ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019р. Справа № 904/1617/19
За позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю «Тера-Д», м. Дніпро

До : Акціонерного товариства «Дніпроазот», м. Кам`янське

Про : стягнення 4 104, 87 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «Тера-Д» (позивач) звернулось до суду з позовом до АТ «Дніпроазот» (відповідач) про стягнення 4 104, 87грн. ( в т.ч.: 3 488,90 грн. - інфляційні втрати та 615,97 грн. - 3% річних). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором поставки №768812 від 24.03.16р. ( обставини чого встановлені рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3679/18) та на право позивача нарахувати відповідачу інфляційні втрати та 3% річних за період : серпень 2018р. - січень 2019р.

Ухвалою від 22.05.19р. було відкрите провадження у справі №904/1617/19 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

АТ «Дніпроазот» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи наступне: позовні вимоги про стягнення інфляційних втрата та 3% річних є необґрунтованими, оскільки відповідачем було добровільно сплачено заборгованість за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.18р. у справі №904/3679/18; посилання позивача на 18.02.18р. (дата подання позову по справі №904/3679/18), як на дату , з якої починається період нарахування 3% річних є помилковим, адже до закінчення підготовчого засідання, відповідно до ст. 46 ГПК України, позивач був вправі збільшити розмірі позовних вимог, тим самим збільшити період нарахування штрафних санкцій, але у межах розгляду справи №904/3679/18 позивачем не було здійснено відповідних заяв.

ТОВ «Тера-Д» (позивач) у відповіді на відзив заперечувала проти обставин , викладених у відзиві на позов, зазначаючи (поміж-іншим) наступне: добровільне виконання відповідачем судового рішення, яке набуло законної сили, не звільняє його від відповідальності, передбаченої приписами ст. 625 ЦК України; заперечення відповідача в частині розрахунку інфляційних втрат та 3% річних не ґрунтуються на приписах закону і не відповідають періоду, який вказано позивачем у розрахунку до позов; позивачу не зрозуміло, звідки та з якого документу відповідач взяв дату 18.02.19р., адже в розрахунку позову, який є додатком до позовної заяви, чітко вказано період нарахування з 11.08.18р. по 28.01.19р.

АТ «Дніпроазот» (відповідач) своїм правом на надання заперечень проти відповіді на відзив не скористався.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень. Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.18р. (залишеним без змін постановою ЦАГС від 23.01.19р., а.с.20-28) у справі № 904/3679/18 позовні вимоги за первісним позовом ТОВ «Тера-Д» до АТ «Дніпроазот» про стягнення 51 630, 57 грн. заборгованості за договором поставки №768812 від 24.03.16р. задоволено у повному обсязі. Позовні вимоги за зустрічним позовом АТ «Дніпроазот» до ТОВ «Тера-Д» задоволено частково на суму 8 850, 47 грн.; в решті зустрічного позову відмовлено. Зараховано визнані судом суми за первісним позовом та зустрічним позовом і стягнуто з АТ «Дніпроазот» на користь ТОВ «Тера-Д»: 42 780, 10 грн. та 1 459, 96 суми судового збору (а.с.10-19).

Зі змісту цього судового рішення вбачається, що позивач на підставі ст.625 ЦК України нарахував відповідачу 714, 53 грн. 3% річних ( за період з 18.02.18р. по 10.08.18р.) та 953, 68 грн. інфляційних втрат (за період березень-червень 2018р.).

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вказує позивач , відповідач лише 29.01.19р. згідно платіжного доручення №634 від 29.01.19р. сплатив на його користь заборгованість за вищезазначеним договором у сумі 44 240, 06 грн. (а.с.29).

У зв`язку із несвоєчасним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №768812 від 24.03.16р. позивач відповідно до приписів ст. 625 ЦК України нарахував та просить стягнути з відповідача 615, 97 грн. -3% річних ( за період із 11.08.18р. по 28.01.19р.) та 3 488, 90 грн. інфляційних втрат ( за період серпень 2018р. січень 2019р.). Судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем відповідачу розміру інфляційних втрат та 3% річних, порушень не виявлено.

Відповідно до підпункту 7.1 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» передбачено, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Згідно до п.1.9. цієї постанови день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені . Відповідно до п.3.2. постанови : згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур`єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно інформаційного листа ВГСУ №01-06/928/2012 від 17.07.12, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов`язує припинення грошового зобов`язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (див. додатково постанови Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10 та від 12.09.2011 № 6/433-42/183 і постанову Вищого господарського суду України від 16.03.2011 № 11/109).

З урахуванням вищезазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі ; з тих же підстав заперечення відповідача суд оцінює критично.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Дніпроазот» (51909, м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, 1; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Тера-Д» (49000, м. Дніпро, вул. Пролісків, буд. 5; ): 3 488,90 грн. - інфляційних втрат (за період серпень 2018р. січень 2019р.) та 615, 97 грн. - 3% річних ( за період із 11.08.18р. по 28.01.19р.); 1 921, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 18.07.2019р.

ідповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.