ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.07.2019 Справа № 920/582/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут»

до відповідача - Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей»,

про стягнення 199133 грн 31 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 13.06.2019 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 171792 грн 63 коп. основного боргу, 4692 грн 91 коп. інфляційних збитків, 1755 грн 86 коп. 3% річних, 20891 грн 91 коп. пені за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 03.04.2018 договору № 41BBSmz7-481-18 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (надалі Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було поставлено газ по Договору, відповідачем газ було прийнято, однак за нього не сплачено, що є порушенням п. 5.4.2 Договору. Тому, зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Ухвалою суду від 14.06.2019 було відкрито провадження у справі та призначино розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідач отримав ухвалу суду від 14.06.2019 про відкриття провадження у справі, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення вказаної ухвали суду представнику відповідача 19.06.2019.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Будь-яких заяв та клопотань учасниками справи суду не надавалось. Інших процесуальних дій судом не вчинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

03.04.2019 між сторонами було укладено договір № 41BBSmz7-481-18 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (а.с.13-16). Крім того, до Договору були укладені додаткові угоди (а.с.17-23).

Відповідно до п. 1.1 Договору (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 29.12.2018 до Договору) позивач зобов`язався поставити відповідачу у 2019 році природний газ, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та у порядку, що визначені Договором.

Згідно з п. 2.9.1 2.9.4 Договору кількість спожитого відповідачем газу за місяць оформлюється актом прийому-передачі.

В січні 2019 року позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 285770 грн 96 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи, підписаним сторонами без заперечень та скріплений печатками сторін актом № СМ389000702 від 31.01.2019 приймання-передачі природного газу (а.с.24). Крім того, між сторонами 28.02.2019 було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків, в якому сторони підтвердили зазначену вище заборгованість відповідача перед позивачем за січень 2019 року (а.с.26).

Відповідно до п. 4.2.1 Договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання згідно рахунку фактури.

В матеріалах справи наявний рахунок-фактура на оплату № 69004254 від 04.02.2019 (а.с.25). Однак за січень 2019 року відповідач у строки, які передбачені Договором, повністю не розрахувався за поставлений природний газ. Позивач зазначає, що 28.12.2018 відповідачем було сплачено 199990 грн 80 коп. по Договору № BBSmz649-18 від 20.12.2018. З зазначених коштів, на підставі заяви відповідача від 18.02.2019, 113978 грн 33 коп. було зараховано як сплату боргу по Договору за постачання газу в січні 2019 року.

В той же час, відповідач не сплатив позивачу 171792 грн 63 коп., а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому, факт заборгованості відповідача перед позивачем за січень 2019 року на суму 171792 грн 63 коп. встановлений судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Щодо основної суми боргу в розмірі 171792 грн 63 коп.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача та враховуючи доведеність факту заборгованості відповідача перед позивачем по Договору на суму 171792 грн 63 коп. (січень 2019 року), заявлена позовна вимога позивача про стягнення з відповідача зазначеної суми є правомірною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 1755 грн 86 коп. та 4692 грн 91 коп. інфляційних збитків (період з 11.02.2019 по 11.06.2019).

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем у позовній заяві зазначено розрахунок 3% річних та інфляційних збитків (а.с.5-6).

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 1755 грн 86 коп. (період з 11.02.2019 по 11.06.2019) та 4692 грн 91 коп. інфляційних збитків (період лютий квітень 2019 року) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 20891 грн 91 коп. пені (період з 11.02.2019 по 16.05.2019).

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 6.2.1 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Позивачем у позовній заяві зазначено розрахунок пені (а.с.6).

Суд дійшов висновку, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у Договорі, відповідачем не надано контррозрахунку суми пені, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 20891 грн 91 коп. пені (період з 11.02.2019 по 16.05.2019) є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору в розмірі 2987 грн, які були сплачені позивачем відповідно до платіжного доручення № 3134 від 10.06.2019 (а.с.12).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» до Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей» про стягнення 199133 грн 31 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей» (вул. Богдана Хмельницького, буд. 20, м. Путивль, сумська область, 41500, код 02547429) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» (вул. Береста, 21, м. Суми, 40000, код 39586236) 171792 грн 63 коп. основного боргу, 4692 грн 91 коп. інфляційних збитків, 1755 грн 86 коп. 3% річних, 20891 грн 91 коп. пені, 2987 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 18.07.2019.

Суддя О.Ю. Резніченко