СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2019 р. Справа № 917/1440/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В.І. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі судового засідання Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - адвокат Гордієнко Ю.А.

розглянувши апеляційну скаргу ФОП Кобік Артура Вікторовича, м. Горішні Плавні (вх.№1660П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 09.04.2019 у справі № 917/1440/18 (повний текст якого складено та підписано 15.04.2019 суддею Паламарчук В.В. у приміщенні зазначеного суду),

за позовом комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м. Горішні Плавні", м. Горішні Плавні;

до ФОП Кобік Артура Вікторовича, м. Горішні Плавні;

про стягнення 211 094,59грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне виробниче підприємство "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Кобік Артура Вікторовича про стягнення 211 094,59 грн., у т.ч.: 71733,97грн. - сума основного боргу за Договором №757 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 21.04.2010р., 3% річних у розмірі - 4400,75грн., інфляційні нарахування у розмірі 12283,91грн. та 122675,96 грн. - пені, нарахованих за неналежне виконання грошових зобов`язань за договором.

Рішенням господарського суду суду Полтавської області від 09.04.2019у справі № 917/1440/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Кобік Артура Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ІНП НОМЕР_1 ) на користь Комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" (вул. Молодіжна, 8, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39801, ) 71733,97 грн. - сума основного боргу, 61337,98 грн. - пені, 12283,91 грн. - інфляційних, 4400,75 грн. - 3% річних, а також 3166,42 грн. - витрати по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

ФОП Кобік Артур Вікторович із зазначеним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 09.04.2019 у справі № 917/1440/18 частково - в частині стягнення з фізичної особи - підприємця Кобік Артура Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ІНП НОМЕР_1 ) на користь Комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" (вул. Молодіжна, 8, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39801, ) 71733,97 грн. - суми основного боргу, 61337,98 грн. - пені, 12283,91 грн. - інфляційних, 4400,75 грн. - 3% річних, а також 3166,42 грн. - витрати по сплаті судового збору. В іншій частині рішення залишити в силі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що обставини на які посилається позивач, не витікають із договору постачання теплової енергії в гарячій воді №757 від 21.04.2010. Так апелянт вказує, що неможливо встановити реальний стан розрахунків між ним та позивачем, оскільки крім розрахунків по розділам за теплову енергію за адресами вул. Гірників, 25, Першопрохідників, 5 (торгові приміщення), Першопрохідників, 5 МЗК існують окремо розрахунки за теплову енергію, яку відповідач отримує у гарячій воді. Відповідач не визнає належними рахунки стосовно оплати тепла по місцям загального користування та вважає, що із договору №757 від 21.04.2010 не виникло зобов`язань оплачувати втрати у частині трубопроводу, оскільки вони не перебувають на балансі ФОП Кобік А.В. та знаходяться поза межею його балансової належності теплових мереж. Крім того, апелянт вказує, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами дійсного розміру боргу, оскільки розрахунок споживання тепла, акт зняття показників теплолічильника та рахунок на оплату не являються первинними документами. Також судом першої інстанції неправомірно відхилені доводи апелянта про неправильне нарахування штрафних санкцій.

Одночасно, апелянт звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, з посиланням на те, що передбачений ГПК України строк на апеляційне оскарження був пропущений у зв`язку з несвоєчасним отриманням ФОП Кобік Артуром Вікторовичем копії оскаржуваного рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою у справі № 917/1440/18. Позивачу встановлено строк для подання відзиву. Призначено справу до розгляду на "08" липня 2019 року.

01.07.2019 до Східного апеляційного господарського суду позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 оголошено про перерву у судовому засіданні до 17.07.2019.

15.07.2019 від апелянта надійшли додаткові пояснення разом з розрахунком кількості теплової енергії на опалення місць загального користування для приміщень комерційного призначення ПП Кобік А.В. , які мають окремий вхід, який він просив долучити до матеріалів справи.

Поданий відповідачем до суду апеляційної інстанції доказ, а саме розрахунок кількості теплової енергії на опалення місць загального користування для приміщень комерційного призначення ПП Кобік А.В. , не може бути прийнятий судом у якості допустимих доказів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки відповідачем не надано доказів неможливості подання зазначених доказів до суду першої інстанції, колегія суддів не приймає їх в якості доказу.

Так, в обґрунтування неможливості подання зазначеного доказу до суду першої інстанції відповідач посилається на те, що у даний момент у країні в цілому у мізерній кількості наявні сертифіковані спеціалісти (експерти) в галузі теплопостачання (енергозбереження), таким чином лише на початку липня 2019 року відповідач зміг знайти потрібного фахівця, Серебрякова О.М. , який згідно кваліфікаційного атестату № 001-18Е від 18.10.2018 має право провадити діяльність з проведення аудиту енергетичної ефективності будівель та згідно кваліфікаційного атестату № 002-18/О від 18.10.2018 має право провадити діяльність з обстеження систем будівель. Вказаний спеціаліст виконав даний розрахунок від 12.07.2019.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що даний розрахунок можливо було виконати ще під час розгляду даної справи у суді першої інстанції, оскільки як вбачається з пояснень відповідач даний фахівець має право провадити свою діяльність з 18.10.2018.

Оскільки відповідачем не надано доказів неможливості подання зазначеного доказу до суду першої інстанції, колегія суддів не приймає його в якості доказу.

15.07.2019 позивачем подані додаткові пояснення до відзиву.

В судове засідання 17.07.2019 представник позивача не з`явився, просив розглядати справу за відсутності його представника.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про час та місце засідання суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу відповідача за відсутності зазначеного представника, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 квітня 2010 року між комунальним виробничим підприємством "Комсомольськтеплоенерго" (з 12 липня 2016р., згідно рішення Горішньоплавнівської міської ради - комунальне виробниче підприємство " Теплоенерго" м. Горішні Плавні" ( далі КВП "ТЕ" м. Горішні Плавні") та фізичною особою - підприємцем Кобік Артуром Вікторовичем (далі ФОП Кобік А.В. ) укладено договір №757 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, теплопостачальна організація (КВП "ТЕ" м. Горішні Плавні") бере на себе зобов`язання постачати "Споживачеві" (ФОП Кобік А.В. ) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а "споживач" зобов`язується оплачувати за одержану теплову енергію щомісячно в термін передбачений цим договором за встановленими нормами і тарифами затвердженими виконавчим комітетом Комсомольської Міської Ради від 26 травня 2009р. за N204 з розрахунку на 1 кв. метр опалювальної площі і 1 куб. метр гарячої води або за показаннями засобів обліку теплової енергії та гарячої води.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що теплова енергія постачається споживачу у вигляді гарячої води на такі потреби: Опалення - період опалювального періоду; Гаряче водопостачання - протягом року.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, здійснюються споживачем самостійно у грошовій формі відповідно до встановлених тарифів та додатку №1. Розрахунковим періодом є календарний місяць ( п.6.1-6.2 договору). Відповідно до п. 6.3 договору, споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації вартість зазначеної кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, яку розраховує самостійно за нормативами та на підставі показань комерційних приладів обліку теплової енергії (п.6.3 договору).

Додатком №1 до договору встановлено кількість та порядок постачання теплової енергії Споживачу.

До договору були внесені зміни №1 від 28.01.2014, №2 від 17.08.2015, №3 від 29.06.2016 та №4 від 13.09.2016, щодо кількості та порядку постачання теплової енергії Споживачу.

Відповідно до змін №4 від 13.09.2016 постачання теплової енергії здійснюється в приміщеннях відповідача, які знаходиться за адресою: вул. Гірників, 25 та вул. Першопрохідників, 5 в м. Горішні Плавні . Розрахунок вартості спожитої теплової енергії здійснюється відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 05.05.2016р. за № 782 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКІТ- Про тарифи на теплову енергію для потреб бюджетних установ, та інших споживачів (крім населення) та з 05 травня 2016р. становить 1066,24грн. за 1Гкал (без ПДВ).

Нарахування за опалення в приміщенні, яке обладнано комерційними приладами обліку тепла проводяться відповідно до показань приладу обліку тепла та додатково за опалення місць загального користування.

Відповідно до п.3.2.1 договору, споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов договору ним виконані послуги з постачання теплової енергії в приміщення відповідача які знаходиться за адресою: вул. Гірників, 25 та вул. Першопрохідників, 5 в м. Горішні Плавні . Відповідно до наданого розрахунку за період з жовтня 2016 р. по жовтень 2018р. розмір наданих послуг становить 382143,90 грн., що підтверджується актами зняття показників теплолічильника, розрахунками споживання тепла та рахунками на оплату.

Відповідач згідно виставлених рахунків за надані послуги розрахувався частково. Відповідно до банківських виписок сплачена сума за послуги становить 310 406,88 грн.

Таким чином позивач зазначає, що за період з жовтня 2016 р. по жовтень 2018р. відповідач не сплатив заборгованість у розмірі 71 733,97 грн. та звернувся з вимогою про її стягнення до суду.

Крім того позивач нарахував та просив стягнути з відповідача:

- пеню за період з 03.11.2017 р. по 30.07.2018р. у розмірі 122 675,96 грн.;

- 4400,75 грн. - 3% річних за період з 11.11.2016 р. по 17.09.2018р.;

- 12 283,91 грн. інфляційних збитків за період з листопада 2016р. по серпень 2018р.

Таким чином, загальна сума, заявлена до стягнення становить 211094,59 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до приписів статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено колегією суддів, на виконання договірних зобов`язань у період з жовтня 2016р. по жовтень 2018р. позивач виконав роботи з постачання теплової енергії у приміщення що належать відповідачу та знаходиться за адресою вул. Гірників, 25 та вул. Першопрохідників, 5 в м. Горішні Плавні , що відповідно до виставлених рахунків становить 382143,90 грн.

Вказаний факт підтверджується наданими позивачем актами зняття показників теплолічильника, розрахунками споживання тепла та рахунками на оплату. Акти зняття показників теплолічильника підписані споживачем без заперечень. Відповідно до додатку №1 до договору №757 від 21.04.2010 року нарахування та оплата за спожиту теплову енергію ФОП Кобік А.В. буде проводитись по факту, згідно показань теплового лічильника в процентному співвідношенні від займаної площі, відповідно до діючих тарифів за відповідний розрахунковий термін. Відповідно до змін №3 від 29.06.2016 до додатку №1 до договору у разі наявності у споживача вузлів комерційного обліку на системі опалення нарахування за теплову енергію проводиться згідно з діючими тарифами на підставі показів вузла обліку. Споживач самостійно знімає визначає обсяги спожитої теплової енергії та надає інформацію теплопостачальній організації у вигляді актів зняття показань спожитої теплової енергії.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджується постачання теплової енергії позивачем у приміщення що належать відповідачу на суму 382 143,90 грн.

Відповідно до наданих позивачем виписок банку відповідачем частково оплачена заборгованість за надані послуги в розмірі 310 406,88 грн. Тобто, заборгованість відповідача за поставлений природний газ по Договору №757 за період з жовтня 2016 року по жовтень 2018 року становить 71 733,97 грн.

Що стосується заперечень відповідача по рахункам які виставлені теплопостачальною організацією за оплату тепла по місцям загального користування, колегія суддів зазначає наступне:

Розрахунок для потреб опалення МЗК по будинку Першопрохідників, 5, яким користується відповідач, сторони погодили згідно до змін №3 від 29.06.2016 року до Додатку №1 до Договору №757 від 21.04.2010р. Відповідно до вказаних змін визначення розміру плати за опалення МЗК, для приміщення (ФОП Кобік А.В. ) житлового будинку №5 по вул. Першопрохідців , який обладнано індивідуальним приладом обліку теплової енергії, розраховуються відповідно до чинних тарифів на теплову енергію для даної категорії споживачів.

Тому нарахування МЗК по будинку Першопрохідників, 5 є обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Колегією суддів перевірено методику нарахування 3% річних та інфляційних за допомогою калькулятора ІПС "Ліга". За результатами розрахунку колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних за період з 11.11.2016 по 17.09.2018 в розмірі 4400,75грн. та інфляційних нарахувань за період з листопада 2016р. по серпень 2018р. у розмірі 12 283,91грн.

Стосовно пені, заявленої до стягнення, за розрахунками позивача, стягненню з відповідача підлягає 122675,96 грн., з чим не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на те, що розрахунок суми позивачем був здійснений невірно, що випливає із наступного.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до п.7.2.3 договору, за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію споживач сплачує пеню в розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше ставки установленої Законодавством.

На підставі зазначеного, за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач нарахував пеню в розмірі 122675,96 грн.

Перевіривши розрахунок пені, зроблений позивачем, колегією суддів встановлено, що позивачем невірно зроблено розрахунок, оскільки при нарахуванні пені останнім не були враховані приписи ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" і пеня нарахована з перевищенням подвійної облікової ставки НБУ, тому в частині безпідставного нарахування пені у розмірі 90204,59 грн. колегія суддів вважає за потрібне відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, частково ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. При прийнятті оскаржуваного рішення господарським судом першої інстанції не було належним чином досліджено правомірність нарахування пені, тому в цій частині рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до підпункту б п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 233, 240, 275, 277, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФОП Кобік Артура Вікторовича, м. Горішні Плавні на рішення господарського суду Полтавської області від 09.04.2019 у справі № 917/1440/18 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 09.04.2019 у справі № 917/1440/18 скасувати в частині стягнення пені у розмірі 28866,61 грн. та в цій частині прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Кобік Артура Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" (вул. Молодіжна, 8, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39801, ) 1813,09 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" (вул. Молодіжна, 8, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39801, ) на користь фізичної особи - підприємця Кобік Артура Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 2029,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення господарського суду Полтавської області від 09.04.2019 у справі № 917/1440/18 залишити без змін.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 22.07.2019.

Постанова суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко