбачених цим договором та з урахуванням умов п. 4.2. цього договору.

Згідно з п. 2.1. кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах його цільового використання, забезпечення, строковості, повернення плати за користування.

Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються кредитором щомісячно, кількість днів для розрахунку процентів визначається за методом факт/факт. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту і не враховується день, в який здійснюється остаточне погашення кредиту.

Відповідно до п. 3.2. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти в валюті кредиту, що нараховуються в розмірі, визначеному в п. 1.5. цього договору та з урахуванням інших положень цього договору.

Пунктом 3.3. кредитного договору встановлено, що нараховані проценти за попередній календарний місяць користування кредитом підлягають сплаті позичальником в період з 1 (першого) по 12 (дванадцяте) число (включно) місяця, наступного за місяцем, за який були нараховані проценти, починаючи з лютого 2016.

При повному або достроковому повному погашенні заборгованості за кредитом нараховані проценти підлягають сплаті в дату повного погашення заборгованості за Кредитом.

У випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом, нарахування процентів за користування простроченою сумою кредиту здійснюється за період починаючи з банківського дня, в який виникла прострочена заборгованість за кредитом, до дати, яка передує фактичному погашенню простроченої заборгованості за кредитом.

Пунктом 3.4. кредитного договору встановлено, що погашення заборгованості здійснюється одною сумою в розмірі 10 000 000, 00 млн. грн. не пізніше 10 січня 2017 року.

Відповідно до п. 14.1. кредитного договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором.

Як встановлено судом першої інстанції, у січні 2016 року відповідач звернувся до ПАТ "Фінбанк" з заявою вих. № б/н від 14.01.2016 про надання суми кредиту, у якому просив надати відповідачу суму кредиту в розмірі 10 000 000,00 грн. шляхом перерахування на рахунок відповідача, зазначивши цільове використання кредитних коштів - купівля обладнання за лізинговим договором.

На виконання умов кредитного договору ПАТ "Фінбанк" було надано відповідачу кредит та перераховано грошові кошти у межах кредитного ліміту у загальному розмірі 10 000 000, 00 грн., що підтверджується кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016, протоколом № 01/2016 загальних зборів учасників ТОВ "Хендлінгова компанія "Авіасервіс", заявою відповідача б/н від 14.01.2016 про надання суми кредиту, банківськими виписками по особовому рахунку відповідача, розрахунком ціни позову, наявними у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2016 між ПАТ "Платинум Банк" (заставодержатель) та ПАТ "Фінбанк" (заставодавець) було підписано договір застави майнових прав б/н від 28.03.2016, відповідно до п. 1.1. якого предметом застави за цим договором є майнові права за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем та юридичними особами, перелік яких наведений у додатку № 1 до цього договору (боржник/боржники), що є його невід`ємною частиною, (кредитні договори). Станом на "28" березня 2016 загальна заборгованість за кредитними договорами становить 12 001 316 (дванадцять мільйонів одна тисяча триста шістнадцять) гривень 89 копійок.

Зобов`язання, що випливають з укладених кредитних договорів, забезпечуються договорами застави, перелік яких наведений у додатку № 2 до цього договору, що є його невід`ємною частиною (договори забезпечення).

Відповідно до п. 1.2. договору застави майнових прав майнові права сторони за домовленістю оцінюють у сумі 11 789 935 (одинадцять мільйонів сімсот вісімдесят дев`ять дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 89 копійок.

Згідно з п. 4.1. договору застави майнових прав у разі набуття заставодержателем підстав для звернення стягнення на предмет застави відповідно до цього договору та чинного законодавства заставодержатель має право, а заставодавець зобов`язаний здійснити реалізацію предмета застави шляхом відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, що забезпечують виконання зобов`язань боржниками за кредитними договорами, у порядку, визначеному законодавством.

Додатком № 1 до договору застави майнових прав б/н від 28.03.2016 визначено реєстр кредитних договорів, серед яких кредитний договір № 20160114_А від 14.01.2016, залишок заборгованості за яким станом на 28.03.2016 складає 10 154 918, 03 грн, а заставна вартість предмета застави складає 9 943 537, 03 грн.

В подальшому, 31.03.2016 між ПАТ "Фінбанк" (первісний кредитор) та ПАТ "Платинум Банк" (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги № 20160331-Г, відповідно до п. 1.2. якого "Право вимоги" - означає всі права, які належать первісному кредитору за:

Кредитними договорами, згідно переліку, наведеному у Додатку № 1 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною, (надалі - Кредитний договір/Кредитні договори);

Договорами застави, згідно переліку, наведеному у Додатку № 2 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною (надалі - Договір застави);

Договорами страхування згідно переліку, наведеному у Додатку № 3 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною, (надалі - Договір застави)

(надалі за текстом договору сторони всі зазначені в цьому пункті договори іменують як "договори").

Пунктом 2.1. договору відступлення права вимоги встановлено, що цим договором сторони вирішили питання про звернення стягнення за договором застави майнових прав, що укладений між сторонами "28" березня 2016 року (надалі - договір застави майнових прав), на предмет застави шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється шляхом набуття новим кредитором права вимоги за договорами, що є предметом застави відповідно до договору застави.

Відповідно до п. 2.3. договору відступлення права вимоги з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора щодо права вимоги по усім зобов`язанням, що виникли з договорів, що визначені в п. 1.2. цього договору, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

Пунктом 2.4. договору відступлення права вимоги визначено, що даний договір укладається на підставі договору застави майнових прав та право вимоги за договорами передається новому кредитору з метою погашення заборгованості первісного кредитора за наступними договорами:

- за Генеральним договором № 2709/2013 про порядок проведення міжбанківських операцій, укладеним 27 вересня 2013 року;

- за Договором № 0710/13 про відкриття та ведення мультивалютного кореспондентського рахунку (для банків-резидентів України), укладеним 07 жовтня 2013 року (надалі - разом основний договір).

Згідно з п. 4.1. договору відступлення права вимоги з дати укладення цього договору до нового кредитора переходять всі права вимоги первісного кредитора за договорами в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у зв`язку з чим новий кредитор набуває права вимагати від відповідних боржників своєчасного та належного виконання зобов`язань за договорами, в тому числі, погашення суми кредитів, сплати процентів (відсотків) за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій, інших платежів за договорами, в тому числі, і прострочення платежів за ними, а також права та обов`язки первісного кредитора, що виникли на будь-яких стадіях судового та виконавчого провадженнях.

Відповідно до п. 4.3. договору відступлення права вимоги перехід від первісного кредитора права вимоги до нового кредитора за договорами застави, що укладені з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами, зазначеними у додатку № 1, здійснюється відповідно до окремо укладених договорів про відступлення прав вимоги, що будуть укладатись між первісним кредитором та новим кредитором та посвідчуватись нотаріально по кожному відступленому праву вимоги, забезпеченням по якому виступає застава. Перелік договорів застави, відступлення права вимоги, по яких здійснюється Сторонами на підставі окремо укладених та нотаріально посвідчених договорів, наведений у Додатку № 4 до цього Договору.

Згідно з п. 10.1. договору відступлення права вимоги цей договір вступає в силу у дату його підписання сторонами та залишається чинним до дати повного виконання Сторонами усіх зобов`язань за цим Договором.

Додатком № 1 до договору відступлення права вимоги № 20160331-Г від 31.03.2016 визначено реєстр кредитних договорів, згідно якого загальна сума заборгованості за ними за основним боргом, відсоткам та комісіям в гривні станом на 31.03.2016 становить 12 022 315, 86 грн, а загальна вартість предмету застави - 11 789 935, 89 грн, зокрема за кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016: залишок заборгованості за основним боргом та відсоткам на 31.03.2016 р. - 10 172 131, 15 грн, заставна вартість предмета застави - 9 943 537, 03 грн.

У грудні 2016 року відповідач звернувся до позивача з листом вих. № 163 від 29.12.2016, у якому просив з метою оптимізації правовідносин в рамках кредитного договору № 20160114_А від 14.01.2016 до 20.12.2017 та приведення їх у відповідність з фінансовим планом відповідача розглянути питання про подовження строку користування кредитними коштами за кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016 до 20.12.2017 та встановити погашення тіла кредиту в кінці строку користування кредитними коштами.

10.01.2017 між позивачем та відповідачем було підписано додатковий договір № 1 до кредитного договору № 20160114_А від 14.01.2016, відповідно до п. 2. якого в зв`язку зі зміною кредитора, подовження строку дії загального ліміту кредитної лінії до " 20" грудня 2017 року та зміною умов щодо забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитором за кредитним договором сторони домовились та погодились з дати укладення цього додаткового договору внести наступні зміни до кредитного договору:

2.1. Викласти пункт 1.6. Кредитного договору в наступній редакції:

« 1.6. Термін дії Загального ліміту встановлено до " 20" грудня 2017 року, або достроково, у випадках, передбачених цим Договором та з урахуванням пункту 4.2. цього Договору".

2.3. Викласти пункт 3.4. Кредитного договору в наступній редакції:

" 3.4. Повне погашення заборгованості за Кредитом здійснюється Позичальником в будь-якому випадку не пізніше дати, вказаної у п. 1.6. цього Договору.

У випадку прострочення погашення Кредиту (його відповідної частини) Кредитор нараховує проценти за користування Кредитом, що підлягають погашенню за період з наступного банківського дня після належної дати сплати по дату фактичного погашення заборгованості.

Сплата заборгованості за Кредитом, в тому числі простроченої, здійснюється шляхом перерахування коштів на Рахунок, реквізити якого зазначені в п. 3.5. цього Договору.".

Рішенням № 14-рш/БТ від 10.01.2017 р. Правління Національного банку України ПАТ "Платинум Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 85 від 11.01.2017 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Платинум Банк" та делегування повноважень тимчасовій адміністрації банку" розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 11.01.2017 по 10.02.2017.

У лютому 2017 року позивач звернувся до відповідача із листом № 10/1576 від 17.02.2017, у якому повідомив відповідача про те, що запровадження тимчасової адміністрації та делегування повноважень тимчасовому адміністратору не передбачає зміну умов кредитного договору, в тому числі реквізитів для погашення процентів за кредитним договором і станом на 16 лютого 2017 р. заборгованість відповідача за кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016 р. становить 10 000 000, 00 грн строкової заборгованості та 356 225, 02 грн простроченої заборгованості за процентами.

Рішенням Правління Національного банку України №95-рш від 23.02.2017 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк".

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 743 від 24.02.2017 "Про початок ліквідації ПАТ "Платинум Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" припинено тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" з 24.02.2017, запроваджено процедуру ліквідації ПАТ "Платинум Банк" строком на 2 роки з 24.02.2017 по 23.02.2019 включно.

У листопаді 2017 року позивач звернувся до відповідача із вимогою №10/9178-Л від 03.11.2017, у якій вимагав погасити прострочену заборгованість за кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016, яка станом на 03.11.2017 складає 1 748 553, 77 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами та 194 836, 29 грн пені за порушення строків сплати процентів, а також попередив, що у разі невиконання даної вимоги в повному обсязі, позивач залишає за собою право на стягнення простроченої заборгованості та нарахованих штрафних санкцій за кредитним договором в судовому порядку, а також розпочати процедуру примусового звернення стягнення за договорами забезпечення.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов`язок по сплаті процентів за користування кредитом та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 1 405 705, 31 грн, що підтверджується виписками по особовим рахункам відповідача з 31.03.2016 по 31.03.2017, розрахунком позивача за кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016 станом на 01.04.2017, наявними у матеріалах справи.

Предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача 506 495, 12 грн основної заборгованості по нарахованим та простроченим відсоткам за користування кредитом за кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016, укладеним між ПАТ "Фінбанк" та ТОВ "Хендлінгова компанія "Авіасервіс", договором № б/н від 28.03.2016 застави майнових прав, укладеним між ПАТ "Платинум Банк" та ПАТ "Фінбанк", договором № б/н від 31.03.2016 відступлення права вимоги, укладеним між ПАТ "Платинум Банк" та ПАТ "Фінбанк" та додатковим договором № 1 від 10.01.2017, укладеним між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "Хендлінгова компанія "Авіасервіс".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 цього ж Кодексу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 цього ж Кодексу встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, враховуючи встановлені вище обставини та на підставі вищевказаних норм, відповідно до договору № б/н від 28.03.2016 застави майнових прав, укладеного між ПАТ "Платинум Банк" та ПАТ "Фінбанк", та договору відступлення права вимоги № 20160331-Г від 31.03.2016, укладеного між ПАТ "Фінбанк" та ПАТ "Палтинум Банк", до останнього перейшли всі права вимоги до відповідних боржників, в тому числі до відповідача щодо своєчасного та належного виконання зобов`язань за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, у встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо оплати відсотків за користування кредитом у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом становить 506 495, 12 грн, що підтверджується кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016, укладеним між ПАТ "Фінбанк" та ТОВ "Хендлінгова компанія "Авіасервіс", договором № б/н від 28.03.2016 застави майнових прав, укладеним між ПАТ "Платинум Банк" та ПАТ "Фінбанк", договором № б/н від 31.03.2016 відступлення права вимоги, укладеним між ПАТ "Платинум Банк" та ПАТ "Фінбанк", додатковим договором № 1 від 10.01.2017, укладеним між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "Хендлінгова компанія "Авіасервіс", вимогою № 10/9178-Л від 03.11.2017, виписками по особовим рахункам відповідача з 31.03.2016 по 31.03.2017, розрахунком позивача за кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016 станом на 01.04.2017, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним своїх обов`язків по оплаті відсотків за користування кредитом у повному обсязі за кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016 та додатковим договором № 1 від 10.01.2017 до нього.

Водночас, заперечення відповідача щодо того, що у спірних відносинах у нього не виник та відсутній обов`язок щодо сплати позивачу у повному обсязі відсотків за користування кредитом за кредитним договором у заявлений період у зв'язку із відкликанням 24.02.2017 Національним банком України у позивача - ПАТ „Платинум банк" банківської ліцензії є необґрунтованими, оскільки позивачем фактично заявлено вимогу про стягнення з відповідача основної заборгованості по відсоткам за користування кредитом за кредитним договором у період з 01.03.2016 по 28.02.2017 та оскільки у відповідності до п. 3.4. кредитного договору (в редакції додаткового договору № 1 від 10.01.2017) у випадку прострочення погашення Кредиту (його відповідної частини) кредитор нараховує проценти за користування кредитом, що підлягають погашенню за період з наступного банківського дня після належної дати сплати по дату фактичного погашення заборгованості, що в свою чергу не суперечить положенням ч. 2 ст. 46 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і таке нарахування відсотків за користування кредитом за кредитним договором навпаки сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси банку.

Вищевказана правова позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 27.11.2018 у справі №913/67/17.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості по нарахованим та простроченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 506 495, 12 грн за кредитним договором № 20160114_А від 14.01.2016 обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в повному обсязі.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 13.03.2019 у справі №911/2558/18 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281- 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хендлінгова компанія "Авіасерсів" на рішення Господарського суду Київської області від 13.03.2019 у справі №911/2558/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 13.03.2019 у справі №911/2558/18 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/2558/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 23.07.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська