РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2019Справа № 910/4012/19

за позовом Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" на захист прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амарант"
провиплату компенсації за порушення майнових авторських прав 250 380, 00 грн.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Коновалов С.О.
Представники сторін:
від позивача:Молчанов П.В. - генеральний директор;
від відповідача:Дорошенко А.Ю. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (надалі - ПО "ОКУАСП") на захист прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (надалі - ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна"/ позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амарант" (надалі також - ТОВ "Амарант"/відповідач) про стягнення 250 380,00 грн. за порушення майнових авторських прав за використання без дозволу об`єкта правового захисту - музичного твору "Crazy All Му Life" (POWTER, DANIEL; MC AULEY III, WILLIAM; FIELDS, JOHN RANDALL).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач використав у своїй діяльності музичний твір без належного дозволу та без сплати авторської винагороди, чим останнім допущені порушення, передбачені вимогами п. а, ст. 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2019 відкрито провадження у справі № 910/4012/19, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 17.05.2019.

17.05.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заяви з процесуальних питань, а саме - заява з процесуальних питань №1 щодо належності та допустимості досліджуваних доказів у даній справ, а також заява з процесуальних питань №2 щодо висновків Верховного суду в аналогічних справах.

30.05.2019 від відповідача через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) суду надійшли заява № 2 щодо неіснуючих господарських відносин (зобов`язань), щодо відсутності собівартості не введеного в господарський оборот музичного твору, щодо відсутності нематеріального активу в основних фондах, оборотних засобах позивача, а окрім того - заява №1, у якій йдеться про визначення музичних термінів.

31.05.2019 від відповідачем через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) суду надано заяву, у якій позивач просив суд вирішити питання щодо стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу.

31.05.2019 від відповідачем через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) суду надано заяву № 3, у якій відповідачем ставиться під сумнів копія створених позивачем електронних даних.

10.06.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) суду відповідачем подані відзиви №1, №2 та № 3, у яких на підставі суб`єктивної складової конфлікту, об`єктивної складової конфлікту (підстав заперечень), об`єктивного зв`язку між дією (бездіяльністю) і певним наслідком, а також фактів, які мають матеріально-правове значення по справі (юридичних фактів) відповідно до: 1. підстав заяви; 2. змісту заяви; 3. наслідку заяви; 4. обґрунтування заяви; 5. висновків, з причин відсутності складу господарських - договірних відносин, цивільно-правового акту, предмета спору і предмета доказування, згідно з книгою першою "Загальні положення" розділом II, III, IV; книгою третьою "Право власності та інші речові права"; книгою четвертою "Право вальної власності"; книгою п`ятою "Зобов`язальне право" ЦКУ, ст. 19, 147, 133, 71 ГКУ; Глави 5. і та доказування"; ч. 5 ст. 96 "Електронні докази", відповідач просить суд не брати до уваги електронну копію сумнівних цифрових даних в спеціальному середовищі матеріального носія (DVD) та просить суд закрити провадження у справі відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) з причин відсутності складу господарських договірних відносин, цивільно-правового проступку, предмета доказування і предмета спору.

В судовому засіданні, що відбулось 19.06.2019 було встановлено, що спір має бути вирішений судом по суті з урахуванням наявних у матеріалах справи фактичних даних, у зв`язку із чим відмовлено у задоволенні вимог відповідача про закриття провадження у справі, про що відображено в ухвалі суду від 19.06.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.07.2019.

08.07.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) суду відповідачем надано у документ під заголовком «вступне слово», у якому відповідач наводить власні доводи щодо спору та просить суд не брати до уваги електронну копію сумнівних аудіо - відео даних, подану в спеціальному середовищі матеріального носія (DVD) диск) - ч. 5 ст. 96 ГПК України, закрити провадження у справі відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, за наслідком порушення предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів (ч. 1 ст. 20 "Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів") за наслідком відсутності предмета спору, а також просить суд постановити окрему ухвалу з причин неналежного виконання адвокатом професійних обов`язків (в тому числі щодо підтримання позовної заяви, що містить суттєві недоліки) - ч. 2 сг. 246 КУ.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Таким чином, спір має бути вирішений судом по суті з урахуванням наявних у матеріалах справи фактичних даних, а відтак, вимога відповідача про закриття провадження у справі, що була заявлена 08.07.2019 задоволенню не підлягає.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 246 ГПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Між тим, виходячи із обставин даної справи, не вбачається порушень законодавства або недоліків в діяльності, а також зловживання процесуальними правами з боку представника ПО "ОКУАСП", у зв`язку із чим, вимога відповідача про винесення окремої ухвали залишається судом без задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників ПО "ОКУАСП" та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ПО "ОКУАСП" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується свідоцтвом Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про облік організацій колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011.

На підтвердження права ПО "ОКУАСП" на звернення до суду за захистом авторського права ПО "ОКУАСП" надано

- свідоцтво про облік організації колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011;

- договір про управління майновими авторськими правами № АВ-24012014/01 від 24.01.2014, укладений між ПО "ОКУАСП" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (надалі - Договір № АВ-24012014/01);

- декларацію об`єкту авторського права (музичних творів) № 15 від 01.05.2016 на музичний твір "Crazy All Му Life" (автор музики та автор тексту: POWTER, DANIEL; MC AULEY III, WILLIAM; FIELDS, JOHN RANDALL; виконавець: Daniel Powter), що засвідчує майнові авторські права на публічне виконання в обсязі 16,67 %.

На підтвердження належності позивачу майнових авторських прав на спірні музичні твори ПО "ОКУАСП" надано:

- ліцензійний договір № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014, укладений ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (субвидавник) із ТОВ "Ворнер/Чаппел" (видавник) (далі - Ліцензійний договір № ВЧ-01112014/02-Д);

- додаток № 1 (роздруківка № 8 з каталогу музичних творів станом на 01.05.2016) якою видавник підтвердив станом на вказані дати факт передачі позивачу прав на спірний музичний твір.

На підтвердження публічного виконання музичного твору "Crazy All Му Life" у публічному закладі - бар готелю "AMARANT"; м. Київ, вул. Костянтинівська, б. 71-Д, у якому здійснює господарську діяльність відповідач, ПО "ОКУАСП" надано:

- акт фіксації №07/07/16 комерційного використання музичних творів способом публічного виконання від 07.07.2016 (далі - Акт №07/07/16);

- відеозапис (фіксацію використання музичних творів за допомогою технічних засобів) від 07.07.2016;

- фіскальний чек від 07.07.2016;

- рахунок №820160707 від 07.07.2016.

При розрахунку розміру компенсації за незаконне використання спірних музичних творів ПО "ОКУАСП" керувалась нормою п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" в редакції до 22.07.2018, згідно якої суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, з урахуванням при цьому норми абз. 2 п. 3 розділу 2 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", за змістом якої для визначення розміру компенсації застосовується розрахункова величина у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача компенсації у зв`язку з порушенням майнових авторських прав суб`єкта авторського права (позивача).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (в чинній редакції) суб`єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон), об`єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема, музичні твори з текстом і без тексту.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб`єктом авторського права.

Відповідно до статті 45 Закону суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління. Правові засади діяльності організацій колективного управління визначаються Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", яким визначено правові та організаційні засади колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в Україні, набув чинності 22.07.2018. Пунктом 2 частини шостої Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону внесено зміни до Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Разом з тим, відповідно до положень частини першої Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" цей Закон застосовуються до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності.

Таким чином, якщо правовідносини сторін у справі виникли до набрання чинності Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" (до 22.07.2018), положення останнього до них під час вирішення відповідних спорів судами не застосовуються.

Отже, враховуючи, що спірні правовідносини сторін у даній справі виникли до набрання чинності Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", під час вирішення даного спору судом застосовуються положення Закону України "Про авторське право і суміжні права" в редакції до 22.07.2018.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" в редакції до 22.07.2018 (надалі - Закон) повноваження на колективне управління майновими правами передаються організаціям колективного управління авторами та іншими суб`єктами авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів, укладених у письмовій формі.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним.

Таким чином, за наявності договорів із суб`єктами авторського права та/або суміжних прав на управління їх майновими правами, організації колективного управління відповідно до статті 45 Закону, яка надає право таким організаціям представляти інтереси власників майнових авторських прав, виконавців, виробників фонограм (відеограм), мають право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав.

Так, ПО "ОКУАСП", пред`явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб`єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав позивачем у таких випадках буде суб`єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася ПО "ОКУАСП", як організація колективного управління.

Організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. У разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб`єктів авторського права необхідно з`ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб`єктом авторського права (аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 922/2377/16).

За змістом статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31-33 Закону: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до частини третьої статті 426 ЦК України використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до частини першої статті 427 ЦК України майнові права інтелектуальної власності можуть бути передані відповідно до закону повністю або частково іншій особі.

Частиною третьою статті 15 Закону визначено, що виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Згідно з приписами статті 1 Закону публічне виконання - це подання за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім`ї або близьких знайомих цієї сім`ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час; публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі ("наживо"), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім`ї чи близьких знайомих цієї сім`ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - "наживо") несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Використання музичного твору безпосередньо у публічному закладі (а не шляхом здійснення користувачем передачі таких творів в ефір чи по кабелях) є публічним виконанням (аналогічний висновок містять постанови Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 910/4139/17, від 03.04.2018 у справі № 907/375/17, від 10.05.2018 у справі № 908/666/17, від 06.02.2018 у справі № 908/364/17, від 06.02.2018 у справі 908/657/17).

При цьому позивач (або інша особа що звернулася до суду в інтересах споживача) повинен довести належність йому (позивачеві) авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також використання об`єктів даних прав відповідачем. У свою чергу, відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об`єкта суміжних прав. Крім того, саме відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 Цивільного кодексу України) (аналогічний висновок містять постанови Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 908/666/17 від 04.07.2018 у справі № 910/9793/17, від 10.07.2018 у справі № 910/4139/17).

Так, згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, ПО "ОКУАСП" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011.

24.01.2014 між ПО "ОКУАСП" (Організація) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (видавник) укладено Договір № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами (далі - Договір № АВ-24012014/01), умовами якого передбачено, що:

- видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори (далі твори та субвидані твори разом - об`єкти авторського права), які належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об`єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього Договору (пункт 2.1 Договору № АВ-24012014/01);

- надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладення Організацією договорів на право використання об`єктів авторського права третіми особами, збір винагороди, її розподіл та виплату (п. 2.2 Договору № АВ-24012014/01);

- згідно цього Договору Організація отримує повноваження здійснювати колективне управління правами видавника, зокрема, на такий вид використання об`єктів авторського права як публічне виконання (п. п. 5.1.1 п. 5.1 Договору № АВ-24012014/01);

- територія, на якій Організація здійснює колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права - територія України (п. 6.1 Договору № АВ-24012014/01 та Додаток № 1 до цього договору);

- Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього договору будь-які юридичні дії, направлені на забезпечення та захист майнових прав видавника на об`єкти авторського права, повноваження на управління якими передані Організації за цим Договором, в порядку, визначеному у цьому розділі (п. 9.1 Договору № АВ-24012014/01);

- у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання, з метою захисту прав видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими права, має право:

пред`являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об`єктів авторського права без дозволу Організації (п.п. 9.2.1 п. 9.2 Договору № АВ-24012014/01);

вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав видавника, за умов отримання попередньої згоди видавника;

- дії, визначені в п. 9.2.1 Договору, Організація має право здійснювати без узгодження з видавником (п. 9.4 Договору № АВ-24012014/01);

- даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє безстроково (п. 12.1 Договору № АВ-24012014/01).

На виконання вимог п. 3.1 Договору № АВ-24012014/01, ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" надало декларацію об`єкту авторського права (музичних творів) № 15 від 01.05.2016 на музичний твір "Crazy All Му Life" (автор музики та автор тексту: POWTER, DANIEL; MC AULEY III, WILLIAM; FIELDS, JOHN RANDALL; виконавець: Daniel Powter), що засвідчує майнові авторські права на публічне виконання в обсязі 16,67 %, з якої вбачається, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" отримало майнові авторські права на спірний музичний твір від ТОВ "Ворнер/Чаппел" на підставі Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 (далі - Договір № ВЧ-01112014/02-д ).

За умовами Договору ВЧ-01112014/02-д:

- ТОВ "Ворнер/Чаппел" (видавник) надає ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (субвидавник) право на використання протягом строку (як він визначений у п. 11) на території (Україна) способами, вказаними в договорі, всіх творів, що входять до каталогу видавника, за виключенням Продакшн Музики (п. 2.1 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- для підтвердження надання права використання творів субвидавник на вимогу видавника надає засвідчені роздруківки з Каталогу, які містять характеристики творів у формі, наведеній у додатку № 1 до даного договору (п. 2.2 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- субвидавник має право використовувати твори протягом строку на території на умовах виключної ліцензії, зокрема, способом публічного виконання творів, тобто надання творів у живому виконанні або за допомогою технічних засобів (п. 2.3 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- субвидавник має право надавати права використання творів користувачам в межах території протягом строку договору в межах прав та способів використання, передбачених даним договором (п. 2.7 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- у випадку, коли субвидавнику стане відомо про будь-який випадок неавторизованого або такого, що порушує права використання тих чи інших творів, субвидавник (ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна") зобов`язаний невідкладно повідомити про це видавника (ТОВ "Ворнер/Чаппелл"), а видавник вправі самостійно визначити, чи використовувати засоби судового захисту та якщо використовувати, то які (п. 8.1 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- субвидавник вправі в досудовому порядку забезпечити дотримання і захищати всі права на твори на території або від свого імені та (або) від імені видавника без отримання попереднього погодження видавника, субвидавник не вправі ініціюювати від свого імені та (або) від імені видавника судові процеси відносно будь-яких творів без отримання попереднього письмового погодження видавника (п. 8.2 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- строк Договору починає обчислюватись з моменту його підписання та з урахуванням положень пункту 11.2, спливає 31 грудня 2014 року. При цьому сторони окремо обумовили, що Договір в частині надання прав субвидавнику розповсюджується на період, попередній даті укладення договору, а саме - з 01 січня 2014 року. Сторони окремо обумовили, що видавник надає субвидавнику право вимагати та отримувати від третіх осіб будь-які види винагороди та компенсацій за використання творів, не зібраних на момент укладення договору іншими субвидавниками видавника або правовласниками творів (п. 11.1 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- строк Договору може автоматично продовжуватись на наступний період в 1 (один) рік, якщо та до тих пір поки Договір не буде розірваний будь-якою зі сторін шляхом направлення письмового повідомлення іншій стороні не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів. При умові отримання такого повідомлення про розірвання даний Договір припиняється, починаючи з 30 червня або з 31 грудня, в залежності від того, яка дата слідує після спливу 30 (тридцяти) календарних днів (п. 11.2 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д).

З Додатку № 1 до Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-д (Роздруківка № 8 з каталогу музичних творів станом на 01.05.2016) якою видавник підтвердив станом на вказані дати факт передачі позивачу прав на спірний музичний твір) вбачається, що ТОВ "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" станом на 07.04.2017 та станом на 01.06.2017 підтвердили надання прав згідно Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-д по відношенню до наведеного в цих додатках переліку музичних творів, серед яких "Crazy All Му Life" (автор музики та автор тексту: POWTER, DANIEL; MC AULEY III, WILLIAM; FIELDS, JOHN RANDALL; виконавець: Daniel Powter) (п. 15, 16 Роздруківки № 8).

Відповідно до Додатків № 1/2 до Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-д вбачається, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" проінформувало ТОВ "Ворнер/Чаппелл" про використання на території України без відповідного дозволу музичних творів згідно переліку, серед яких "Crazy All Му Life" (автор музики та автор тексту: POWTER, DANIEL; MC AULEY III, WILLIAM; FIELDS, JOHN RANDALL; виконавець: Daniel Powter) (п. 15, 16 відповідного Додатку № 1/2);

Крім того, вказаними Додатками № 1, № 1/2 до Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-д, які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками ТОВ "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", останнє зазначене товариство наділено правом звернення до суду відповідно до діючого в Україні законодавства з метою захисту порушеного права.

Згідно вказаних Додатків № 1, № 1/2 ТОВ "Ворнер/Чаппелл" також погодилося з правом ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" доручати судове представництво ПО "ОКУАСП" (код 37396151) на підставі договору про управління майновими авторськими правами.

Враховуючи встановлені вище обставини та приписи статті 204 ЦК України (презумпція правомірності правочину), суд дійшов висновку про те, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" на підставі Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д та Додатків № 1 до нього (Роздруківка № 8) набуло майнові права щодо спірного музичного твору "Crazy All Му Life" (автор музики та автор тексту: POWTER, DANIEL; MC AULEY III, WILLIAM; FIELDS, JOHN RANDALL; виконавець: Daniel Powter), а ПО "ОКУАСП" на підставі Договору № АВ-24012014/01 та відповідно до декларації № 15 наділена повноваженнями на управління майновими правами суб`єкта авторського права - ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (позивача), зокрема щодо спірного музичного твору "Crazy All Му Life" (автор музики та автор тексту: POWTER, DANIEL; MC AULEY III, WILLIAM; FIELDS, JOHN RANDALL; виконавець: Daniel Powter), та, відповідно, правом на звернення з позовом до суду в інтересах позивача. Ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д та Договір № АВ-24012014/01 станом на час фіксації порушення (07.07.2016) були чинні, недійсними не визнавалися, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, позивачем доведено належність йому майнових авторських прав на спірні музичні твори.

При цьому, суд приймає до уваги презумпцію правомірності Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д, який укладений ТОВ "Ворнер/Чаппелл" з ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна". Крім того, судом враховано, що питання наявності прав у ТОВ "Ворнер/Чаппелл" на укладення відповідного ліцензійного договору перебуває поза межами вирішення даного спору.

Суд наголошує, що за змістом статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31-33 Закону: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 №71 "Про затвердження розміру, порядку та умов виплати винагороди (роялті) за комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань" (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 №657) надано право представникам уповноважених організацій колективного управління фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.

Таким чином, ПО "ОКУАСП" наділена правом фіксувати факти комерційного використання музичних творів способом публічного виконання/публічного сповіщення.

07.07.2016 представником Організації Чередніченком Євгеном Івановичем, який діяв на підставі довіреності № 16/01/16/1 від 30.12.2015, у барі готелю "AMARANT"; м. Київ, вул. Костянтинівська, б. 71-Д, у якому здійснює господарську діяльність відповідач, було зафіксовано факт публічного виконання спірного музичного твору "Crazy All Му Life" (автор музики та автор тексту: POWTER, DANIEL; MC AULEY III, WILLIAM; FIELDS, JOHN RANDALL; виконавець: Daniel Powter) для фонового озвучення приміщення, про що складено Акт фіксації № 07/07/16, копія якого наявна в матеріалах справи. Акт фіксації № 07/07/16 підписаний представником Організації Чередніченко Є.І . та містить відмітку, що представники закладу відмовились назвати свої данні та підписати даний акт.

В наведеному Акті фіксації № 07/07/16 зазначено про наявність в приміщенні закладу, де здійснювалась фіксація, працюючих приладів для подання звукової хвилі в діапазоні і з частотою, які сприймаються людським слухом. Також зазначено, що розповсюдження звукової хвилі - тобто подання музичних творів (публічне виконання) зафіксовано на доданому до акту відео-звукозаписі і сприймається на слух, а не зором. Фіксація здійснювалась з використанням відеокамери "SONY Handycam" model № DCR DVD 610 2008.

На підтвердження обставин, зазначених у Акті фіксації № 07/07/16, ПО "ОКУАСП" в якості додатку до позовної заяви додано DVD-диск з копією відео-звукозапису до Акту фіксації № 07/07/16, дослідження якого здійснювалось в судовому засіданні.

В судовому засіданні 12.07.2019 судом досліджено копію відео-звукозапису до Акту фіксації № 07/07/16 у барі готелю "AMARANT"; м. Київ, вул. Костянтинівська, б. 71-Д від 07.07.2016 та встановлено, що на цьому записі зафіксовано дату фіксації - зображення на екрані мобільного телефону: "07 липня 2016", назву закладу, в якому здійснюється фіксація - бар готелю "AMARANT" за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, б. 71-Д, фіскальний чек від 07.07.2016 з адресою закладу та найменуванням відповідача, обладнання (колонку), за допомогою якого в закладі здійснюється публічне виконання музичних творів.

Разом із тим, з наданого відео-звукозапису неможливо достовірно встановити факт публічного виконання саме музичного твору "Crazy All Му Life" (автор музики та автор тексту: POWTER, DANIEL; MC AULEY III, WILLIAM; FIELDS, JOHN RANDALL; виконавець: Daniel Powter).

Таким чином, оцінивши надані ПО "ОКУАСП" докази (Акт фіксації № 07/07/2016 від 07.07.2016, відео-звукозапису до даного акту та рахунок №820160707 від 07.07.2016) у їх сукупності, з огляду на недоведеність з боку ПО "ОКУАСП" факту виконання спірного музичного твору "Crazy All Му Life" (автор музики та автор тексту: POWTER, DANIEL; MC AULEY III, WILLIAM; FIELDS, JOHN RANDALL; виконавець: Daniel Powter), суд дійшов висновку, що дані докази у своїй сукупності не підтверджують факт використання відповідачем у власній господарській діяльності спірного музичного твору шляхом здійснення його публічного виконання.

Окрім того, суд зауважує, що з боку ПО "ОКУАСП" не дотримано вимог ГПК України в частині, що визначає порядок подання електронних доказів, оскільки долучена до матеріалів справи копію відео-звукозапису в барі бару готелю "AMARANT" за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, б. 71-Д, який досліджено судом в судовому засіданні 12.07.2019, копія електронного доказу не відповідає вимогам статті 96 ГПК України, згідно приписів частини 2 якої електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ПО "ОКУАСП" не доведено, що права позивача, за захистом яких ПО "ОКУАСП" звернулася до суду із даним позовом -порушені відповідачем, у зв`язку із чим у задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь ПО "ОКУАСП" 250 380, 00 грн. за порушення майнових авторських прав за використання без дозволу об`єкта правового захисту - музичного твору "Crazy All Му Life" (POWTER, DANIEL; MC AULEY III, WILLIAM; FIELDS, JOHN RANDALL) слід відмовити за їх недоведеністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 45, 47, 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" та ст. ст. 12, 13, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 96, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, 250, ч. 1 ст. 256, ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" на захист прав позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.07.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко