РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2019Справа № 910/4526/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондаренко Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 910/4526/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Картель Буд»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про повернення орендованого обладнання та стягнення грошових коштів

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Картель Буд» (далі - відповідач) про повернення орендованого обладнання та стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди будівельного обладнання №ВК/А/259/317 від 15.08.2018, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 10 873, 45 грн, з яких 9 283, 85 грн основної заборгованості, 692, 25 грн пені та 24 % річних у розмірі 897, 35 грн та зобов`язати відповідача повернути позивачу будівельне обладнання відповідно до акту прийому-передачі від 17.08.2018. Разом з позовною заявою, позивачем було заявлено клопотання про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 залишено позовну заяву без руху, встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали шляхом: подання оригіналу довіреності №53/02 від 20.02.2019; подання доказів доплати судового збору у розмірі 760, 01 грн.

26.04.2019 від позивача до суду надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 16.04.2019 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 16.05.2019 прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/4526/19, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 та направлено запити до відповідного органу реєстрації щодо встановлення місця перебування та місця проживання; запропоновано надати відповідачу відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, в свою чергу позивачу відповідь на відзив; повідомлено сторін, що подання ними додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотань, заяв, пояснень, можуть бути подані до суду у строк до 15.06.2019.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 16.05.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корп. 6.

Станом на дату розгляду справи по суті в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого ухвала суду від 16.05.2019 була вручена представнику відповідача 23.05.2019.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

12.06.2019 до відділу діловодства суду від Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради надійшли результати розгляду запиту №11748-01-10 від 07.06.2019, відповідно до яких, перевіркою реєстру територіальних громад станом на 07.06.2019 не виявлено запису про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс» (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Картель Буд» (далі - орендар) укладено договір обладнання №ВК/А/259/317 від 15.08.2018, відповідно до п. 1.1 якого, орендодавець надає орендарю у тимчасове платне користування (оренду) обладнання, кількість, характеристики, ідентифікуючі ознаки і оціночна вартість якого вказуються у додатках (специфікаціях) до цього договору та актах прийому-прийому передачі обладнання оренди.

Передача обладнання в оренду здійснюється на підставі акту прийому-передачі обладнання в оренду, що підписується уповноваженими представниками сторін (п. 2.1 договору).

Так, відповідно до специфікації, що є додатком №1 до договору, орендарю було передано люльку будівельну ZLP 360, 6м (фарба+цинк) у кількості 2 шт. у комплектації, що відповідає актам прийому-передачі будівельної люльки №2, №2/1 від 17.08.2018, що є додатком до договору.

Акт прийому-передачі обладнання в оренду підписується між сторонами цього договору (або уповноваженими представниками сторін) в місці передачі обладнання - на складі орендодавця за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 36, корп. Б, оф. 203 та відповідає даті відвантаження обладнання зі складу (п. 2.4 договору).

В свою чергу, відповідно до п. 2.6 договору, сторони погодили, що місцем використання (оренди) обладнання орендарем є будівельний об`єкт, розташований за адресою: м. Київ, вул. Українська, 6.

До запланованого терміну отримання обладнання в оренду, орендар зобов`язаний, зокрема, зробити передоплату за послуги з оренди обладнання відповідно до п. 5.1.1 договору (п. 2.2 договору).

Розділом 5 договору між сторонами погоджено порядок розрахунків. Так, відповідно до п. 5.1 договору, нарахування орендної плати починається з наступного дня, зазначеного в акті прийому - передачі обладнання і закінчується днем оформлення акту прийму - передачі (повернення) обладнання з оренди.

Орендар здійснює 100% попередню оплату за користування обладнання, переданим йому в оренду за умовами цього договору. Нарахування орендної плати починається з наступного дня від дати зазначеної в акті прийому - передачі (повернення) обладнання з оренди. При цьому, сторони дійшли до згоди, що перед підписання акту прийому - передачі обладнання в оренду орендар вносить у вигляді 100% передоплати оренду плату у 2-х кратному розмірі від орендної ставки, передбаченої п. 5.2 цього договору. У такий 2-х кратний розмір орендної ставки включено орендну ставку за перший місяць у розмір 14 000,00 грн та гарантійний платіж у розмірі 14 000,00 грн. Сторони погодили, що за рахунок сплаченої суми гарантійного платежу орендодавець може зробити погашення кредиторської заборгованості орендаря перед орендодавцем (п. 5.1.1 договору).

Орендна плата за наступні місяці оренди (2-й і далі) сплачується орендарем шляхом щомісячного перерахування грошових коштів на р/р орендодавця не пізніше дати (числа місяця) отримання обладнання в оренду. Тобто, якщо орендар отримав обладнання в оренду 10 числа певного місяця, наступний платіж має бути ним внесений до 10 числа наступного місяця (п. 5.1.2 договору).

За приписами пункту 5.2.1 договору, розмір орендної плати за одиницю орендованого обладнання становить 7 000,00 грн на місяць, у тому числі ПДВ 1 166,67 грн (п. 5.2.1 договору).

Сторони погодили, що надання послуг за цим договором підтверджується відповідним актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), що підписується між обома сторонами цього договору за фактом надання таких послуг. Орендодавець з 1-го по 10-те число місяця, наступного за звітним, надсилає на адресу орендаря відповідний акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), у якому зазначений період оренди та нарахована орендна плата за такий період. Орендар зобов`язаний підписувати та повернути надісланий йому акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) упродовж 3 (трьох) календарних днів від дати отримання такого акту від орендаря, або у цей же самий строк надіслати орендодавцю відповідні заперечення до цього акту. Сторони погодили, що після спливу вищевказаного терміну вважається, що отриманий від орендодавця акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) є погодженим, прийнятим орендарем та не потребує додаткового підписання (п. 5.6 договору).

Так, за пунктом 8.2 укладеного договору дострокове його розірвання можливе лише з ініціативи орендодавця, зокрема, в разі не здійснення орендарем 1-го і більше чергових платежів, у строки і розмірах, що випливають із умов договору. У цьому випадку договір вважається розірваним через 7 календарних днів від дня направлення орендарі письмового повідомлення орендодавцю за вказаною в договорі адресою про припинення дії договору (п. 8.2 договору).

У разі дострокового розірвання договору орендар зобов`язаний виконати умови п. 4.3. і п. 5.2. договору, здійснити остаточне погашення заборгованості (при наявності) по орендній платі та інших зобов`язаннях, що випливають із умов цього договору. Окрім того, в встановлено, що у будь-якому разі, днем розірвання договору вважається день фактичного повернення обладнання орендарю (п. 8.3.1, 8.3 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими сторонами та проставленням печаток орендодавця та орендаря і діє до 31.12.2018, а в частині виконання зобов`язання - до моменту їх повного виконання. Для цілей оподаткування сторони погодили, що він є договором оперативної оренди (п.9.1 договору).

Окрім того, пунктом 1.5 договору встановлено, що зобов`язання орендаря підлягає забезпеченню шляхом надання поручителя, який не належить до виконавчих органів орендаря (директор) та укладення відповідного договору.

Так, на виконання вищезазначеного припису договору між орендодавцем (далі - кредитор) з одного боку, орендарем (далі - боржник) з іншого боку і ОСОБА_1 (далі - поручитель) укладено договір поруки від 15.08.2018 (далі - договір №2), за яким, на виконання умов основного договору, поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань боржника (у повному обсязі), що випливають з основного договору, а також нести відповідальність перед кредитором за допущені боржником порушення (прострочення) (п. 1.2 договору №2).

У разі порушення боржником основного зобов`язання за основним договором, боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором (п. 1.3 договору №2).

У разі невиконання умов основного договору або виконання основного договору, але з порушенням порядку і строків оплати, передбачених основним договором, кредитор має право за власним вибором звернутися з вимогами про належне виконання зобов`язання як безпосередньо до боржника, так і до поручителя (п. 3.1 договору №2).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення дії основного договору, крім випадків визначених у ст. 559 Цивільного кодексу України (п. 5.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, орендодавець на виконання умов укладеного договору надав орендарю послуги з оренди будівельного обладнання за актами приймання - передавання послуг, а саме за: актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001319 від 31.08.2018 на суму 6 322,58 грн (орендна плата з 18.08.2018 по 31.08.2018); актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001457 від 19.09.2018 на суму 1 073,35 грн (виїзд фахівця та ремонт обладнання згідно заявки); актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001474 від 25.09.2018 на суму 429,96 грн (виїзд фахівця та ремонт обладнання згідно заявки); актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001563 від 30.09.2018 на суму 14 000,00 грн (оренда за вересень); актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001657 від 11.10.2018 на суму 457,96 грн (виїзд фахівця та ремонт обладнання згідно заявки); актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001833 від 31.10.2018 на суму 14 000,00 грн (оренда за жовтень); актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001946 від 30.11.2018 на суму 14 000,00 грн (оренда за листопад); актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0002177 від 31.12.2018 на суму 14 000,00 грн (оренда за грудень); актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000143 від 31.01.2019 на суму 14 000,00 грн (оренда за січень). Окрім того, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001457, ОУ-0001474 підписані сторонами без зауважень та претензій.

В той же час, відповідач своїх зобов`язання щодо здійснення належної оплати виконав не в повному обсязі. Так, як вбачається з виписок по особовому рахунку позивача, відповідачем станом 18.01.2019 було сплачено лише 43 000,00 грн (від 16.08.2018 на суму 28 000,00 грн; від 14.09.2018 на суму 10 000,00 грн; від 23.11.2018 на суму 5 000,00 грн).

Сторонами не оспорювалась правомірність зазначеного договору, а тому в силу встановленої ст. 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, цей договір оренди є дійсним, а його положення беруться судом до уваги при розгляді спору.

Наявність заборгованості станом на 18.01.2019 у розмірі 21 238,85 грн, що перевищує сукупний розмір орендної плати за 1 місяць, слугувало підставою для звернення позивача до відповідача та поручителя з вимогою щодо дострокового розірвання договору від 25.01.2019 (на підставі пункту 8.2 договору) та необхідності повернення орендованого обладнання до 04.02.2019 (на підставі пункту 6.2.8 договору), окрім того відповідачу також були надіслані не підписані акти.

Після звернення позивача з претензією відповідачем було погашено заборгованість частково, а саме: 28.02.2019 на суму 5 000,00 грн, від 01.03.2019 на суму 4 000,00 грн. від 07.03.2019 на суму 5 000,00 грн, від 27.03.2019 на суму 7 000,00 грн, від 29.03.2019 на суму 5 000,00 грн.

Обліковування заборгованості за відповідачем, нарахування штрафних санкцій та неповернення орендованого майна у передбачений договором строк і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання в силу вимог статей 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу й інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В той же час, згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю природою є договором оренди, а відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із ст. 762 Цивільного кодексу України, зокрема: за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; форма плати за користування майном встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що за користуванням майном розмір орендної плати становить 14000,00 грн на місяць, який має бути внесений до 18 числа наступного місяця, за який здійснюється оплата.

Доказів, що відповідачем вчасно та у повному обсязі здійснювалась оплата орендних платежів, матеріали справи не містять.

Разом з тим, цивільним законодавством передбачені наслідки несплати наймачем плати за користування орендованим майном та визначені права наймодавця у разі порушення наймачем умов договору оренди (найму).

За приписами частини 1 ст. 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору (ч. 2 ст. 782 Цивільного кодексу України).

Так, враховуючи свободу сторін при укладенні договору, ними було погоджено, що дострокове розірвання договору можливе лише з ініціативи орендодавця, зокрема, в разі нездійснення орендарем 1-го і більше чергових платежів, у строки і розмірах, що випливають із умов договору. У цьому випадку договір вважається розірваним через 7 календарних днів від дня направлення орендарі письмового повідомлення орендодавця за вказаною в договорі адресою про припинення дії договору (п. 8.2 договору), в свою чергу, відповідач зобов`язаний повернути обладнання протягом 10 календарних днів після припинення терміну дії договору або з моменту письмової вимоги (повідомлення) орендодавця.

Тобто, між сторонами погоджено право орендодавця розірвати договір в односторонньому порядку у разі нездійснення орендарем 1-го і більше чергових платежів, у строки і розмірах, що випливають із умов договору.

Судом встановлено, що претензія 18.01.2019 до відповідача та поручителя щодо сплати заборгованості була направлена 21.01.2019, що вбачається з відбитку поштового штемпеля на описі вкладення та поштової накладної, тому суд не погоджується з твердженнями позивача, що датою дострокового розірвання договору є 25.01.2019 та необхідність повернути орендоване обладнання до 04.02.2019, оскільки, як було зазначено, фактично претензія була направлена 21.01.2019, тому днем дострокового розірвання є 29.01.2019 та датою повернення орендованого майна є дата включно до 08.02.2019.

Поряд з цим, слід звернути увагу на приписи пункту 8.3 договору відповідно до якого, у будь-якому разі, днем розірвання договору вважається день фактичного повернення обладнання орендарю, незважаючи на факт направлення претензії про розірвання договору та вимоги щодо сплати заборгованості з орендних платежів.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи, що предмет оренди так і не було повернуто відповідачем, доказів протилежного відповідачем не подано, суд вважає позовні вимоги щодо зобов`язанняповернути орендоване майно, а саме будівельне обладнання - люлька будівельна ZLP 630, 6 м. (фарба+цинк) у кількості 2 шт. у комплектації згідно з актами прийому-передачі від 17.08.2018 кожна, є таким, що підлягають задоволенню.

В той же час, судом встановлено, що після звернення позивач з претензією відповідачем було частково погашено заборгованість на загальну суму 26 000,00 грн, тому правомірною до стягнення є сума основної заборгованості у розмірі 9283,85 грн (21238,85 грн (сума заборгованості на момент звернення з претензією) + 14000,00 грн (орендна плата за об`єкт оренди у січні 2019) - 29000,00 грн (часткові оплати відповідача).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності, зокрема, сплати пені.

Так, за приписами пункту 7.2 договору, у разі невиконання орендарем умов щодо оплати за цим договором орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що обчислюється за весь період дії такого порушення зобов`язання (п. 7.2 договору).

Відтак, оскільки відповідач допустив порушення строків сплати орендних платежів, йому на підставі наведених вище норм чинного законодавства та п. 7.2 договору нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 692,25 грн (з 01.02.2019 по 08.04.2019 на суму у розмірі 9 283,85 грн).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що позивачем невірно визначено початок виникнення обов`язку щодо сплати заборгованості та не враховано, що відповідачем протягом лютого, березня 2019 частково здійснювалось погашення заборгованості.

В той же час, за розрахунком суду розмір пені є більший, ніж у визначеному позивачем розмірі. Однак, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в частині пені підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

В свою чергу, правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, за пунктом 7.3 договору, у разі прострочення виконання орендарем зобов`язання зі сплати, на останнього покладається відповідальність у вигляді сплати на користь орендодавця 24% річних відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (п. 7.3 договору).

Відтак, оскільки відповідач допустив порушення строків сплати орендних платежів, йому на підставі наведених вище норм чинного законодавства та п. 7.3 договору нараховано та заявлено до стягнення 24% річних в розмірі 897,35 грн (з 01.02.2019 по 08.04.2019 на суму у розмірі 9 283,85 грн).

Враховуючи помилки допущені позивачем при розрахунку 24% річних судом здійснено власний розрахунок. В той же час, за розрахунком суду розмір 24% річних є більший, ніж у визначеному позивачем розмірі. Однак, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України). З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в цій частині позовних вимог підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Суд додатково звертає увагу позивача, що за текстом позовної заяви до стягнення з відповідача було заявлено пеню у розмірі 897,35 грн та 24% річних у розмірі 692,25 грн, в той же час, у прохальній частині позовної заяви зазначено про стягнення пені у розмірі 692,25 грн та 24% річних у розмірі 897,35 грн. Враховуючи імперативні приписи частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, судом було досліджено розмір пені та 24%, як то зазначено у прохальній частині позовної заяви.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про здійснення відповідачем виплати орендних платежів своєчасно та у повному обсязі, як і не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

За таких обставин, оцінивши подані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 4 621,01 грн.

Поряд з цим, при здійснені розподілу судових витрат судом встановлено, що судовий збір мав бути сплачений на 2 681,01 грн більше (оскільки немайнові вимоги щодо повернення об`єкту оренди стосуються 2х одиниць майна), відповідно такий судовий збір має бути доплачений згідно частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Враховуючи висновки про задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача відповідну суму в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Картель Буд» задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Картель Буд» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 6; ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21, оф. 606; ) будівельне обладнання - Люлька будівельна ZLP 630, 6м. (фарба+цинк) у кількості 2 шт. у комплектації згідно з актами прийому передачі від 17.08.2018 кожна, а саме:

№НайменуванняОд. вим.Кіл-ть
1 х6м
1Передня балюстрада шт.3
2Задня балюстрадашт.3
3Платформа залізнашт.3
4Торцева боковинашт.2
5Болт М12х130шт.16
6Болт М12х140шт.16
7Болт М12х80шт.12
8Гайка М12шт.44
9Шайба М12шт.28
10Шайба пружинна М12шт.44
11Шайба збільшена М12шт.60
12Передня опорна стійка балкишт.2
13Задня опорна стійка балкишт.2
14Верхній кронштейн балкишт.4
15Фронтальна балкашт.2
16Середня балкашт.2
17Задня балкашт.2
18Фронтальна стійкашт.2
19Талреншт.2
20Болт М16х120шт.16
21Болт М16х130шт.12
22Гайка М16шт.28
23Шайба М16шт.56
24Шайба пружинна М16шт.28
25Головка консолішт.2
26Болт М20х140шт.4
27Гайка М20шт.4
28Шайба М20шт.8
29Шайба пружинна М20шт.4
30Розподільча втулка ф22; L-55шт.4
31Коуш для тросівшт.6
32Двигун з редуктором ZLP630шт.2
33Палець-фіксатор для механізму підйому ф16; L-132шт.2
34Болт М10x90шт.4
35Гайка М10шт.4
36Шайба М10шт.8
37Запобіжне гальмо (уловлювача)шт.2
38Щит управління з дистанційним пультомшт.1
39Кабель електричний L=100m, кг-5G, 2,5mm2шт.1
40Трос вантажний L=100m, D=0.83шт.4
41Трос розвантажувальний L=7m, D=0,83 (2шт в бухті)шт.2
42Зажим для тросівшт.32
43Вантаж троса вантажного (12кг)шт.4
44Болт М12x80шт.8
45Гайка М12шт.8
46Шайба М12шт.16
47Шайба пружинна М12шт.8
48Колесо фасаднешт.2
49Болт М10x75шт.4
50Гайка М10шт.4
51Шайба М10шт.8
52Шайба пружинна М10шт.4
53Колесо ходовешт.4
54Болт М10x25шт.16
55Гайка М10шт.16
56Шайба М10шт.32
57Шайба пружинна М10шт.16
58Обмежувачшт.2
59Болт М10x30шт.4
60Гайка М10шт.4
61Шайба М10шт.8
62Противагишт.36
63Технічний паспортшт.1
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Картель Буд» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21, оф. 606; ) суму основної заборгованості у розмірі 9 283 (дев`ять тисяч двісті вісімдесят три) грн 85 коп., пеню у розмірі 692 (шістсот дев`яносто дві) грн 25 коп., 24 % річних у розмірі 897 (вісімсот дев`яносто сім) грн 35 коп. та судовий збір у розмірі 4 621 (чотири тисячі шістсот двадцять одну) грн 01 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Картель Буд» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 6; ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 3017; код класифікації доходів бюджету - 22030101) судовий збір у розмірі 2 681 (дві тисячі шістсот вісімдесят одну) грн 01 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 17.07.2019.

Суддя Г.П. Бондаренко