ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2019 р. Справа№ 910/14860/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Смірнової Л.Г.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: прокуратури - Греськів І.І.

позивача - не з`явився

відповідача - Тинянко Л.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва

на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2019 р. (повне рішення складено 20.03.2019 р.)

у справі № 910/14860/18 (суддя - Горбасенко П.В.)

за позовом Київської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська"

про стягнення збитків у розмірі 162101,72 грн

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року Київська місцева прокуратура № 2 звернулася з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" про стягнення збитків у розмірі 162101,72 грн, завданих державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор посилається на те, що відповідачем було завдано державі збитків внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме, здійснення забору природних вод без спеціального дозволу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.11.2018 р. у справі № 910/14860/18 позовні матеріали передано за територіальною юрисдикцією до Господарського суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.12.2018 р. відкрито провадження у справі № 910/14860/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.03.2019 р. у справі № 910/14860/18 у задоволенні позовних вимог Київської місцевої прокуратури № 2 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Заступник прокурора м. Києва подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що дані журналу обліку води є лише первинними даними, проте акт перевірки (який складено на підставі даних такого журналу), припис, протокол про вчинення адмінправопорушення, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є доказовою інформацією, яка свідчить про виявлене правопорушення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 р. апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва у справі № 910/14860/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника прокурора м. Києва на рішення Господарського суду м. Києва від 15.03.2019 р. у справі № 910/14860/18 та призначено до розгляду на 28.05.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 відкладено розгляд справи до 11.06.2019.

11.06.2019 у розгляді справи оголошено перерву до 02.07.2019.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1844/19 від 01.07.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/14860/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/14860/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 р. справу № 910/14860/18 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У засідання суду, призначене на 02.07.2019 р., представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Належних доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників прокуратури та відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Державною податковою інспекцією у місті Києві з 21.11.2017 р. по 01.12.2017 р. на підставі наказу № 468 від 17.11.2017 р. та направлення для проведення планової перевірки № 433 від 17.11.2017 р. було здійснено планову перевірку ТОВ "Птахофабрика Київська", що знаходиться за адресою: м. Київ, Деснянський р-н, пр.-т Броварський, 99, за результатами якої встановлено порушення вимог ст. 19 Кодексу України про надра.

В ході перевірки встановлено, що відповідачем за адресою: проспект Броварський , 99 у Деснянському районі м . Києва, у період з 16.01.2017 р. по 29.11.2017 р. здійснювався забір води із свердловин на воду без спеціального дозволу на користування надрами, що є порушенням ст. 19 Кодексу України про надра та кваліфікується як самовільне водокористування.

Також встановлено, що ТОВ "Птахофабрика Київська" 30.06.2016 р., 02.07.2016 р., 03.07.2016 р., 04.06.2016 р. було здійснено забір води зі свердловин на воду з перевищенням встановленого у дозволі на спеціальне водокористування № УКР-701-Кіє добового ліміту, що є порушенням ст. 44 Водного кодексу України та кваліфікується як самовільне використання підземних вод.

Результати вказаної перевірки було викладено в акті, складеному за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів за № 05/409а від 01.12.2017 р., внаслідок чого директору ТОВ "Птахофабрика Київська" Державною екологічною інспекцією в м. Києві видано припис № 05/235п від 06.12.2017 р.

Також, 01.12.2017 р. Державною екологічною інспекцією у м. Києві було складено протокол про адміністративне правопорушення № 02090 та 01.12.2017 р. постановою про накладення адміністративного стягнення № 02090 головного енергетика ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 47 КУпАП.

Вказаний штраф, накладений відповідно до постанови № 02090 про накладення адміністративного стягнення, 20.12.2017 р. було сплачено у добровільному порядку.

20.05.2015 р. Управлінням екології та природних ресурсів Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано ТОВ "Птахофабрика Київська" дозвіл на спеціальне водокористування № Укр-701-Кіє.

Згідно з вказаним дозволом ліміт забору води за допомогою трьох артезіанських свердловин, що експлуатують Юрський та Четвертинний водоносні горизонти у кількості не більше 734,567 куб.м/добу, 220,604 куб.м./рік.

У дозволі на спеціальне водокористування № Укр-701-Кіє від 20.05.2015 р. вказані умови, при дотриманні яких дозволяється спеціальне водокористування, зокрема визначено, що забір підземних вод, в порядку виконання вимог Кодексу України про надра, здійснюється відповідно до отриманого спеціального дозволу на користування надрами.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ "Птахофабрика Київська" не виконуються умови дозволу на спеціальне водокористування - не дотримується (перевищено) добовий ліміт забору води, який відповідно до журналу обліку забору підземних вод товариства становить: 30.06.2017 р. - 1008 куб.м., 02.07.2016 р. - 769 куб.м., 03.07.2016 р.- 907 куб.м., 04.07.2016 р. - 921 куб.м.

Державною екологічною інспекцією у м. Києві здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків, які заподіяні державі внаслідок самовільного забору підземних вод внаслідок перевищення встановленого у дозволі на спеціальне водокористування № УКР-701-Кіє добового ліміту 30.06.2016 р., 02.07.2016 р., 03.07.2016 р., 04.06.2016 р., відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 20.07.2009 р. № 389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 767/16783 від 14.08.2009 р.

Крім того, Державною екологічною інспекцією у м. Києві здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків, які заподіяні державі внаслідок самовільного забору підземних вод без спеціального дозволу на користування надрами за період з 16.01.2017 р. по 29.11.2017 р., відповідно до Методики.

Так, за розрахунком Державної екологічної інспекції у м. Києві загальний розмір збитків, заподіяних ТОВ "Птахофабрика Київська" державі, становить 162101,72 грн.

13.01.2011 р. Державною службою геології та надр України ТОВ "Птахофабрика Київська" видано спеціальний дозвіл № 3995 на користування надрами зі строком дії - 3 роки. Наказом Держгеонадр № 284 від 05.09.2014 р. продовжено термін дії дозволу до 13.01.2017 р.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідачем, на думку прокуратури, порушені вимоги Кодексу України про надра та дозволу на спеціальне водокористування № Укр-701-Кіє від 20.05.2015 р., за приписами яких здійснення забору підземних вод можливий на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Згідно зі ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

Відповідно до ст. 46 Водного кодексу України в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб (ст. 48 Водного кодексу України).

Як передбачено ст. 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. У разі настання маловоддя ці ліміти можуть бути зменшені органом, що видав дозвіл, без коригування дозволу на спеціальне водокористування.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відмовляючи у позові, суд дійшов висновку про відсутність у діях відповідача порушень природоохоронного законодавства, взявши до уваги лише доказ останнього, а саме журнал обліку води, де товариством вказано показники, які не перевищують встановлені добові обмеження використання води.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: протиправна поведінка боржника, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на Інспекцію покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправнісгь (незаконність) поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, підприємство повинно довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 р. у справі № 925/119/18.

Доказами, які підтверджують порушення суб`єктом господарювання природоохоронного законодавства та наявність вини, судами визнаються в сукупності підписаний та неоскаржений акт перевірки, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення, сплата штрафу та неоскарження дій Інспекції при проведенні перевірки та здійсненні розрахунку розміру збитків (постанови Верховного Суду від 09.11.2018 р. № 908/1593/17, від 10.07.2018 р. № 904/12434/16, від 12.10.2018 р. № 925/119/18, від 05.04.2018 р. у справі № 905/2992/16).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Так, при проведенні перевірки товариством серед низки документів та матеріалів також надано Інспекції журнал обліку забору підземних вод ТОВ «Птахофабрика Київська» (свердловини № 1, № 2, № 4).

Враховуючи об`єми споживання води, вказаних товариством у журналі, Інспекцією виявлено та зафіксовано в акті перевірки наступні порушення вимог природоохоронного законодавства (розділ IV п. п. 8, 9): невиконання умов дозволу на спеціальне водокористування - перевищення добового ліміту забору води, який становить 734 куб.м., та здійснення забору підземних вод без наявності спеціального дозволу на користування надрами, оскільки відповідно до наданого журналу обліку води суб`єктом господарювання здійснювався забір підземних вод із одного із водозаборів більш, ніж 300 куб. метрів на добу.

Крім цього, зафіксовані у вказаному акті порушення були виявлені Інспекцією на основі первинних даних, вказаних товариством у журналі обліку забору підземних вод, що був наданий самим товариством.

Відповідно до п. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Як вбачається з акту перевірки № 05/409а від 01.12.2017 р., уповноваженою особою товариства отримано примірник акту та підписано його без зауважень чи заперечень, що свідчить про згоду із виявленими Інспекцією порушеннями природоохоронного законодавства.

Крім того, факт сплати штрафу свідчить про визнання товариством вини у самовільному користуванні надрами.

Так, місцевим судом не було враховано акту перевірки (який складено на підставі даних такого журналу), припису, протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, які є належними та достовірними доказами, що свідчать про виявлене правопорушення, а факт сплати штрафу - про визнання вини у вчиненому правопорушенні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача збитків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимога прокуратури про стягнення з відповідача збитків у розмірі 162101,72 грн, завданих державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції при прийнятті рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з`ясовані обставини справи, а тому рішення суду першої інстанції у цій справі підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про повне задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2019 р. у справі № 910/14860/18 скасувати повністю та прийнято нове рішення.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" (код 05513187, Київська обл., с. Пухівка, вул. Радгоспна) на користь Державного бюджету України (30%) та бюджету міста Києва (70%) збитків у розмірі 162101 (сто шістдесят дві тисячі сто одну),72 грн на поточний розрахунковий рахунок в Банк Управління Державного Казначейства а м. Києві: одержувач УДКСУ у Печерському районі м. Києва, р,р № 0007, , МФО 820019,код бюджетної класифікації 24062100.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" (код 05513187, Київська обл., с. Пухівка, вул. Радгоспна) на користь Прокуратури міста Києва (, ДКСУ м. Києва, МФО 820172, рахунок 1062 ) 2431 (дві тисячі чотириста тридцять одну),53 грн судового збору за подання позовної заяви та 3647 (три тисячі шістсот сорок сім),30 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Смірнова