ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/1658/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,
повноваження секретаря судового засідання за дорученням головуючого здійснює помічник судді Шкурдова Ю. С.,
за участю представників:
позивача не з`явився,
відповідача не з`явився,
третьої особи не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду Одеської області від 02.01.2019 (суддя Цісельський О. В.) і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 (головуючий суддя Мишкіна М. А., судді Будішевська Л. О., Таран С. В.)
у справі № 916/1658/18
за позовом Міністерства оборони України
до фізичної особи-підприємця Веремея Сергія Леонардовича
за участю третіх осіб, що не заявляють позовних вимог на предмет спору на стороні позивача Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс"
про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до фізичної особипідприємця (далі ФОП) Веремея Сергія Леонардовича про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення торговельного місця № 4957 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вулиці Рожевій на території товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" (далі ТОВ "Промтоварний ринок", Ринок) за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вулиця Базова, 20.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дію договору від 01.12.2016 № ВКС-1411 про надання відповідачу права платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру (далі договір) на території Ринку припинено за ініціативою Міністерства оборони України на підставі пункту 7.3. цього договору, про що відповідач був неодноразово повідомлений, однак не звільнив торговельне місце № 4957 та разом з третіми особами створює позивачу перешкоди в користуванні ним.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.01.2019, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю.
2.2. При ухваленні рішень зі справи суди попередніх інстанцій виходили з того, що одностороння відмова від договору не допускається, а пункт 7.3. договору від 01.12.2016 № ВКС-1411, яким сторони визначили можливість його припинення, не містить умов, які надавали б будь-якій зі сторін право на односторонню відмову від цього договору. Доказів розірвання зазначеного договору у передбаченому чинним законодавством порядку матеріали справи не містять. При цьому місцевий та апеляційний господарські суди зазначили, що одностороння відмова від договору з боку Міністерства оборони України суперечить положенням статей 782, 783 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки така відмова від договору не обумовлена будь-якими підставами, встановленими законодавством. Суд апеляційної інстанції наголосив, що з аналізу статті 651 ЦК України та статті 188 Господарського кодексу України (далі ГК України) вбачається, що договір не може бути розірваний в односторонньому порядку за ініціативою однієї із сторін за відсутності правових підстав, визначених ЦК України та ГК України, у тому числі спеціально визначених умовами укладеного договору, оскільки в такому випадку одностороння відмова від договору може порушити права орендаря, який належним чином виконував взяті на себе зобов`язання.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи
3.1. Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права (неправильне тлумачення частини першої статті 188 ГК України і частини першої статті 651 ЦК України), просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення зі справи скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
3.2. Вимоги касаційної скарги Міністерство оборони України обґрунтовує тим, що можливість відмови від договору в односторонньому порядку передбачена положеннями статті 188 ГК України, приписами статей 525, 651 ЦК України та пунктом 7.3. договору від 01.12.2016 № ВКС-1411.
3.3. У відзиві на касаційну скаргу ФОП Веремей С. Л. просить залишити без задоволення касаційну скаргу Міністерства оборони України. При цьому звертає увагу на те, що суди дійшли обґрунтованого висновку, що договір від 01.12.2016 № ВКС-1411 не є припиненим та відповідно правомірно відмовили у задоволенні позову Міністерству оборони України.
3.4. У відзиві на касаційну скаргу Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" посилаючись на те, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати та задовольнити касаційну скаргу Міністерства оборони України у повному обсязі.
4. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
4.1. Міністерством оборони України, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області і ТОВ "Промтоварний ринок" укладено договір від 21.02.2000 № 181/9-83р, за умовами пунктів 1.1. та 1.2. якого Міністерство оборони України надало згоду на вилучення земельної ділянки площею 4,33 га (з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2 га, вартість понесених витрат з його обладнання становить 264 661,00 грн), що розташована на території військового містечка № 7 Одеського гарнізону, військова частина НОМЕР_1 , та передало зазначену земельну ділянку Авангардівській селищній раді Овідіопольського району Одеської області. Рада приймає названу земельну ділянку площею 4,33 га для передачі у встановленому законодавством порядку в постійне користування ринку.
Відповідно до пункту 5.1. зазначеного договору Міністерство оборони України має право протягом 99 (дев`яноста дев`яти) років з дня підписання цього договору безкоштовного користування на власний розсуд 50 (п`ятдесятьма) місцями під 20-футові контейнери, що розміщені на території Ринку по вулиці Рожевій та розташованих на цих місцях вказаних контейнерів, а Ринок визнає таке право та зобов`язується безкоштовно здійснювати охорону, загальне освітлення, прибирання території, забезпечувати вільний доступ до вказаних контейнерів.
4.2. Міністерство оборони України, Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області та ТОВ "Промтоварний ринок" 25.04.2000 підписали акт прийому-передачі земельної ділянки з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком, розташованої на території військової частини А-4139 в Одеському гарнізоні на сьомому кілометрі Овідіопольської дороги.
4.3. Міністерством оборони України і Концерном "Військторсервіс" (далі Концерн) укладено договір доручення № 1 від 14.06.2016, за умовами пункту 1.1. якого Міністерство оборони України доручає, а Концерн приймає на себе доручення та зобов`язується вчиняти від імені Міністерства оборони України юридичні дії, пов`язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів (загальна кількість 50 місць) на території Ринку по вул. Рожевій, з отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін у судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов`язаних з виконанням цього договору.
Відповідно до пункту 5.1. договору доручення цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.05.2019. Договір вважається автоматично продовженим на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не повідомить іншу про відмову від подальшої дії договору у письмовій формі не пізніше ніж за один календарний місяць до закінчення терміну його дії.
4.4. Міністерством оборони України від імені якого діє Концерн (сторона-1) на підставі договору доручення від 14.06.2016 та ФОП Веремей С.Л. (сторона-2) укладено договір від 01.12.2016 № ВКС-1411 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру. Згідно з пунктом 1.1. якого сторона-1 надає стороні-2 право платного користування місцями для встановлення 20-футового контейнеру (далі Майно) на спеціально визначеній для цієї мети відкритій території, а сторона-2 зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги з розміщення Майна згідно з умовами цього договору.
За договором № ВКС-1411 для встановлення Майна виділено відкриту територію, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, територія ТОВ "Промтоварний ринок", вул. Рожева, торговельне місце № 4957 (пункт 1.2. договору).
Згідно з пунктами 2.4.2., 2.4.5., 3.1., 3.2., 3.3. договору № ВКС-1411 сторона-2 зобов`язується здійснювати оплату за користування місцем для встановлення Майна та інші платежі, передбачені умовами договору вчасно і в повному обсязі. Протягом двох робочих днів з дня отримання акта виконаних робіт (наданих послуг), що вказані в пункті 3.1. договору, направити стороні-1 підписаний акт або мотивовану відмову від його приймання. У разі неповернення оформленого акта виконаних робіт (наданих послуг) у вказаний термін, послуги вважаються прийнятими стороною-2 та підлягають оплаті в повному обсязі. Сторона-2 щомісяця сплачує платіж шляхом перерахування відповідної суми, зазначеної в пункті 3.2. цього договору, на розрахунковий рахунок сторони-1 на підставі рахунків сторони-1 у період з 10-го по 20-те число поточного місяця. У разі якщо сторона-2 здійснює оплату наданих послуг шляхом внесення коштів у касу сторони-1, то сума, яку вона повинна сплатити стороні-1, збільшується на 1 % (один відсоток). Сторона-2 зобов`язана самостійно отримувати рахунок та акт виконаних робіт. Загальна вартість наданих послуг з розміщення 1 (одного) 20-футового контейнера на виділеній території за цим договором на місяць складає, з урахуванням ПДВ, 2 680,00 грн. Вартість послуг за договором може бути переглянута у випадках, передбачених законодавством України. У разі зміни розміру оплати сторона-1 повинна попередити про це сторону-2 в десятиденний строк до початку місяця, в якому змінюється розмір оплати. Зміна розміру плати оформлюється додатковою угодою сторін.
Пунктом 7.1. договору № ВКС-1411 передбачено, що договір набуває чинності з 01.12.2016 року і діє до 31.05.2019 року включно.
4.5. За умовами пункту 7.2. договору № ВКС-1411 останній розривається в односторонньому порядку при заборгованості по оплаті більше, ніж 2 місяці.
4.6. Відповідно до пункту 7.3. договору № ВКС-1411 сторони дійшли згоди про те, що дія договору припиняється у випадках:
закінчення терміну, на який він був укладений;
за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.
4.7. Міністерством оборони України і Концерном 06.03.2018 укладена додаткова угода № 1 до договору доручення від 14.06.2016 № 1, якою змінено мінімальний розмір плати за надання права платного користування торговельним місцем, що становить 16 925,40 грн. (з ПДВ) на місяць, та внесено інші зміни.
4.8. 29.03.2018 філія Одеське управління військової торгівлі (далі Філія) Концерну надіслала ФОП Веремей С.Л. лист за вих. № 406/32, яким повідомила про укладення 06.03.2018 Міністерством оборони України і Концерном додаткової угоди до договору доручення № 1 та визначення мінімального розміру плати за надання права платного користування одним місцем за встановлення 20-футового контейнера у розмірі 16 925,40 грн та просила протягом 15 днів після отримання повідомлення з`явитися до Філії з метою врегулювання питання щодо подальших договірних відносин, які передбачають право платного користування торговельним місцем № 4957. У листі також зазначено, що в разі нез`явлення до Філії у зазначений термін дію укладеного з ФОП Веремей С.Л. договору буде припинено відповідно до пункту 7.3. договору.
4.9. 12.04.2018 ФОП Веремей С.Л. у відповідь на лист від 29.03.2018 звернувся до Філії з листом б/н, у якому, крім іншого, надав згоду на підписання додаткової угоди для внесення змін до договору № ВКС-1411 у разі наявності для цього зазначених підстав та вказав, що ненадання Веремей С.Л. примірників додаткових угод про внесення змін до договору буде свідчити про те, що такої пропозиції йому не надходило. Крім цього, категорично заперечив можливість односторонньої відмови від договору з боку Орендодавця згідно з пунктом 7.3. договору з огляду норми статті 291 ГК України.
4.10. 04.06.2018 Філія надіслала ФОП Веремей С.Л. лист № 747/19, в якому повідомила відповідача про припинення дії договору № ВКС-1411 за ініціативою Міністерства оборони України в порядку, передбаченому пунктом 7.3. цього договору. Крім того, в листі зазначено, що за наявності у ФОП Веремей С.Л. бажання надалі користуватися торговельним місцем та за умови, що вказане місце буде вільне, останній може звернутися до Філії у термін до 06.08.2018 із заявою про намір укласти договір у новій редакції, за яким мінімальна вартість користування торговельним місцем становитиме 16 925,40 грн. (з ПДВ) на місяць.
Позивач надав лише опис вкладення на адресу відповідача про відправлення листа із проектом договору у новій редакції (т. 1, а.с. 39(зворот). Доказів отримання відповідачем листа матеріали справи не містять.
4.11. Крім того, у газеті Одеські вісті від 09.06.2018, випуск № 44 (5068), розміщено оголошення такого змісту: за ініціативою Міністерства оборони України з 06.08.2018 припиняється дія договору про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, в тому числі припиняється дія договору № ВКС-1411 на користування торговельним місцем № 4957, на підставі повідомлення від 04.06.2018.
4.12. На виконання розпорядження начальника Філії від 06.08.2018 № 10 та з метою встановлення фактичного використання торговельного місця № 4957, яке знаходиться на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, комісія склала відповідний акт б/н від 07.08.2018. У даному акті зафіксовано, що торговельне місце № 4957 фактично використовується ФОП Веремей С.Л., який відмовляється його звільнити.
4.13. Посилаючись на те, що договір № ВКС-1411 припинив свою дію за ініціативою Міністерства оборони України відповідно до пункту 7.3. цього договору, а відповідач відмовляється звільнити торговельне місце № 4957, чим створює перешкоди позивачу в користуванні ним, Міністерство оборони України звернулося з позовом у цій справі.
5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
5.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
5.1.1. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
5.1.2. За приписами частини четвертої статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
5.2. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
5.2.1. У частині першій статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
5.2.2. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
5.2.3. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
5.2.4. Відповідно до частини першої статті 759 та статті 761 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.
5.2.5. Касаційний господарський суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір № ВКС-1411 є договором найму (оренди) майна, що випливає зі змісту положень послідовно укладених трьохстороннього договору від 21.02.2000 № 181/9-83р, договору доручення від 14.06.2016 № 1, якими опосередковано набуття позивачем майнового права користування асфальтованим майданчиком із розміщеними на ньому 50-ма торговельними місцями, та договору № ВКС-1411, за умовами якого ФОП Веремей С.Л. набув право платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру.
5.2.6. Відповідно до положень статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
5.2.7. Згідно з частинами першою і другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Отже, зазначеною нормою встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однією зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.
5.2.8. Відповідно до частин першої і четвертої статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Отже, за загальним правилом, встановленим як господарським, так і цивільним чинним законодавством, зміна та розірвання господарських та цивільних договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору).
5.2.9. Згідно з частинами першою і третьою статті 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.
5.2.10. За загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 ГК України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.
5.2.11. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 916/1684/18.
5.2.12. Попередніми судовими інстанціями встановлено, що пунктом 7.3. укладеного договору № ВКС-1411 сторони визначили випадки припинення дії цього договору: закінчення терміну, на який він був укладений, та за ініціативою однієї із сторін (сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці). Водночас зазначений пункт 7.3. договору № ВКС-1411 не містить ані підстав розірвання договору чи припинення ним дії (за виключенням закінчення строку, на який він був укладений), ані посилання на можливість вчинення певних дій в односторонньому порядку, ані положень щодо можливості відхилення від загального порядку розірвання господарських договорів, встановленого статтею 188 ГК України. У свою чергу, ініціатива однієї зі сторін договору щодо припинення його дії без отримання згоди на це іншої сторони в контексті наведених положень законодавства не тягне за собою таких правових наслідків, як дострокове припинення дії договору.
Із встановлених судами обставин вбачається, що ФОП Веремей С.Л. у відповідь на ініціативу Міністерства оборони України щодо припинення дії договору згоди на це не надавав, а Міністерство оборони України з приводу розірвання згаданого договору (припинення ним дії) у визначеному законом порядку до суду не зверталося.
5.2.13. За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій стосовно того, що договір № ВКС-1411 як на час розгляду справи судом першої інстанції, так і на час апеляційного перегляду справи не був припиненим в зв`язку з його розірванням в односторонньому порядку за ініціативою Міністерства оборони України відповідно до пункту 7.3. цього договору.
5.2.14. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
При цьому положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.05.2015 у справі № 6-92цс15.
5.2.15. Оскільки договір № ВКС-1411 на час розгляду справи в судах попередніх інстанцій не був припиненим у зв`язку з його розірванням в односторонньому порядку з ініціативи Міністерства оборони України, тобто згідно з пунктом 7.1. цього договору останній був чинним до 31.05.2019 включно, і між сторонами існували договірні правовідносини, то це виключало можливість застосування обраного позивачем способу захисту порушеного права у вигляді усунення перешкод у користуванні майном, а саме: торговельним місцем № 4957.
5.2.16. При цьому Міністерство оборони України в позовній заяві просить суд зобов`язати відповідача та будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди в користуванні торговельним місцем шляхом його звільнення від розміщених на ньому 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу).
З цього приводу суди попередніх інстанцій також правильно зазначили, що така позовна вимога поширена на осіб, яких не визначено, не конкретизовано та яких не зазначено позивачем як відповідачів за його позовом, що не відповідає положенням чинного ГПК України. Суди попередніх інстанцій дійшли аргументованого висновку, що у даному випадку між сторонами по справі існують договірні орендні правовідносини, що в свою чергу виключає взагалі можливість застосування обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у здійсненні власником прав користування (негаторний позов) за умови наявності відповідних порушень.
5.2.17. Водночас колегія суддів відхиляє посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 16.05.2018 у справі № 420/504/16-ц. Так, предметом спору у вищезазначеній цивільній справі була вимога про визнання договорів оренди землі розірваними, в той час як у господарській справі № 916/1658/18 позивач не просить розірвати укладений між ним та відповідачем договір № ВКС-1411, проте вважає його таким, що припинив свою дію з ініціативи Міністерства оборони України. Отже, правовідносини і предмет позову у даних справах не є подібними.
6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
6.1. Звертаючись з касаційною скаргою, Міністерство оборони України не спростувало наведених висновків попередніх судових інстанцій та не довело неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих зі справи судових рішень.
6.2. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а оскаржувані рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.
7. Судові витрати
Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 02.01.2019 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі № 916/1658/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил