СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"24" липня 2019 р. Справа № 922/3143/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва Трейд" (вх.№2105 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.08.2015, постановлену суддею Дзюбою О.А. у приміщенні господарського суду Харківської області, якою визнано кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", у справі №922/3143/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Марбел-Рогань", м. Харків,

до ТОВ "Фірма "Рогань", м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.08.2015 визнано вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у розмірі 2759540,29 грн. (основна заборгованість) - 4 черга задоволення вимог кредиторів, 114686,22 грн. (неустойка - пеня) - 6 черга задоволення вимог кредиторів; 1218,00 грн. (витрати із сплати судового збору за подання заяви з кредиторськими вимогами) - 1 черга задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст.93 ГПК України в редакції, чинній на дату постановлення вказаної ухвали, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п`яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

04.07.2019, тобто майже через чотири роки після постановлення вищевказаної ухвали, кредитор, ТОВ "Мальва Трейд", подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу від 25.08.2015 про визнання вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" скасувати; для повного та всебічного розгляду справи витребувати справу №922/3143/15 у господарського суду Харківської області.

09.07.2019 вказана апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду разом із томом №4 справи №922/2977/18 (на 232 арк.), в якому міститься оскаржувана ухвала від 25.08.2019.

Відповідно до ч.1 ст.256 ГПК України в нині чинній редакції, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто скаргу подано із значним пропуском процесуальних строків, встановлених ГПК України як на момент постановлення оскаржуваної ухвали, так і на момент подання апеляційної скарги.

Апелянт надав клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (вх.№6418 від 09.07.2019), в якому зазначає, що оскаржувану ухвалу господарського суду від 25.08.2015 ТОВ "Мальва Трейд" не отримувало, оскільки стало стороною в даній справі лише 19.05.2016 внаслідок задоволення заяви ТОВ "Мальва Трейд" про заміну сторони правонаступником; після ознайомлення з матеріалами справи даному кредитору стало відомо, що ухвала суду від 25.08.2015 винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права (при цьому заявником не зазначено, коли саме він ознайомився з матеріалами даної справи №922/3143/15). Наведені обставини заявник вважає поважними причинами для відновлення пропущеного процесуального строку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 апеляційну скаргу залишено без руху з наступних підстав: посилання апелянта на необізнаність із ухвалою від 25.08.2015 суд не може визнати поважною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки у клопотанні не пояснено - з яких причин апелянт з травня 2016 року (з моменту набуття процесуального статусу сторони у справі №922/3143/15) не зміг ознайомитися з матеріалами справи, з текстами судових рішень у даній справі, своєчасно оприлюдненими у Єдиному державному реєстрі судових рішень, та звернутися з апеляційною скаргою протягом розумного строку і чи є вказані обставини об`єктивно непереборними й такими, що не залежали від його волі; перевіркою матеріалів скарги також встановлено, що заявником не повною мірою дотримано вимог п.2 ч.3 ст.258 ГПК України щодо надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1627,00 грн.; заявником не повною мірою дотримано вимог п.3 ч.3 ст.258, а також ст.259 ГПК України, щодо надання суду доказів направлення копій скарги іншим учасникам справи.

Для усунення вищевказаних недоліків апелянту надано десятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

23.07.2019 (тобто у межах встановленого судом строку) апелянт надав заяву (вх.№6870) про усунення недоліків апеляційної скарги.

До заяви додано докази сплати судового збору в сумі 1627,00 грн, докази направлення копій апеляційної скарги іншим учасникам справи, також у заяві зазначено про наступні причини пропуску строку апеляційного оскарження: значна частина судових рішень у даній справі піддавалася оскарженню як в апеляційному, так і в касаційному порядку, у зв`язку з чим частина матеріалів справи витребовувалася з одного суду до іншого, а тому видавалося неможливим ознайомитися з матеріалами справи у повному обсязі. Не наводячи будь-яких інших причин пропуску строку апелянт посилається на правову позицію Європейського суду з прав людини щодо необхідності забезпечення реалізації права особи на доступ до правосуддя.

Розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з урахуванням причин пропуску вказаного строку, наведених у заяві від 23.07.2019, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine, рішення від 26.04.2007) та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява " 50966/99, від 14.10.2003).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами і визначеними цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення у справі "Мельник проти України", N 23436/03, пункти 22 - 23, від 28 березня 2006 року).

Відповідно до ч.1 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Відповідне узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом, зокрема, у постанові від 25.06.2018 у справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010, від 31.08.2018 у справі № 908/1678/15-г, від 16.05.2019 у справі № 925/1372/18, від 14.05.2019 у справі № 916/1232/18, від 04.07.2019 у справі № 922/101/16 тощо.

Як уже зазначалося, заявник посилається на те, що значна частина судових рішень у даній справі піддавалася оскарженню як в апеляційному, так і в касаційному порядку, у зв`язку з чим частина матеріалів справи витребовувалася з одного суду до іншого, а тому видавалося неможливим ознайомитися з матеріалами справи у повному обсязі.

Проте, відповідно до відомостей системи "Діловодство спеціалізованого суду", після 19.05.2016 (дати набуття ТОВ "Мальва Трейд" процесуального статусу сторони у даній справи) перше оскарження судового рішення у справі (а саме, ухвали від 30.05.2017) мало місце лише у червні 2017 року, при цьому до суду апеляційної інстанції було надіслано не матеріали справи в цілому або їх частину, а лише матеріали апеляційного оскарження. При подальшому оскарженні судових рішень у справі (липень - вересень 2017 року) до суду апеляційної інстанції надсилалися: матеріали оскарження, томи №8 та №9 даної справи. Щодо тому №4 справи, в якому міститься оскаржувана ухвала господарського суду Харківської області від 25.08.2015 - його було надіслано до суду апеляційної інстанції 01.11.2017 разом з апеляційною скаргою на ухвалу від 30.05.2017 і після закінчення апеляційного перегляду повернуто до господарського суду Харківської області супровідним листом від 15.11.2017.

Колегія суддів зазначає, що заявником у клопотанні про поновлення пропущеного строку не пояснено, яким чином вказані обставини перешкоджали ТОВ "Мальва Трейд", наділеному процесуальними правами сторони у справі, ознайомитися з матеріалами справи, зокрема, з томом №4, в якому міститься оскаржувана ухвала, у період з травня 2016 року по липень 2019 року.

Окрім того, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 15.07.2019 суд апеляційної інстанції вказав на те, що судові рішення в даній справі розміщувалися в Єдиному державному реєстрі судових рішень, зокрема, оскаржувану ухвалу від 25.08.2015 оприлюднено в реєстрі 07.09.2015.

Однак апелянтом у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги не наведено жодних пояснень стосовно обставин, що перешкодили б йому ознайомитися з текстом оскаржуваної ухвали від 25.08.2015 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже, колегія суддів зазначає, що аргументи стосовно підстав для поновлення строку, наведені апелянтом у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, також не можуть бути визнані переконливими.

З огляду на установлені судом апеляційної інстанції обставини щодо неповажності наведених заявником причин тривалого пропуску строку на апеляційне провадження (майже 4 роки), посилання заявника на практику Європейського суду з прав людини щодо доступу до правосуддя колегія суддів визнає недоречним, враховуючи, що, як було встановлено вище, відповідно до правової позиції ЄСПЛ, таке право не є абсолютним і що апелянтом, всупереч вимогам ч.1 ст.74 ГПК, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не доведено наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідної процесуальної дії, у даному випадку, для подання апеляційної скарги протягом розумного строку.

Відповідно до приписів ч. 4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Згідно з п.4 ч.1 ст.261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва Трейд" на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.08.2015, якою визнано кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" у справі №922/3143/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачено ст.286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток заявнику: апеляційна скарга з додатками на 18 аркушах.

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.А. Пуль

Суддя О.О. Крестьянінов