ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/556/19

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

при секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Мицик О.Ю. - на підставі ордеру;

Від відповідача: Асташенкова О.І. на підставі довіреності;

Від третьої особи: Токар А.С. - на підставі довіреності;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства ЄВРОПОРТ до Одеської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департаменту комунальної відповідальності Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди у розмірі 740 938,88грн.,-

ВСТАНОВИВ:

04.03.2019 року позивач Приватне акціонерне товариство ЄВРОПОРТ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 574/19) до відповідача Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди у розмірі 740 938,88грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2019р. було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі №916/556/19 за правилами загального позовного провадження та призначено її до розгляду у підготовчому засіданні.

22.04.2019р. за вх.№7971/19 до канцелярії Господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.04.2019р.було продовжено строк підготовчого провадження по справі №916/556/19 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на "14" травня 2019 р. о 14:40 год.

10.05.2018р. за вх.ГСОО№9019/19 до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заперечує проти викладених у відзиві на позов аргументів та наполягає на задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 14.05.2019р. Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (третя особа) було надано суду письмові пояснення по справі за вх.ГСОО№9412/19, відповідно до яких третя особа просить суд відмовити у задоволені позовнх вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 14.05.2019р. судом було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 04 червня 2019 р. о 17:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.06.2016р. було закрито підготовче провадження у справі № 916/556/19 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "10" червня 2019 р. о 10:30 год.

В судовому засіданні 10.06.2019р. судом було оголошено перерву у судовому засіданні до "02" липня 2019р. о 09:30 год.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 02.07.2019р., яке відбулося за участю представників учасників справи, господарським судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, господарським судом встановлено:

Між Одеською міською радою (надалі - Орендодавець, Відповідач) та Закритим акціонерним товариством «ЄВРОПОРТ» (на даний час ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЄВРОПОРТ») (надалі - Орендар, Позивач, ПрАТ «Європорт») 25 грудня 2008р. було укладено Договір оренди землі, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Н. Ю. Чужовською за реєстраційним № 6023 та зареєстровано в Управлінні Держкомзему у місті Одеса про що у Державному реєстрі земель 19.09.2011р. за Р№ 00068 (надалі - Договір оренди).

Відповідно до умов Договору, Орендодавець на підставі ЗУ «Про оренду землі» та рішення Одеської міської ради №2281-V від 22.01.2008р. надає, а Орендар приймає в строкове, платне користування земельні ділянки загальною площею 0,5445 га, для експлуатації та обслуговування супермаркету з майданчиком для розвантаження товару, для експлуатації гостьового паркування та благоустрою прилеглої території, що знаходиться за адресою: місто Одеса, Люстдорфська дорога, 55, згідно з планами земельних ділянок, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 5445 кв.м., а саме земельна ділянка площею 3866 кв.м. для експлуатації та обслуговування супермаркету з майданчиком для розвантаження товару та земельна ділянка площею 1579 кв.м. для експлуатації гостьового паркування та благоустрою прилеглої території.

Згідно з п. п. 3.1, 3.2 Договору, договір укладено терміном на 49 (сорок дев`ять) років, для експлуатації та обслуговування супермаркету з майданчиком для розвантаження товару, для експлуатації гостьового паркування та благоустрою прилеглої території. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що орендна плата за земельну ділянку плошею 3866 кв.м. розрахована у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки цих земельних ділянок та орендна плата за земельну ділянку площею 1579 кв.м. розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки цих земельних ділянок. Орендна плата сплачується Орендарем у грошовій безготівковій формі.

Згідно з п. 4.2 Договору, розмір орендної плати встановлюється за домовленістю сторін згідно рішення Одеської міської ради №4247-IV від 15.07.2005р. у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватись Одеською міською радою в межах передбачених законодавством, в залежності від збільшення ринкової вартості земельної ділянки яка знаходиться у користуванні.

Орендна плата вноситься за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця на протязі 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації. (п. 4.3 Договору).

Згідно з п. 4.4 Договору, Орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності. Умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені та будуть невід`ємними частинами цього договору, крім випадків:

- зміни розміру земельного податку, відповідно до чинного законодавства України;

- коригування "Грошової оцінки земель м. Одеси", яка затверджується рішеннями Одеської міської ради;

- зміни функціонального призначення будівлі або його частини.

У цих випадках розмір орендної плати змінюється орендодавцем.

Відповідно до п.4.5 Договору, Орендар надає Одеському міському управлінню земельних ресурсів копію платіжного документу щодо внесеної орендної плати за його вимогою.

Згідно з п. 4.6 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, розмір якої визначається згідно зі ст.16 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". Пеня перераховується Орендарем на рахунок, зазначений в п. 4.3 Договору.

Пунктами 9.1.2 Договору передбачено право орендодавця вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п.9.4.2 Договору, Орендар зобов`язаний самостійно, за даними Одеського міського управління земельних ресурсів, щороку обчислювати суму орендної плати за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подавати відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом.

Згідно з п.12.1. Договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

18.07.2013р. Одеською міською радою було прийнято рішення № 3876-VІ, відповідно до якого Орендодавець вирішив внести зміни до договору оренди землі укладеного між Одеською міською радою та ПрАТ «ЄВРОПОРТ» в частині зміни нормативної грошової оцінки та розміру орендної плати та затверджено орендну плату: за земельну ділянку площею 0,3866 га, у розмірі 5,4 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за земельну ділянку площею 0,1579 га, у розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Між Одеською міською радою і Приватним акціонерним товариством «ЄВРОПОРТ» було укладено договір про внесення змін до договору оренди землі від 04.06.2015 року, за умовами якого, зокрема, було змінено найменування орендаря за договором, пункт 2.3. договору викладено в такій редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1579 га становить 3 368 803 грн. 34 коп. (з урахуванням коефіцієнту індексації за 2014 рік - 1,249), згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 26.10.2012 року №58/К, складеної Управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області Головного управління Держземагентства в Одеській області Держземагентства України. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,3866 га становить 10 166 302 грн. 60 коп. (з урахуванням коефіцієнту індексації за 2014 рік 1,249), згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 26.10.2012 року № 58/К, складеної Управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області Головного управління Держземагентства в Одеській області Держземагентства України».

Пункт 4.1. договору оренди землі викладено у наступній редакції: «Орендна плата за земельну ділянку площею 0,1579 га розрахована у розмір 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає: 101 064 грн. 10 коп. на рік, орендна плата за земельну ділянку площею 0,3866 кв.м. розрахована у розмірі 5,4% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає: 54 880 грн. 34 коп. на рік».

Пункт 9.4.2 договору оренди землі, де зазначено обов`язки орендаря, викладено у наступній редакції: «Самостійно, щороку обчислювати суму орендної плати станом на 01 січня, з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки і до 20 лютого поточного року подавати до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, визначеному Податковим Кодексом України (з урахуванням нової нормативної грошової оцінки земель у разі введення її в дію)».

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що між Одеською міською радою та Закритим акціонерним товариством «ЄВРОПОРТ» » 25 грудня 2008р. було укладено Договір оренди землі. В оренду передані дві земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1 579 кв.м. та 3 866 кв.м. Відповідачем, 18.07.2013 р. прийнято щодо позивача індивідуальне рішення, яким внесено зміни в спірний договір та, зокрема, затверджено орендну плату за земельну ділянку площею 3 866 кв.м. у розмірі 5, 4% від нормативної грошової оцінки. Проте, фактично додаткова угода про внесення відповідних змін до спірного договору на виконання вказаного рішення була укладена між сторонами лише через два роки після цього, - 04 червня 2015 р. і новий розмір орендної тати за умовами додаткової угоди встановлений лише на майбутнє. Однак, тривала бездіяльність відповідача та зволікання зі зміною договору оренди призвела до порушення майнових прав позивача, який з вини саме відповідача на протязі майже двох років змушений був оплачувати орендну плату в значно більшому розмірі, тоді як мав всі законні підстави очікувати внесення змін у договір з моменту прийняття відповідного рішення відповідачем.

Також підставою звернення позивачем із позовом є посилання на ст. 22, 1167, 1173-1175 ЦК України та на рішення господарського Одеської області від 11.07.2017р. по справі №916/1357/16, яке було залишено в силі Верховним судом у складі Касаційного господарського суду 28.02.2018р.

З наведених підстав Приватне акціонерне товариство «ЄВРОПОРТ» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про відшкодування Одеською міською радою майнової шкоди у розмірі 740 938,88грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних мотивів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку, зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтями 22 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України визначено, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1173 ЦК України визначені підстави відповідальності за шкоду, завдану органом місцевого самоврядування, та встановлено, що Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Стаття 1173 є спеціальною і передбачає певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів місцевого самоврядування, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності органів місцевого самоврядування наявність їх вини не є обов`язковою. Втім не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, та довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Крім того, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Таким чином, чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Разом з тим, положення частини першої статті 225 ГК України регулюють склад збитків, що підлягають відшкодуванню особами, які допустили господарське правопорушення, порушили господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності. В силу статті 42 ГК України підприємницька діяльність здійснюється суб`єктами господарювання самостійно на власний ризик і майнові втрати від такої діяльності, обумовлені договірними зобов`язаннями сторін, не можуть покладатися на державу за самим лише Фактом їх понесення в будь-якому разі.

Враховуючи фактичну дату прийняття Одеською міською радою рішення від 18.07.2013 р. № 3876-VI «Про внесення змін до договору оренди землі укладеного між Одеською міською радою та ЗАТ «Європорт» (правонаступник - Приватне акціонерне товариство «Європорт»), який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у місті Одеса про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 вересня 2011 року за № 00068», Позивач був обізнаний про зменшення розміру орендної плати за земельну ділянку площею 3 866 кв.м. з 10 % до 5,4 %, тобто у питанні можливості оплачувати орендну плату в значно більшому розмірі, діяв на власний ризик.

Крім того, даний факт підтверджується зробленими господарським судом Одеської області висновками у рішенні від 11.07.2017 р. по справі № 916/1357/16, а саме: «рішенням ОМР № 3876-VІ від 18.07.201Зр. змінено ставку орендної плати за земельну ділянку площею 3 866 кв.м. з 10% на 5,4%), вказане рішення є чинним, з підстав чого у позивача з 18.07.2013 р. виникло право на сплату орендної плати за земельну ділянку площею 3 866 кв.м. за ставкою 5,4%».

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форми і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчинюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не впливає зі звичаїв ділового обороту. Тобто, правочин, спрямований на зміну або розірвання договору, здійснюється в такій самій формі, що й сам договір.

Частиною 3 ст. 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно із ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України встановлено, що ціна у договорі встановлюється з домовленістю сторін.

Частиною 2 ст. 632 Цивільного кодексу України визначено, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках та на умовах, встановлених договором чи законом.

Також такого висновку дійшов і Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 28.02.2018 р. по вищевказаній справі, а саме: «рішення про зменшення для позивача розміру орендної плати до 5,4% від нормативної грошової оцінки було прийнято відповідачем 18 липня 2013 року і саме з цієї дати в позивача (орендаря) виникло право на сплату орендної плати у погодженому орендодавцем розмірі».

Таким чином, господарським судом було встановлено, що ПрАТ «Європорт» за власною ініціативою, самостійно, на свій розсуд та власний ризик продовжувало сплачувати орендну плату за земельну ділянку площею 3 866 кв.м. у розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки землі, хоча було обізнано про зменшення розміру орендної плати за вказану земельну ділянку з моменту прийняття рішення ОМР від 18.07.2013 р.№3876-VІ.

Як вище встановлено господарським судом, строкове, платне володіння, користування земельною ділянкою площею 0,5445 га, що знаходиться за адресою: м АДРЕСА_1 , здійснюється відповідачем на підставі договору оренди землі від 25.12.2008р.

Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст.1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами 1-3 ст.21 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з умовами п.4.2. укладеного між сторонами договору, розмір орендної плати встановлюється за домовленістю сторін згідно рішення Одеської міської ради №4247-IV від 15.07.2005р. у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватись Одеською міською радою в межах передбачених законодавством, в залежності від збільшення ринкової вартості земельної ділянки яка знаходиться у користуванні.

При цьому, у п. 4.4. договору передбачено, що умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені та будуть невід`ємними частинами цього договору, крім випадків:

- зміни розміру земельного податку, відповідно до чинного законодавства України;

- коригування "Грошової оцінки земель м. Одеси", яка затверджується рішеннями Одеської міської ради;

- зміни функціонального призначення будівлі або його частини. У цих випадках розмір орендної плати змінюється орендодавцем.

У цих випадках розмір орендної плати змінюється орендодавцем.

Таким чином, умови укладеного між сторонами договору передбачають можливість зміни розміру орендної плати орендодавцем, без укладання при цьому відповідних угод у випадку, зокрема, у випадку коригування "Грошової оцінки земель м. Одеси", яка затверджується рішеннями Одеської міської ради.

Такі умови укладеного між сторонами договору відповідають вимогам ч.1 ст.651 ЦК України якою встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вимогам ч.1 ст.654 ЦК України, згідно з якими зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до Договору про внесення змін до Договору оренди землі, пункт 9.4.2 договору оренди землі, в якому визначено обов`язки орендаря, викладено у наступній редакції: «Самостійно, щороку обчислювати суму орендної плати станом на 01 січня, з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки і до 20 лютого поточного року подавати до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, визначеному Податковим Кодексом України (з урахуванням нової нормативної грошової оцінки земель у разі введення її в дію)».

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України „Про оренду землі органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено оренди на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Щодо повноважень Одеської міської ради у сфері земельних правовідносин, господарський суд зазначає наступне:

Відповідно до Земельного кодексу України, статтею 83 передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), і, який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Згідно зі ст. 5 вищевказаного Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з п. 1 ч. 1. ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься і затвердження регламенту ради.

Так, рішенням Одеської міської ради від 11.11.2015 р. № 1-VІІ був затверджений Регламент Одеської міської ради VII скликання.

Відповідно до ст. ст. 1, 23, 24, 28 вказаного Регламенту, далі мовою оригіналу «Одесский городской совет (далее совет) является органом местного самоуправления, который представляет территориальную громаду города Одессы и осуществляет от ее имени и в ее интересах функции и полномочия местного самоуправления, определенные конституцией Украины и законами Украины. Общий состав совета составляет 64 депутата. Совет проводит свою работу сессионно. Сессия совета состоит из пленарных заседаний и заседаний постоянных комиссий. Совет правомочен рассматривать вопросы, отнесенные Конституцией Украины и законами Украины к его ведению. Городской сорвет в, разках своих полномочий принимает акты в форме решений. Решения принимаются на пленарном заседании совета большинством депутатов от общего состава совета». '

Також згідно з п. 34 ч. 1. ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, повноваження та виключна компетенція міської ради зазначені в ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та цей перелік є вичерпним.

З урахуванням викладеного, керуючись наданими законом повноваженнями Одеською міською радою було прийнято відповідне рішення від 18.07.2013 р. № 3876-VІ «Про внесення змін до договору оренди землі укладеного між Одеською міською радою та ЗАТ «Європорт» (правонаступник - Приватне акціонерне товариство «Європорт»), який зареєстрований у Управлінні Держкомзему у місті Одеса про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 вересня 2011 року за № 00068», яким було вирішено:

- внести зміни до договору оренди землі укладеного між Одеською міської радою та ЗАТ «Європорт» у частині назви підприємства;

- у частині нормативної грошової оцінки та розміру орендної плати;

- затвердити орендну плату за земельну ділянку площею 0, 3866 га у розмірі 5, 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та за земельну, ділянку площею 0, 1579 га у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- затвердити договір про внесення змін до договору оренди землі укладеного між Одеською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Європорт», який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у місті Одеса про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 вересня 2011 року;

- зобов`язати ПРАТ «ЄВРОПОРТ» зареєструвати право оренди земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України;

- виконавчому органу Одеської міської ради щодо забезпечення реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин здійснювати контроль за виконанням договору про внесення змін до договору оренди землі.

На підставі норм діючого законодавства та зазначених доводів, суд звертає увагу на те, що оформлення договорів оренди землі після прийняття відповідних рішень міською радою та сприяння реєстрації договорів оренди землі, укладених міською радою, не відноситься до повноваження та виключної компетенції Одеської міської ради.

Оскільки Одеською міською радою не приймалися незаконні рішення, не вчинялися незаконні дії чи бездіяльність, якими Позивачеві була завдана шкода, то посилання позивача на статтю 1173 ЦК України, що передбачає відшкодування шкоди завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, незалежно від вини цього органу є безпідставними та не обґрунтованими.

Таким чином, господарський суд вважає, що позивач був обізнаний про зменшення розміру орендної плати за земельну ділянку площею 3 866 кв.м. з 10 % до 5,4 %, тобто у питанні можливості оплачувати орендну плату в значно більшому розмірі, діяв на власний ризик, а тому не вбачає підстав для задоволення позовної заяви та стягнення майнової шкоди у розмірі 740 938,88грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Керуючись ст.ст.13, 20, 73, 74, 76, 86, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства ЄВРОПОРТ до Одеської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департаменту комунальної відповідальності Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди у розмірі 740 938,88грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12 липня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут