ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.07.2019 р. Справа № 907/930/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши в порядку частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України заяву

Акціонерного товариства «Sotra Holding AG»

про відвід судді Пазичева В.М.

у справі №907/930/15

за позовом Акціонерного товариства «Sotra Holding AG»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал Карпати»

про визнання права приватної спільної часткової власності на об?єкт нерухомості

ВСТАНОВИВ

У провадженні Господарського суду Львівської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Стороженко О.Ф., суддя Кітаєва С.Б. та суддя Мороз Н.В. перебувала справа №907/930/15 за позовом Акціонерного товариства «Sotra Holding AG» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал Карпати» про визнання права приватної спільної часткової власності на об?єкт нерухомості.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2019р. у справі №907/930/15, у зв?язку з перебуванням судді Мороз Н.В. у відряджені, було визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя Стороженко О.Ф., суддя Кітаєва С.Б. та суддя Пазичев В.М. Інформацію внесено до системи автоматизованого розподілу.

09.07.2019р. Акціонерним товариством «Sotra Holding AG» подано заяву про відвід судді Пазичева В.М.

Ухвалою суду від 11.07.2019р. суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Пазичева В.М., у зв`язку з чим справу №907/930/15 для вирішення питання про відвід було передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу. Вказаною ухвалою суду було також зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді Пазичева В.М.

Так, відповідно до частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2019р., заяву про відвід судді Пазичева В.М. передано для розгляду судді Петрашку М.М. Інформацію внесено до системи автоматизованого розподілу.

У заяві позивач стверджує, що в даному випадку існують підстави для відводу судді, які передбачені пунктом 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, тобто позивач вважає, що суддя Пазичев В.М. не може розглядати справу №907/930/15 і підлягає відводу, оскільки існують інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Зокрема Акціонерне товариство «Sotra Holding AG» посилається на таке.

Господарським судом Львівської області у складі колегії суддів: Стороженко О.Ф. (головуючий суддя), суддя Кітаєва С.Б. та суддя Пазичев В.М., керуючись статтями 197, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, постановлено ухвалу від 21.06.2019р. у справі №907/930/15, якою відмовлено у задоволенні клопотання позивача про участь його представника у підготовчому судовому засіданні 11.07.2019р. у режимі відеоконференції.

Посилаючись при цьому також на справу №907/69/18, розгляд якої здійснювався Господарським судом Львівської області у складі судді Пазичева В.М., позивач зазначає, що у нього є сумніви щодо неупередженості судді, оскільки, як вказано у заяві, Акціонерному товариству «Sotra Holding AG» вже десятий раз відмовлено брати участь у розгляді справ в режимі відеоконференції, розгляд яких здійснюється за участю судді Пазичева В.М.

Позивач зазначає, що подаючи аналогічні клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції під час розгляду інших судових справ, до складу колегії яких не входив суддя Пазичев В.М., суди зазвичай задовольняли такі клопотання і перешкод у судовому захисті інтересів клієнтів не виникало.

Крім того, як на обставину, що свідчить про існування підстав для відводу судді Пазичева В.М., позивач посилається на те, що справа №907/69/18, яка розглядалася у складі судді Пазичева В.М., є пов?язаною з даною справою №907/930/15, оскільки у них беруть участь ті самі сторони, а спір у них виник з одного і того самого договору.

У заяві про відвід судді зазначено, що при розгляді справи №907/69/18 суддя Пазичев В.М. не лише відмовляв представнику позивача у проведенні відеоконференцій, але й залишив позовну заяву без руху без достатніх підстав (ухвала суду від 12.04.2019р.) та в подальшому залишив позов без розгляду з тих самих підстав.

При цьому позивач зазначив, що у даній справі 907/930/15 відповідачем заявлено таке ж клопотання про залишення позову без розгляду (з тих самих мотивів), яке суддею Пазичевим В.М. було задоволено у справі №907/69/18.

Окрім того, сумніви щодо неупередженості судді у позивача виникли ще під час залишення позову без розгляду у справі №907/69/18, оскільки, як ствердив позивач, порівнюючи клопотання відповідача про залишення позову без розгляду і мотивувальну частину ухвали суду від 14.06.2019р. у справі №907/69/18, вбачається, що вказані документи практично співпадають, що також в свою чергу, створює враження можливої упередженості судді.

Розглянувши подану заяву про відвід судді, суд зазначає таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України. Вказана норма передбачає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (пункт 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Статтями 126 та 129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Одним з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. А тому судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Проаналізувавши обставини, наведені заявником у поданій заяві, сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Пазичева В.М. обґрунтовуються розглядом та постановленням суддею ухвал в іншій справі №907/69/18.

Як зазначено Конституційним судом України в рішенні від 23.05.2001р. №6-рп/2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Як визначено у п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади", виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

У відповідності до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, наведені позивачем обставини не підтверджують обґрунтованості заявленого відводу судді Пазичева В.М. у даній справі, а тому у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Частиною 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведені вище норми Господарського процесуального кодексу України, беручи до уваги, що наведені заявником доводи не можуть бути підставою для відводу судді в розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку відмовити у задоволенні заяви про відвід судді.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Sotra Holding AG» про відвід судді Пазичева В.М. у справі №907/930/15 відмовити.

2. Справу №907/930/15 передати колегії суддів: Стороженко О.Ф. (головуючий суддя), Кітаєва С.Б. та Пазичев В.М. для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.