ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.07.2019 р. Справа № 914/1423/18

Господарський суд Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

скарги Комунального некомерційного підприємства «Кам?янка-Бузька центральна районна лікарня», м.Кам?янка-Бузька Львівської області

на рішення та дії Головного державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби

у справі №914/1423/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Терон Девелопмент», м.Перемишляни Львівської області

до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Кам?янка-Бузька центральна районна лікарня», м.Кам?янка-Бузька Львівської області

про стягнення 1200000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області 29.05.2019 р. подано скаргу Комунального некомерційного підприємства «Кам?янка-Бузька центральна районна лікарня» на рішення та дії Головного державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби у справі №914/1423/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Терон Девелопмент» до Комунального некомерційного підприємства «Кам?янка-Бузька центральна районна лікарня» про стягнення 1200000,00 грн.

Ухвалою суду від 30.05.2019 р. відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Комунального некомерційного підприємства «Кам?янка-Бузька центральна районна лікарня» на рішення та дії Головного державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби у справі №914/1423/18 до повернення матеріалів справи №914/1423/18 з Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

08.07.2019 р. справа №914/1423/18 повернулась до Господарського суду Львівської області з Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, а отже в суду виникла можливість вирішити питання про прийняття до розгляду скарги на рішення та дії виконавця.

Розглянувши матеріали скарги, господарський суд прийшов до висновку, що її слід повернути скаржнику без розгляду у зв`язку з наступним.

Як передбачено ст. ст. 339, 340 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.169 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Стаття 170 ГПК України встановлює загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення. Так, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з ч.3 ст.169 ГПК України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Як передбачено ч.10 ст.11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Необхідною умовою забезпечення таких принципів господарського судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, пропорційність та розумність строків розгляду справи судом є відправлення іншим учасникам справи копій позовних заяв, відзивів, скарг, клопотань, заяв і доданих до них документів.

Незважаючи на відсутність в Господарському процесуальному кодексі України прямої вказівки про необхідність надсилання копії скарги, суд вважає, що з метою дотримання вищезазначених принципів господарського судочинства та оскільки подана скарга є процесуальною заявою, пов`язаною з виконанням рішення суду, і розглядається за правилами Господарського процесуального кодексу України, то вона, за аналогією, повинна відповідати вимогам ст. ст.164, 172 ГПК України щодо надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів, тобто відповідати також і іншим умовам, які вимагаються Кодексом, крім тих, що перелічені в п. п. 1 6 ч.1 ст.170 ГПК України та висуваються до письмових заяв і клопотань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається позовом в інтересах іншої особи,зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. (ч.1 ст.172 ГПК України).

Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належним доказом відправлення копії скарги та доданих до неї документів має бути опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо), подані в оригіналі.

Однак, як вбачається із матеріалів скарги, доказів надіслання скарги з додатками на адресу учасників справи суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу скаржника на те, що форма і зміст документів, які подаються до господарського суду, повинні відповідати вимогам, встановленим чинним законодавством для цих документів. Якщо законодавством встановлено вимоги до певних документів, то документи повинні відповідати цим вимогам.

Так, частинами 2, 4 та 5 статті 91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

При огляді матеріалів скарги судом встановлено, що всі додатки до неї подані в копіях, які не засвідчені жодним чином.

Отже, вказані документи не можуть вважатися доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу, оскільки не є ні оригіналами, ані належним чином засвідченими копіями.

Відповідно до ч.4 ст.170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд встановив, що скаргу подано без додержання вимог п.7 ч.1 ст.170 (не містить інших відомостей, які вимагаються цим Кодексом, а саме не відповідає вимогам ст. ст. 164, 172 ГПК України щодо надсилання іншим учасникам справи копії скарги і доданих документів та долучення документів на підтвердження відправлення).

З огляду на вищенаведене, скаргу слід повернути скаржнику.

Керуючись ст. ст. 91, 164, 169, 170, 172, 234, 235, 239, 339, 340 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу на дії та рішення державного виконавця повернути скаржнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Гоменюк З.П.