ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Справа № 909/117/19

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Байталюка В. Д., при секретарці судового засідання Боштан У. Г., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі його регіональної філії «Львівська залізниця»

до департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради

про стягнення збитків у сумі 9419,95 грн

представники сторін:

від позивача - Яремко П. С., довіреність від 29.10.2018;

від відповідача - Заяць В. В. довіреність № 03-11/1693 від 20.07.2017.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося в Господарський суд Івано-Франківської області з позовом в особі його регіональної філії «Львівська залізниця» до департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про стягнення збитків в сумі 12404,34 грн. по відшкодуванню коштів за надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення м. Чернівців.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2019 у відповідності до пункту 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України даний позов передано до Господарського суду Чернівецької області.

Ухвалою суду від 04.03.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 25.03.2019 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 17.04.2019, зобов`язано відповідача надати письмовий відзив на позов та повідомлено сторін про дату, час та місце розгляду справи.

10.04.2019, через канцелярію Господарського суду Чернівецької області, від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 1031) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

16.04.2019, представником відповідача подано відзив на позовну заяву (вх. № 1463), в якому зазначається, що відповідач позовних вимог не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

17.04.2019 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Байталюка В. Д. у відпустці засідання не відбулось, а учасникам справи вручено повідомлення про неможливість проведення судового засідання.

19.04.2019, через канцелярію господарського суду Чернівецької області, від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 1087) про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції забезпечення проведення якої доручити Господарському суду Львівської області, Західному апеляційному господарському суду, Шевченківському районному суду м. Львова.

Ухвалою суду від 03.05.2019 підготовче засідання призначено на 15.05.2019.

Ухвалою суду від 15.05.2019 підготовче засідання відкладено на 04.06.2019.

27.05.2019, через канцелярію Господарського суду Чернівецької області, від представника позивача надійшла заява (вх. № 1837) про долучення документів до матеріалів справи.

04.06.2019, від представника відповідача надійшло клопотання (вх. № 1932) в якому зазначається інформація по пільговим категоріям населення.

04.06.2019 у судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 20.06.2019.

13.06.2019, через канцелярію Господарського суду Чернівецької області, відповідачем подано клопотання (вх. № 2000) в якому зазначається інформація по пільговим категоріям населення.

20.06.2019, представником позивача, через канцелярію Господарського суду Чернівецької області, подано заяву (вх. № 1416) про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначається, що у зв`язку із проведенням уточнюючого перерахунку пільговиків, які отримують від позивача телекомунікаційні послуги, встановлено, що загальна кількість пільговиків зменшилась з 22 осіб до 17 осіб, тому виникла необхідність у зменшені розміру позовних вимог до 9419,95 грн.

Одночасно представником позивача подано заяву (вх. № 2058) про розгляд справи без його участі представника; закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 20.06.2019 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.07.2019.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (частини третя, четверта статті 11 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір про надання телекомунікаційних послуг є публічним, оператор, провайдер телекомунікацій зобов`язаний здійснювати надання послуг зв`язку кожному, хто до нього звертається на законних підставах, не має права відмовити у наданні послуг за наявності у нього такої можливості або надавати перевагу одному споживачеві перед іншими щодо укладення публічного договору, крім випадків, передбачених законодавством. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Приписами частини третьої статті 63 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012, визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Частинами першою та другою статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема: пільги щодо оплати послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Рішеннями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації від 01.12.2015 № 622 та від 26.01.2016 № 33, публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» () включено до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, що підтверджується копіями ліцензій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації серії «ДЛ» №№ 000151, 000289. Тобто, акціонерне товариство «Українська залізниця» є оператором телекомунікацій.

Відповідно до наданих позивачем ліцензій серії «ДЛ» №№ 000151, 000289, виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, акціонерне товариство «Українська залізниця» надає послуги фіксованого місцевого телефонного зв`язку з ємністю мережі понад 10000 номерів з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку на території Львівської, Тернопільської, Рівненської, Волинської, Закарпатської, Івано-Франківської та Чернівецької областей.

Категорії громадян, яким надано пільги з оплати послуг зв`язку, визначені Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань», «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про охорону дитинства», «Про прокуратуру».

Положеннями вказаних нормативно-правових актів, зокрема, встановлено право фізичних осіб, які мають визначений законами соціальний статус на отримання послуг зв`язку на пільгових умовах (з частковою оплатою їх вартості або безкоштовно), та обов`язок провайдера, оператора телекомунікацій надавати такі послуги з урахуванням встановлених чинним законодавством пільг.

Згідно приписів статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання.

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 89, частини першої статті 102 Бюджетного кодексу України, в редакції, що діяла з 01.01.2016, видатки місцевих бюджетів на державні соціальні програми, передбачені у підпункті «б» пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, зокрема, щодо пільг окремим категоріям громадян, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 102 Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 затверджено «Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» та встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», а також здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктом 3 Порядку, в редакції, що діяла до 24.06.2017 передбачено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Положення про департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради, департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради є виконавчим органом Чернівецької міської ради.

За змістом пунктів 2.1, 2.7, 2.10 розділу 2 Положення, основними завданнями департаменту є забезпечення на території міста реалізації державної політики у сфері соціально-трудових відносин, оплати і належних умов праці, зайнятості, соціального захисту населення; забезпечення ведення бази даних адресних соціальних допомог (АСОПД), Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (ЄДАРП), централізованого банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ), інших інформаційних систем та реєстрів, визначених Міністерством соціальної політики України; виконання функцій головного розпорядника коштів місцевого бюджету, в тому числі на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету.

Таким чином, судом встановлено, що до компетенції відповідача належить забезпечення реалізації на території Чернівецької міської ради державної політики у сфері соціального захисту населення, і саме відповідач як головний розпорядник коштів на фінансування державних соціальних програм зобов`язаний здійснювати розрахунки з організаціями - надавачами послуг за надані пільги окремим категоріям громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 № 426, яка набрала чинності з 24.06.2017, були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256.

З огляду на те, що даними змінами з пункту 1 Порядку були виключені норми про те, що цей Порядок визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг зв`язку за рахунок субвенцій з державного бюджету, отже за таких обставин, до 24.06.2017 відшкодування витрат за надані послуги зв`язку на пільгових умовах окремим категоріям, наданих позивачем, повинно було проводитись відповідачем за рахунок субвенції з державного бюджету до місцевого бюджету Чернівецької міської ради.

Враховуючи викладене та оскільки відповідачем доказів сплати позивачу відшкодування витрат за надані послуги зв`язку на пільгових умовах окремим категоріям, наданих позивачем, в період з 01.01.2016 по 24.06.2017 не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат за надані послуги зв`язку на пільгових умовах окремим категоріям громадян в період з 01.01.2016 по 24.06.2017.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 25.06.2017 по 31.12.2017, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 3, 10, 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад: організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги, і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою « 1-пільга», в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків; вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга».

Уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків згідно з формою « 7-пільга»; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга»; 3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою « 3-пільга»; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами « 4-пільга» та « 6-пільга».

За таких обставин, відповідач, як орган уповноважений державою здійснювати від її імені повноваження в спірних правовідносинах, зобов`язаний належно, у відповідності до вимог чинного законодавства виконати обов`язок з виплати позивачу відшкодування витрат за надані послуги зв`язку на пільгових умовах окремим категоріям громадян за період з 25.06.2017 по 31.12.2017, а отже позовні вимоги в цій частині є також обґрунтованими.

Відповідно до частини першої пункту 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п`ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (частина друга пункту 8 Порядку № 256).

Як вбачається з матеріалів справи, за 2016 та 2017 роки позивачем надавалися телекомунікаційні послуги на пільгових умовах населенню м. Чернівці.

Факт надання послуг позивачем у заявлений ним період підтверджується розрахунками видатків, які понесені позивачем на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за період 2016-2017 роки; договорами про надання послуг електрозв`язку, укладеними між позивачем та фізичними особами, яким ці послуги надавались; розрахунками та звітами, які надсилалися позивачем за супровідними та отримані управлінням соціального захисту населення Першотравневого району департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради та відповідачем 14.07.2016, 30.03.2017, 15.12.2017 та 14.12.2017. Факт отримання листів із списками пільговиків та розрахунками наданих послуг відповідачем не заперечувалися.

Позивачем в повному обсязі вимоги пункту 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117, не виконано - щомісячно до 25 числа не подано уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга». Натомість, позивач надсилав тільки річні розрахунки наданих пільговикам послуг, що не спростовує факту надання позивачем послуг пільговим категоріям населення м. Чернівці.

Однак, відповідач надані позивачем телекомунікаційні послуги не оплатив, що слугувало підставою для звернення останнього до суду за захистом свого порушеного права.

При цьому суд зазначає, що за наведеним вище законодавством та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117, відповідач є не лише розпорядником бюджетних коштів, а й органом, що контролює відомості, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги.

Відтак посилання представника відповідача на те, що відповідачем фактично не перевірялося надання позивачем телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, їхній обсяг, підставність надання та правильність обчислення, вказує на протиправне ухилення уповноваженого державою органу від виконання покладених на нього законодавством завдань та функцій, та неналежну реалізацію повноважень його посадовими особами.

Як вбачається з відзиву на позов та письмових пояснень відповідач покликається на те, що департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради не мав підстав та бюджетних призначень для здійснення відшкодування виплат на надання телекомунікаційних послуг, оскільки відсутній договір із позивачем про відшкодування пільг з оплати телекомунікаційних послуг, як підстави для виконання зобов`язань.

У зв`язку з цим суд зазначає, що департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради, який є розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг населення м. Чернівці, зобов`язане було на підставі приписів вищевказаних законів, положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 та Порядку № 256 здійснювати відшкодування витрат, понесених позивачем, внаслідок надання послуг зв`язку пільговим категоріям населення, які проживають на вищевказаній території, за рахунок державних субвенцій.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що Законом України «Про Державний бюджет України за 2017 рік», субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з оплати телекомунікаційних послуг окремим категоріям громадян не передбачені, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог Законів України.

Слід також зазначити, що за наведеним вище законодавством та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117, департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради є не лише розпорядником бюджетних коштів, а й органом, що контролює відомості, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги.

Відповідно до частини першої статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частина друга статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 по справі № 11/446, від 15.05.2012 у справі № 3-28гс12, постанові ВГСУ від 23.08.2012 у справі № 15/5027/715/2011, від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № 921/177/17-г/14, від 23.04.2018 у справі № 921/198/17-г/8.

За таких обставин, департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради відповідає за своїми зобов`язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Відтак, твердження відповідача, з посиланням на відсутність у місцевому бюджеті виділених коштів, не є підставою для звільнення його від обов`язку щодо оплати понесених позивачем витрат, пов`язаних з наданням телекомунікаційних послуг для пільгових категорій громадян.

Згідно з частиною шостою статті 48 Бюджетного кодексу України, зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин першої-четвертої статті 48 Бюджетного кодексу України.

Крім того, у листі від 30.06.2011 № 31-07310-10-24/16584 Міністерство фінансів України повідомило, зокрема, що деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

Таким чином, зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Телекомунікаційні послуги на пільгових умовах позивачем надавались не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі, в силу закону, має ці витрати позивачу відшкодувати за рахунок бюджетних коштів.

Відсутність укладених між департаментом праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради та позивачем договорів про відшкодування пільг з оплати телекомунікаційних послуг на 2016 та 2017 роки, як і не підписання відповідачем актів звіряння розрахунків, не може бути підставою для звільнення відповідача від законодавчо встановленого обов`язку компенсувати вартість фактично спожитих пільговими категоріями населення послуг.

Судом перевірено правильність нарахування понесених позивачем витрат на надання телекомунікаційних послуг за 2016 та 2017 роки (спірний період) та встановлено наступне.

За 2016 та 2017 роки згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ» позивачем зазначено, що ним надано телекомунікаційних послуг 17-ти фізичним особам-пільговикам. Однак, стосовно фізичної особи ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні відомості щодо надання йому телекомунікаційних послуг. Також, згідно листа Чернівецького міського відділу реєстрації актів цивільного стану від 31.05.2017 № 3185/15.1-05.05-68 фізична особа ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому надання їй позивачем телекомунікаційних послуг з травня 2017 року неможливе. Однак, представник позивача у судовому засіданні наполягав на стягненні з відповідача вартості наданих ним телекомунікаційних послуг померлій особі з травня по грудень 2017 року.

Отже, сума наданих позивачем телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян за 2016-2017 роки складає 8654,38 грн (за виключенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - період з травня по грудень 2017 року).

Таким чином, перевіривши правильність нарахування понесених позивачем витрат на надання телекомунікаційних послуг за 2016-2017 роки та відповідність наданих розрахунків приписам законодавства, суд зазначає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково в сумі 8656,24 грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за 2016 та 2017 роки.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору в разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 130, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі його регіональної філії «Львівська залізниця» до департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про стягнення збитків у сумі 9419,95 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради (58029, Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 176, ідентифікаційний код 26075395) на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) 8654,38 грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах та 1764,88 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позову акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі його регіональної філії «Львівська залізниця» до департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про стягнення збитків у сумі 9419,95 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.07.2019.

Суддя В. Байталюк

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/