СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" липня 2019 р. Справа № 917/408/19

Суддя-доповідач Тарасова І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава (вх. №2201 Х/2-5)

на рішення господарського суду Полтавської області від 05.06.2019 по справі №917/408/19 (суддя Кльопов І.Г., повний текст рішення складено 13.06.2019)

за позовом Приватного підприємства "Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна", с.Мартинівка, Карлівський район, Полтавська область

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава

про поновлення договору оренди землі,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року Приватне підприємство "Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна" звернулось до господарського суду Полтавської області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання поновленим договору оренди землі від 11 серпня 2008 року на земельну ділянку площею 0,6409 га (рілля) (0,6 га на 11.08.2008), кадастровий номер :00:005:2006 ( :00:006:0005 на 11.08.2008), яка перебувала в користуванні ВАТ "Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна" (правонаступник ПП "Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна") згідно договору оренди землі від 11 серпня 2008 року, зареєстрованого у Карлівському районному відділі Полтавської Регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 29.01.2009 року за №04 ( з урахуванням заяви від 03.04.2019 за вхід. №3423 та заяви про виправлення технічної помилки від 05.06.2019 вхід. №5851).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав про порушення відповідачем переважного права позивача, як добросовісного орендаря, на поновлення договору оренди землі, оскільки домовленість щодо істотних умов договору була досягнута.

Рішення господарського суду Полтавської області від 05.06.2019 по справі №917/408/19 позовні вимоги було задоволено. Визнано поновленим договір оренди землі від 11 серпня 2008 року на земельну ділянку площею 0,6409 га, кадастровий номер :00:005:2006 , зареєстрованого у Карлівському районному відділі Полтавської Регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", 29 січня 2009 року за №04, на умовах, викладених в резолютивній частині рішення.

Стягнуто з ГУ Держгеокадастру у Полтавській області на користь ПП "Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна" 1 921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 05.06.2019 по справі №917/408/19 та прийняти по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Одночасно в апеляційній скарзі позивач просить поновити строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції отримано ГУ Держгеокадастру у Полтавській області 21.06.2019, що підтверджує копією судового рішення по справі №917/408/19 із відбитком штампу канцелярії управління.

Також, скаржник просить суд апеляційної інстанції відстрочити ГУ Держгеокадастру у Полтавській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення по справі №917/408/19.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення її без руху, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень статті 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції на день подання скарги, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст.4 зазначеного Закону визначений розмір ставок судового збору, що справляється за подання позовних заяв до господарського суду, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду у суді першої інстанції була одна вимога немайнового характеру, за яку позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

В силу приписів п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, виходячи з положень п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору, що підлягає сплаті скаржником за подання апеляційної скарги у даній справі становить: 1921,00 грн. х 150% = 2881,50 грн.

До апеляційної скарги заявником не надано доказів сплати судового збору, натомість заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано відсутністю коштів на рахунках ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, необхідних для сплати судового збору, що апеллянт підтверджує наданою до матеріалів скарги випискою по рахунках ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 05.07.2019. Також, апелянт зазначає, що згідно з планом асигнувань загального фонду бюджету ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, відповідач матиме кошти для сплати судового збору на час ухвалення рішення за результатом розгляду апеляційної скарги.

Вказані обставини скаржник вважає такими, що мають бути враховані судом при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведений перелік є вичерпним.

Разом з тим, скаржник не належить до жодної з категорії осіб, визначеної законом, яким передбачено відстрочення сплати судового збору. Той факт, що апелянт належить до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України "Про судовий збір" або ж наявність підстав, встановлених ст. 8 Закону, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, скаржником суду апеляційної інстанції не доведено. При цьому, у наведеному вище переліку підстав, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк відсутня така підстава як залежність платника від бюджетного фінансування.

Підсумовуючи все вищенаведене, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги з викладених скаржником мотивів слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, скаржником не додано доказів сплати судового збору, що є порушенням вимог п.2 ч.3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України .

Крім того, відповідно до п. 3 ч.3. ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Таким чином, доказом надсилання копії апеляційної скарги іншим сторонам можуть бути подані в оригіналі або в належній чином засвідченій копії документів встановленої форми, що підтверджують надсилання засобами поштового зв`язку листа з копією апеляційної скарги та доданих до неї документів.

Згідно ч. 2 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено Кодексом.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Апелянтом до апеляційної скарги надано копію чеку ДП «Укрпошти» від 19.07.2019, якими він підтверджував направлення копії апеляційної скарги позивачу який, доречі, не завірений відповідно до приписів Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації.

Крім того, п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України конкретизовано у статті 259 ГПК України, якою визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Таким чином, в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 258, ст. 259 ГПК України, належним доказом, що підтверджує направлення апелянтом іншій стороні у справі копії апеляційної скарги та документів, які додаються скаржником до апеляційної скарги та які відсутні у іншій сторони, є опис вкладення до цінного або рекомендованого листа, що надається до суду разом із апеляційною скаргою.

Водночас, скаржником до матеріалів апеляційної скарги не надано опису вкладення, що є порушенням вимог ст. 259 ГПК України.

Згідно частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням викладеного, судя - доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимоги п. 2, п. 3 ч. 3 ст. 258, ст. 259 ГПК України, що відповідно до приписів статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків, встановлених судом, зокрема:

- доказів сплати судового збору в розмірі 2881,50 грн.

- належним чином завіреного фіскального чеку ДП «Укрпошти» та оригіналу або належним чином засвідченої копії опису вкладення до поштового відправлення, яким підтверджується направлення апеляційної скарги з доданими до неї документами позивачу.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 174, 234, пунктами 2, 3 частини третьої статті 258, статтями 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава на рішення господарського суду Полтавської області від 05.06.2019 по справі №917/408/19 залишити без руху.

4. Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава усунути недоліки апеляційної скарги. Докази усунення надати до Східного апеляційного господарського суду.

5. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач І.В. Тарасова