ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 року, м. Херсон, справа № 923/378/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Таврійської філії

до:

відповідача-1 - фізичної особи-підприємця Пащекуна Сергія Вікторовича,

відповідача-2 - ОСОБА_3,

відповідача-3 - ОСОБА_4 ,

про солідарне стягнення 239 432,10 грн,

за участі:

секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

представників сторін:

позивача - не з`явився,

відповідача-1 - не з`явився,

відповідача-2 - не з`явився,

відповідача-3 - не з`явився,

у с т а н о в и в:

Дії, аргументи та докази Позивача

15.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Таврійської філії звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Пащекуна Сергія Вікторовича, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення 246 432,10 грн, з яких 132 860,39 грн основної заборгованості, 112 740 грн процентів за користування кредитом та 831,71 грн пені.

Заявою від 25.06.2019 Позивач зменшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути 126 100,39 грн основної заборгованості, 112 500 грн процентів за користування кредитом та 831,71 грн пені.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- на підставі укладеного кредитного договору № ДК 121-9 від 26.06.2018 надав фізичній особі-підприємцю Пащекуну С.В. кредит у сумі 200 000 грн та зажадав як його повернення не пізніше 25.06.2020, так і сплати процентів,

- не дивлячись на умови договору позичальник взяті на себе зобов`язання зі сплати періодичних платежів за договором виконував несвоєчасно та не у повному обсязі, що стало підставою для дострокового розірвання договору,

- після розірвання договору позивальник зобов`язань з повернення суми кредиту не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість у сумі 126 100,39 грн суми кредиту та 112 500 грн процентів за користування кредитом.

- у зв`язку з невиконанням умов договору Позивачем нарахована пеня у сумі 831,71 грн,

- вимоги щодо солідарної відповідальності відповідачів пов`язані з укладенням між ним,

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договором поруки № 73 від 26.06.2018, за умовами якого поручителі поручилися за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № ДК 121-9 від 26.06.2018.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 20.05.2019 відкрите провадження у даній справі за правилами загального провадження та її розгляд призначений у підготовчому засідання на 25.06.2019. Цією ж ухвалою судом позивачу та відповідачам встановлені строки для подання відзиву на позов та відповіді на відзив. У свою чергу, відповідачами відзиви на позов не надані та у судове засідання вони своїх представників не направили.

Підготовче провадження проведене у судових засіданнях 25.06.2019, 09.07.2019, а розгляд справи по суті - 23.07.2019.

У судове засідання 23.07.2019 представники сторін не з`явилися, а тому розгляд справи проведений без їх участі.

Установлені судом обставини щодо надання кредиту

26.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Таврійської філії, як Кредитором, та фізичною особою-підприємцем Пащекуном Сергієм Вікторовичем , як Позичальником, укладений договір кредиту № ДК 121-9.

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 200 000 грн з оплатою по процентній ставці 8,75% на місяць, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі та на умовах, передбачених договором» (пункт 2.1.),

- «Позичальник зобов`язується повністю повернути кредит … та проценти за користування ним до 16-00 години 25.06.2020 включно» (пункт 3.2.),

- «Кредитор має право дострокового розірвання договору у разі: … порушення графіку погашення кредити і відсотків (додаток № 1) більш ніж на один платіжний період …» (пункт 4.3.4.),

- «При настанні обставин, передбачених пунктом 4.3.4. договору, направити Позичальникові повідомлення про дострокове розірвання договору. Повідомлення містить вимогу Кредитора про дострокове погашення кредиту, сплату відсотків за весь термін користування кредитом (за весь термін дії договору), а також пені» (пункт 4.3.5.),

- «У випадку порушення Позичальником термінів погашення заборгованості за кредитом та/або оплаті процентів … Кредитор має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний оплатити Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня» (пункт 8.1.).

Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору Позичальник зобов`язався сплачувати кредит та проценти щомісячними платежами у сумі: 8 333 грн суми кредиту та 7 500 грн процентів у строк до 25, 26 та 27 числа місяця.

На виконання умов договору Позивач надав Позичальнику кредит у розмірі 200 000 грн, що слідує з «Відомості переказів», натомість, за обліковими даними Позивача Позичальник своєчасно не виконував взяті на себе зобов`язання за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим 24.04.2019 за вих. № 157 він направив йому повідомлення про розірвання договору кредиту та зажадав повернення як суми кредиту у розмірі 132 860,39 грн, так і процентів у сумі 118 000 грн.

Проте, Позичальник станом на час розгляду справи в суді суму кредиту та процентів у повному обсязі не повернув, а тому заборгованість складає 126 100,39 грн основної заборгованості та 112 500 грн процентів за користування кредитом.

Через несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позивачем нарахована пені у сумі 831,71 грн відповідно до розрахунку.

З метою забезпечення взятого Позичальником на себе зобов`язання 26.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Таврійської філії, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладений договір поруки № 73, за змістом якого поручителі зобов`язалися відповідати перед Кредитором за виконання Позичальником своїх зобов`язань, що випливають з договору № ДК 121-9 від 26.06.2018.

Поряд з цим, за змістом пункту 2.2. договору поручителі несуть солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу у сумі 200 000 грн , нарахованих відсотків та пені.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Встановлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на його підставі, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між Кредитором та Позичальником укладений кредитний договір.

Зокрема, згідно до приписів статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави.

Зокрема у відповідності до частини 2 статті 1050 того ж Кодексу якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що лишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими:

- «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1);

- «кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором» (частина 2);

- «не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

Таким чином, несплата суми кредиту та процентів за користування ним, а також не повернення таких сум при наявності факту вимоги про дострокове їх повернення, є порушенням взятих Позичальником на себе зобов`язань за договором та вказаних правових положень.

Щодо відповідальності за невиконання грошового зобов`язання

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення суми пені, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Безпосередньо правові наслідки порушення грошових зобов`язань передбачені приписами статей 230-237 ГК України та статей 549 - 552, 611 ЦК України.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме «пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання» (частина 3).

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

За приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Так, в пункті 8.1. договору сторони встановили можливість застосування пені у випадку невиконання та неналежного виконання Відповідачем зобов`язань по договору відповідно у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, але від якої суми необхідно обраховувати подвійну ставку НБУ сторонами не визначено, а тому суд констатує про відсутність домовленості сторін про нарахування пені.

Отже, нарахування пені у вказаній сумі є необґрунтованим, а тому безпідставним.

Щодо солідарної відповідальності поручителів

Положеннями статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, а також за порушення зобов`язання боржником, а за статтею 554 того ж Кодексу боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники.

Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є солідарними боржниками з відповідачем-1 за невиконання останнім зобов`язань за названими договором про кредиту у вказаних вище сумах як основного зобов`язання, так і процентів за користування кредитом.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів суд приходить до висновку, що :

- фізична особа-підприємець Пащекун Сергій Вікторович допустив порушення кредитного договору щодо повернення суми кредиту та процентів за його користування,

- у зв`язку із допущеним порушенням він зобов`язаний сплатити Позивачу 126 100,39 грн основної заборгованості та 112 500 грн процентів за користування кредитом,

- стягнення заборгованості у даній справі повинне відбуватися за солідарної відповідальності інших відповідачів, які несуть відповідну солідарну відповідальність за невиконання Позичальником власних зобов`язань за кредитним договором,

- нарахування пені є необґрунтованим через відсутність домовленості сторін про суму, від якої необхідно обраховувати подвійну ставку НБУ.

За таких обставин, позовні вимоги до є обґрунтованими та підлягають задоволенню у частині стягнення 126 100,39 грн основної заборгованості та 112 500 грн процентів за користування кредитом, а інші вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 776 від 11.05.2019 у сумі 3 771,98 грн, які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з відповідача-1 пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 3 759,16 грн.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути у солідарному порядку з фізичної особи-підприємця Пащекуна Сергія Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Таврійської філії (74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, пл.. Сільських будівельників, буд. 1, к. 7; код 35183681) - 126 100,39 грн основної заборгованості, 112 500 грн процентів за користування кредитом та 3 759,16 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене - 23.07.2019

Суддя М.К. Закурін