ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Справа № 903/189/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О. , суддя Павлюк І.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" на рішення господарського суду Волинської області від 18 квітня 2019 року у справі №903/189/19 (суддя Кравчук А.М.)

за позовом Заступника керівника Маневицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна"

про стягнення 50 373 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Маневицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хорлупівської сільської ради звернувся до господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" 50373 грн.

Рішенням господарського суду Волинської області від 18 квітня 2019 року у справі №903/189/19 частково задоволено позов Заступника керівника Маневицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хорлупівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" про стягнення 50373 грн. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" (вул.Кременецька, 36В, м.Луцьк, ) на користь Хорлупівської сільської ради (вул.Зелена,1, с.Хорлупи, Ківерцівський р-н, Волинська обл., ) 40 373 грн. 00 коп. (сорок тисяч триста сімдесят три грн. 00 коп.) заборгованості. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" (вул.Кременецька, 36В, м.Луцьк, ) на користь Прокуратури Волинської області (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, ) 1 539 грн. 65коп. (одна тисяча п`ятсот тридцять дев`ять грн. 65 коп.) в повернення витрат по сплаті судового збору. Провадження у справі на суму 10 000 грн. 00 коп. закрито.

Вказане рішення мотивоване тим, що на виконання умов договору ТОВ "Седер Україна" видалено аварійні дерева на території сільської ради та вивезено деревину "техсировину та дрова" на суму 120 373 грн. 00 коп., що підтверджується накладною №1 від 18 червня 2018 року. Проте, на рахунок цільового фонду Хорлупівської сільської ради від ТОВ "Седер Україна" на виконання умов договору надійшли кошти в сумі 70 000 грн. 00 коп., що підтверджено виписками по рахунку. Під час розгляду справи 02 квітня 2019 року відповідач здійснив оплату в сумі 10 000 грн.00коп., що підтверджується платіжним дорученням №1325. На день розгляду справи ТОВ "Седер Україна" не сплачено до бюджету Хорлупівської сільської ради 40 373 грн. 00 коп. за договором.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач - ТОВ "Седер Україна" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк для оскарження рішення, скасувати рішення господарського суду Волинської області від 18 квітня 2019 року у справі №903/189/19 та прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийнято із порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи. Судом не взято до уваги, що між відповідачем та позивачем велися перемовини, про відстрочення оплати, а також той факт, що відповідач не здійснює робіт в зимовий період, у зв`язку з чим не має можливості вчасно здійснити розрахунок з позивачем. Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" частково здійснювались оплати за отриманий товар. Судом не було взято до уваги також матеріальне становище відповідача, а також те, що відповідач звертався з пропозицією до позивача про мирне врегулювання даного спору, що свідчить про бажання відповідача здійснити погашення такої заборгованості.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23 травня 2019 року у справі №903/189/19 апеляційну скаргу ТОВ "Седер Україна" на рішення господарського суду Волинської області від 18 квітня 2019 року залишено без руху.

06 червня 2019 року від ТОВ "Седер Україна" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору та доказів відправлення апеляційної скарги позивачу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 червня 2019 року у справі №903/189/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Седер Україна" на рішення господарського суду Волинської області від 18 квітня 2019 року у справі №903/189/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано Маневицькій місцевій прокуратурі та Хорлупівській сільській раді протягом п`яти днів з дня одержання даної ухвали надати суду обґрунтовані відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України.

Маневицька місцева прокуратура та Хорлупівська сільська рада Ківерцівського району своїм правом передбаченим статтею 263 ГПК України не скористались, відзивів на апеляційну скаргу не надали.

За умовами статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розгляд апеляційної скарги здійснюється без виклику представників сторін, оскільки останніми не заявлялось клопотання в порядку частини 10 статті 270 ГПК України про проведення судового засідання з викликом учасників справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи у порядку письмового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29 березня 2018 року між Хорлупівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" укладений договір №29/03/18.

Згідно пунктів 1.1, 1.3, 2.1, 3.2, 3.3, 8.1 договору ТОВ "Седер Україна" зобов`язується власними силами та за рахунок власних коштів надати послуги по видаленню небезпечних та аварійних дерев на території Хорлупівської сільської ради в с. Хорлупи, а Хорлупівська сільська рада зобов`язується передати за оплату у власність ТОВ "Седер Україна" деревину, яка видаляється за цим договором. Кількість деревини визначається на підставі фактично вивезеної деревини та підтверджується актом приймання- передачі на ділянці лісозаготівель при кожній вивозці партії деревини. По закінченню ділянки виписується накладна на весь об`єм вивезеної деревини по цінах, вказаних в специфікації. ТОВ "Седер Україна" повинно надати Хорлупівській сільській раді весь перелік послуг, визначених в пункті 1.2. цього договору, якість яких відповідає умовам вимог нормативних документів, державних стандартів України та ордеру на право проведення робіт на території Хорлупівської сільської ради. Хорлупівська сільська рада не проводить грошову оплату наданих ТОВ "Седер Україна" послуг. ТОВ "Седер Україна" сплачує грошові кошти Хорлупівській сільській раді за весь об`єм вивезеної деревини по цінах, вказаних в специфікації. Ціни в специфікації вписуватимуться власноруч. Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2018 року включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами.

Докази про припинення дії чи зміну умов договору в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 173 Господарського кодексу України та статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно специфікації передбачено оплату за дров`яну деревину (техсировину) породи тополя за ціною 300 грн. за 1 м.куб., та за дрова - 100 грн. за 1 м.куб.

Хорлупівська сільська рада умови договору виконала повністю.

З дослідженого місцевим судом та перевіреного апеляційною інстанцією вбачається, що на виконання умов договору ТОВ "Седер Україна" видалено аварійні дерева на території сільської ради та вивезено деревину "техсировину та дрова" на суму 120373 грн. 00 коп., що підтверджується накладною №1 від 18 червня 2018 року.

Однак, на рахунок цільового фонду Хорлупівської сільської ради від ТОВ "Седер Україна" на виконання умов договору надійшли кошти в сумі 70000 грн. 00 коп. (31 серпня 2018 року - 10000 грн.00 коп., 26 жовтня 2018 року 20000 грн.00 коп., 26 листопада 2018 року 20000 грн.00 коп., 28 грудня 2018 року 20000 грн. 00 коп.), що підтверджено виписками по рахунку.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, 02 квітня 2019 року відповідач здійснив оплату в сумі 10000 грн.00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1325.

Таким чином, станом на момент розгляду справи в суді першої інстанції ТОВ "Седер Україна" не сплачено до бюджету Хорлупівської сільської ради 40373 грн. 00 коп. за договором.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Місцевим судом правомірно закрито провадження у справі щодо стягнення основного боргу в сумі 10000 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та наявні докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість відповідача в сумі 40373 грн. 00 коп. підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована, підставна та підлягає до стягнення, оскільки згідно статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що між позивачем та відповідачем велися перемовини про відстрочення оплати та те, що відповідач звертався до позивача з пропозицією про мирне врегулювання даного спору, оскільки матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 192 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд , зробивши спільну заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Однак, зазначеного зроблено не було.

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, не приймаються до уваги доводи ТОВ "Седер Україна" про те, що він не має можливості вчасно здійснити розрахунок з позивачем з огляду на не виконання робіт в зимовий період та з огляду на матеріальне становище відповідача, оскільки відповідно до статті 218 Господарського кодексу України та статті 617 Цивільного кодексу України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Стосовно доводів скаржника про те, що суд першої інстанції не врахував, що ТОВ "Седер Україна" здійснювались оплати за отриманий товар, колегія суддів зазначає наступне.

На підтвердження оплати заборгованості відповідачем не надано апеляційному суду жодного підтверджуючого документа.

Крім того, відповідно до частин 2, 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1 та 3 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з частиною 4 статті 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 8 статті 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З матеріалів справи колегією суддів вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, відтак міг подати докази сплати боргу під час розгляду справи саме місцевим судом.

У разі наявності таких документів, відповідач не був позбавлений можливості у порядку частини 4 статті 80 ГПК України письмово та завчасно повідомити суд першої інстанції про неможливість подання у встановлений законом строк доказів, та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у встановлений строк.

Разом з цим, розмір остаточної заборгованості відповідача буде визначено в порядку виконавчого провадження після набрання законної сили рішення суду по даній справі з урахуванням добровільної сплати відповідачем наявної заборгованості.

Колегія суддів вважає правомірним звернення Заступника прокурора Маневицької місцевої прокуратури в інтересах Хорлупівської сільської ради до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Седер Україна" заборгованості, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 1, 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

При цьому поняття "інтереси держави" є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (Рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08 квітня 1999 року).

За таких обставин визначальним є обґрунтування органом прокуратури підстав для його звернення із позовом в інтересах відповідного суб`єкта владних повноважень, у даній справі - Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, а також належність перевірки та підтвердження судом цих підстав із наведенням відповідного обґрунтування.

Звертаючись до господарського суду Волинської області з позовом у даній справі, заступник керівника Маневицької місцевої прокуратури відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 Господарського процесуального кодексу України належним чином обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив в чому полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Спірні правовідносини пов`язані зі сферою формування та виконання місцевого бюджету, до якого мають своєчасно та в повному обсязі надходити кошти, що безпосередньо стосується прав та економічних інтересів територіальної громади села Хорлупи.

Колегією суддів встановлено, що Хорлупівська сільська рада захист інтересів держави та територіальної громади не здійснює належним чином та звернулась до прокуратури з листом про представництво її інтересів, яке пояснює відсутністю посади юриста в сільській раді та відсутністю коштів на сплату судового збору, що підтверджує наявність виключного випадку для звернення прокурора з даним позовом.

У зв`язку з цим, бездіяльність сільської ради зі звернення до суду з відповідним позовом до ТОВ "Седер Україна" тягне за собою недоотримання місцевим бюджетом коштів, свідчить про неналежне виконання органом місцевого самоврядування своїх функцій у бюджетній сфері та є підставою для представництва прокуратурою в суді інтересів громади с.Хорлупи, яку представляє як орган місцевого самоврядування - Хорлупівська сільська рада.

Таким чином, доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" на рішення господарського суду Волинської області від 18 квітня 2019 року у справі №903/189/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Волинської області від 18 квітня 2019 року у справі №903/189/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №903/189/19 повернути до господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "24" липня 2019 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І.Ю.