ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" липня 2019 р.Справа № 922/1199/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

При секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

за участю:

розпорядника майна - ОСОБА_4

розглянувши заяву боржника про усунення арбітражного керуючого ОСОБА_4 від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Антьє" (вх. № 23782 від 20.08.2018 р.)

розглянувши справу

за заявою ТОВ "ФК "Стандарт кепітал", м. Київ
до ТОВ "Антьє", м. Харків
про про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2018 р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Антьє", визнано безспірними вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" у розмірі 6800000,00 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_4, призначено попереднє засідання.

22.05.2018 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду було оприлюднене оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Антьє".

До суду від представника боржника надійшла заява (вх. № 23782 від 20.08.2018 р.), в якій він просив суд усунути арбітражного керуючого ОСОБА_4 від виконання повноважень розпорядника майна у справі про банкрутство ТОВ "Антьє", яка ухвалою суду від 20.08.2018 р. була призначена до розгляду на 11.09.2018 р.

Проте, призначене судове засідання не відбулось з причин направлення справи до суду апеляційної інстанції.

Під час перебування справи у суді апеляційної інстанції до суду надійшов відзив розпорядника майна (вх. № 26319 від 11.09.2018 р.) на заяву ТОВ "Антьє" про усунення розпорядника майна у справі про банкрутство ТОВ "Антьє", в якому арбітражний керуючий у задоволенні заяви боржника просив суд відмовити.

16.11.2018 р. справа повернулась до господарського суду Харківської області.

Враховуючи вищевикладене, суд призначив справу в попередньому засіданні, в тому числі, заяву боржника про усунення арбітражного керуючого ОСОБА_4 від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Антьє" до розгляду на 03.12.2018 р.

Проте, призначене судове засідання знову не відбулось з причин направлення справи до суду апеляційної інстанції.

07.03.2019 р. матеріали справи повернулись до господарського суду Харківської області.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 07.03.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_8

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2019 р. для розгляду справи визначено суддю Усатого В.О.

Враховуючи вищезазначене, суд призначив до розгляду заяву боржника про усунення арбітражного керуючого ОСОБА_4 від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Антьє" (вх. № 23782 від 20.08.2018 р.) 14.05.2019 р.

До суду від ТОВ Стандарт Кепітал" надійшли письмові пояснення щодо усунення розпорядника майна та пояснення щодо кредиторських вимог ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 14.05.2019 р. розпорядник майна заперечував проти скарги, вважає її необґрунтованою.

Представник ТОВ Стандарт Кепітал" також заперечував проти скарги та навів свої пояснення.

Представник боржника в судове засідання не з"явився, витребуваних документів не надав.

Враховуючи нез"явлення представника боржника та необхідність отримання витребуваних документів, суд відклав розгляд заяви боржника про усунення розпорядника майна на 14.06.2019 р.

В судове засідання 14.06.2019 р. учасники процесу не з"явилися, у зв"язку з чим розгляд заяви було відкладено на 09.07.2019 р.

В судове засідання 09.07.2019 р. представник боржника не з"явився.

Розпорядник майна просив відмовити в задоволенні заяви про його усунення , оскільки вважає її необґрунтованою.

Розглянувши заяву представника боржника (вх. № 23782 від 20.08.2018 р.) про усунення розпорядника майна, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону) , під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном.

Згідно ч.3 ст. 22 Закону, розпорядник майна зобов`язаний розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення; надавати державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; не пізніше двох місяців від дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість; брати участь у розробці плану санації у випадках, передбачених цим Законом, та за можливості проведення санації боржника розробити разом з боржником не пізніше двох місяців від дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство план санації боржника та подати його на розгляд комітету кредиторів; виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

Згідно ч.4 цієї статті, розпорядник майна несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх повноважень відповідно до законодавства України.

Відповідно ч.3 ст.114 Закону, усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов`язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

6) наявності конфлікту інтересів.

Суд зазначає, що оскільки на момент подання заяви про усунення розпорядника майна комітет кредиторів ще сформовано, ініціювання питання усунення арбітражного керуючого боржником не суперечить загальному змісту Закону.

В обґрунтування своєї заяви представник боржника зазначає, що арбітражний керуючий ОСОБА_4 має конфлікт інтересів, яких виходить з того, що попередній керівник боржника ОСОБА_3 є спадкодавцем по відношенню до розпорядника майна ОСОБА_4 згідно заповіту ОСОБА_3 , посвідченого ПН ХМНО Лавінда Н.О., відповідно до якого «все майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що на день моєї смерті буде мені належати і на яке за законом я матиму право, я заповідаю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » становить реальний конфлікт інтересів у розпорядника майна ОСОБА_4 , оскільки майновий інтерес ОСОБА_4 з отримання всього майна ОСОБА_3 перешкоджає об`єктивності та неупередженості прийняття рішень у справі про банкрутство ТОВ «АНТЬЄ».

Відповідно до частин 4 та 5 ст.98 Закону, під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний додержуватися вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" щодо обмеження використання своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, одержання дарунків (пожертв). Порушення арбітражним керуючим вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", а також виникнення конфлікту інтересів під час здійснення його повноважень є підставою для усунення його від виконання обов`язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство, про що господарський суд виносить ухвалу.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст.1255 ЦК України, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту.

Судом встановлено, що до заяви представника боржника, доручення якому надано директором ОСОБА_3 , яка займала посаду директора ТОВ «АНТЬЄ» менше місяця, а саме: з 25.07.2018 р. по 22.08.2018 р., долучено заповіт від 25.07.2018 р., згідно якого ОСОБА_3 все її майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що день її смерті буде їй належити і на яке за законом вони матиме право, вона заповідає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд констатує, що спадкоємці мають бути максимально ідентифіковані у заповіті. Однак, у наданому заповіті значиться тільки фамілія, ім"я та по-батькові, а також дата народження спадкоємця, проте суд вважає це недостатніми доказами для визначення, що саме на користь арбітражного керуючого ОСОБА_4 укладено цей заповіт, який не є ні її родичем, ні її знайомим.

Крім того, арбітражний керуючий ОСОБА_4 не був обізнаний щодо наданого заповіту та дізнався про існування його з матеріалів справи.

Суд зазначає, що заявником не доведено, яким чином арбітражний керуючий ОСОБА_4 використовує свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, одержання дарунків (пожертв), а також як впливає наданий заповіт приватної фізичної особи , яке не має на цей час відношення до боржника , на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Другою підставою для усунення розпорядника майна, боржник зазначає подання розпорядником майна неправдивих відомостей , які полягають в тому, що до матеріалів справи розпорядником майна надано документи боржника, які підписані особою, яка не мала права їх підписувати ( ОСОБА_7 ) та на яких стоїть печатка боржника, яка у тій особі не могла бути. А також, що розпорядник майна вводить в оману суд що від боржника повертаються направлені на його адресу листи з відміткою :за закінченням строку зберігання".

Суд зазначає, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 05.05.2018 р. підписантом ТОВ "Антье" був ОСОБА_7 , тому не вбачає будь яких порушень у наданні ним розпоряднику майна копії статуту та копії наказу про призначення ОСОБА_7 директором. Більш того, посилання боржника на наявність у ОСОБА_7 підробної печатки є лише міркуванням та домислом боржника, оскільки не містять жодного належного доказу.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що розпорядником майна 01.06.2018 р. на ім"я керівника боржника було направлено листа № 1-6-18-1 з вимогою надання інформації про товариство, інформації необхідної для подання обов`язкової звітності розпорядника майна та інформації про час проведення інвентаризації боржника, а також 01.06.2018 р. розпорядником майна було направлено на ім`я керівника ТОВ "Антьє" лист № 1-6-18-2 з вимогою надання документації боржника для проведення аналізу фінансово-господарської діяльності. Вищевказані листи було направлено Укрпоштою 01.06.2018р. з описом вкладення та оголошенням цінності, які було повернуто на адресу відправника у зв`язку із закінченням терміну зберігання, про що свідчить відмітка із печаткою Укрпошти на поштовому конверті. Крім того вищезазначене поштове відправлення - є відправленням «Експрес» і тому згідно п.116 «Правил надання послуг поштового зв`язку» строк зберігання відправлення «EMS» складає 14 календарних днів.

Крім того слід зазначити що останній листи на ім`я керівника боржника № 1-8-18-1 та№ 1-8-18-1/2 від 17.08.2018р. відправлені розпорядником майна вже на нову адресу боржника: АДРЕСА_2 також повернуто із позначкою "за закінчення строку зберігання".

Ще однією підставою для усунення розпорядника майна боржник зазначає зловживання його правами, які виражаються в неподанні ним у встановлений законом строк після подання заяви про забезпечення позову самого позову щодо вирішення юридичної долі нежитлової будівлі літ А-4, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , посилаючись на ч.3 ст.138 ГПК України.

Суд зазначає, що 14.06.2018 р. до суду надійшла заява розпорядника майна, в якій заявник просив: накласти арешт на нежитлову будівлю літ. "А-4", загальною площею 1707,4 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , витребувати у приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Задоріної Вікторії Вікторівни завірені копії документів здійсненого правочину від 25.08.2016 р. щодо відчуження нежитлової будівлі літ. "А-4", загальною площею 1707,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , та передати вищезазначену нежитлову будівлю в управління розпорядника майна з метою його збереження.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону, господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може , в тому числі, зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника.

Згідно ч.3 ст. 22 Закону, розпорядник майна зобов`язаний , в тому числі, вживати заходів для захисту майна боржника.

Таким чином, законом не заборонено розпоряднику майна звертатися до суду із заявами для захисту та збереженню майна банкрута.

Крім того, ухвалою суду від 31.07.2018 р. відмовлено розпоряднику майна в задоволенні цієї заяви.

Суд також вважає за необхідне відмітити, що розпорядником майна з метою виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі направлялося до боржника (його керівників) 31 листа з вимогою надання йому інформації про товариство , документації, необхідної для обов"язкової звітності розпорядника майна та інформації про час проведення інвентаризації , де які з яких були отримані керівником боржника, деякі вже повернулися з відміткою "із закінченням терміну зберігання", проте боржником не виконано вимог закону та суду, інвентаризація не проведена, документи розпоряднику майна не надані, заяви з грошовими вимогами боржником не розглянуті. Крім того, боржник не забезпечив явку свого представника на розгляд його заяви про усунення розпорядника майна.

Відповідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статей 76, 77, 78 та 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що заява боржника ґрунтується лише на припущеннях та домислах, не підтверджена жодним належними та допустимими доказами, суд відмовляє боржнику в задоволенні заяви про усунення розпорядника майна ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 22-25, 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 233-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити боржнику у задоволенні його заяви про усунення арбітражного керуючого ОСОБА_4 від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Антьє" (вх. № 23782 від 20.08.2018 р.).

Ухвалу направити боржнику, розпоряднику майна, ТОВ "ФК "Стандарт кепітал".

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.07.2019 р.

Суддя Усатий В.О.