ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2019 р. Справа№ 920/31/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Бойко Р.В., дов. № 203 від 22.02.19

від відповідача: Талденко О.В., дог. б/н від 20.03.19

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бєлевцова Олександра Івановича

на рішення господарського суду Сумської області від 25.02.2019 р. (повний текст складено 12.03.2019 р.)

у справі № 920/31/19 (суддя - Коваленко О.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця Волкова Павла Олександровича

до фізичної особи-підприємця Бєлевцова Олександра Івановича

про стягнення 122 870,59 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року фізична особа-підприємець Волков Павло Олександрович звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до фізичної особи-підприємця Бєлевцова Олександра Івановича про стягнення 122 870,59 грн., з яких: 109 839,64 грн. боргу, 5 971,83 грн. пені, 7 059,12 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Сумської області від 25.02.2019 р. у справі № 920/31/19 позов задоволено: стягнуто з фізичної особи-підприємця Бєлевцова Олександра Івановича на користь фізичної особи-підприємця Волкова Павла Олександровича 109 839,64 грн. боргу, 5 971,83 грн. пені, 7 059,12 грн. штрафу; 3 524,00 грн. судового збору. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Волкова Павла Олександровича в дохід державного бюджету України 1 762,00 грн. судового збору.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції зазначив, що сума боргу в розмірі 109 839,64 грн. за поставлений позивачем товар підтверджується належними доказами і відповідачем документально не спростована. Отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Враховуючи прострочення сплати відповідачем боргу по видатковій накладній № СН-ХБ0005835 від 16.10.2018 р. за період з 24.10.2018 р. по 28.12.2018 р., а також по видатковій накладній № СН-ХБ0006086 від 26.10.2018 р. за період з 03.11.2018 р. по 28.12.2018 р., суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення 5 971,83 грн. пені за наведений період та 7 059,12 грн. штрафу (7 % вартості товарів).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, фізична особа-підприємець Бєлевцов Олександр Іванович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Сумської області від 25.02.2019 р. у справі № 920/31/19 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказував на те, що в порушення вимог процесуального законодавства судом першої інстанції не було повідомлено відповідача про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження; призначення судового засідання для розгляду справи по суті; необхідність подання відповідачем відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, чим позбавлено його можливості скористатися своїми процесуальними правами. Окрім цього, судом першої інстанції не було перевірено отримання відповідачем копії позовної заяви.

За твердженням апелянта, суд першої інстанції при розгляді справи залишив поза увагою умови договорів, згідно яких грошові кошти за товар покупець зобов`язаний передати представнику постачальника, який зазначений у накладній. Так, надані позивачем видаткові накладні містять посилання лише на договір № 5/17 від 16.05.2017 р. та відрізняються від видаткових накладних відповідача (містять іншу форму, зміст та помітки про оплату готівкою). Оскільки на виконання умов договору відповідачем сплачено готівкові кошти за реалізований товар менеджеру позивача, а товар зазначений у накладній № СН-ХБ0005376 від 25.09.2018 р. на суму 8 995,10 грн. був повернутий покупцем позивачу відповідно накладної про повернення товару № СН-ХБ00000778 від 20.11.2018 р., то скаржник вважав, що заборгованість за договорами поставки відсутня. Апелянт також зазначав, що наявну в матеріалах справи претензію № 22/11-1 від 22.11.2018 р. він не отримував, а його підпис про отримання має ознаки підробки.

На підтвердження наведених обставин відповідачем до матеріалів апеляційної скарги надано: копію конверту та інформацію за штрих-кодами публічного акціонерного товариства "Укрпошта" №№ 729 , 4289 , копії накладних № СН-ХБ0005835 від 16.10.2018 р., № СН-ХБ0006086 від 26.10.2018 р., № СН-ХБ0005376 від 25.09.2018 р., копію накладної повернення від покупця товару № СН-ХБ00000778 від 20.11.2018 р., копії заяв свідків, заяву про виклик свідків, клопотання про витребування оригіналів документів та призначення судової експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 р., у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А., поновлено апелянту пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження, зупинено дію оскаржуваного рішення, призначено розгляд справи на 04.06.2019 р.

27.05.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 р. задоволено клопотання відповідача про участь у засіданні в режимі відеоконференції; проведення відеоконференції доручено господарському суду Сумської області 04.06.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 р. відкладено розгляд справи на 04.07.2019 р.

03.07.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 04.07.2019 р. відповідач просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 16.05.2017 р. між фізичною особою-підприємцем Волковим Павлом Олександровичем (постачальник) і фізичною особою-підприємцем Бєлевцовим Олександром Івановичем (покупець) укладено договір поставки № 5/17 (далі - договір-1; а.с. 16 том 1), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку і на умовах договору поставити товар (партію), а покупець зобов`язується в порядку і на умовах договору прийняти і оплатити такий товар.

Згідно пункту 1.2 договору-1 предметом поставки є товар (партія товару) з найменуванням, зазначеним у накладних та/або інших документах згідно умов договору, підписаних сторонами, що є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктами 2.1-2.3 договору-1 передбачено, що поставка товару здійснюється постачальником на умовах DDP (офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2000) - склад покупця згідно заявок останнього. Разом з товаром постачальник повинен передати покупцю накладну на товар. В разі необхідності, залежно від виду товару, постачальник разом з товаром передає покупцю сертифікат якості, документи про експлуатацію товару. Право власності на поставлений товар переходить до відповідача в момент отримання товару від позивача (перевізника) за видатково-прибутковою накладною. У момент приймання товару покупець повинен надати постачальнику видатково-прибуткову накладну, підписану повноважним представником покупця і скріплену печаткою.

За умовами пунктів 3.1, 3.2 договору-1 загальна кількість товару, що підлягає поставці, одиниці вимірювання, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються за згодою сторін у накладній, рахунку на оплату. Всі документи, за якими здійснюється поставка (приймання-передача) товару після підписання сторонами є невід`ємними додатками до цього договору, та складаються українською або російською мовами.

Поставка товару здійснюється на підставі попередньої письмової заявки покупця, оформлення заявки проводиться покупцем у порядку, визначеному договором. Товар вважається зданим постачальником і прийнятим покупцем з моменту підписання повноваженими представниками сторін накладних (пункти 4.1, 4.8 договору-1).

Відповідно до пунктів 8.1, 8.4 договору-1 ціни на товар, що постачається постачальником, є відпускними і вказуються у прайс-листі постачальника. Сторони визначають, що ціни на товари, вказані у прайс-листі, який є дійсним на дату укладення цього договору, є попередніми і можуть змінюватись постачальником в залежності від показників, які обумовлюють ціну товару. Сума договору складається з суми вартості партій товарів, поставлених постачальником протягом строку дії цього договору та вказаних у накладних.

Таким чином, як було погодженого представниками сторін, грошові кошти за реалізований товар покупець зобов`язаний передати представнику постачальника, який зазначений у накладній. Для підтвердження факту оплати за товар представник постачальника, зазначений у накладній зобов`язаний надати покупцю відповідну квитанцію. Разом з грошовими коштами покупець передає представнику постачальника підписаний екземпляр квитанції.

Договір вступає в дію з дати його укладання сторонами і діє до 31.12.2017 р., підлягає пролонгації на наступний календарний рік, якщо за один місяць до дати закінчення дії договору жодна з сторін не заявить про намір його розірвати (пункт 14.1 договору-1).

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

На виконання умов договору-1 постачальник поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 8 995,10 грн., що підтверджується видатковою накладною (на реалізацію) № СН-ХБ0005376 від 25.09.2018 р. (а.с. 17 том 1), яка підписана сторонами та скріплена печаткою відповідача, без зауважень.

16.05.2017 р. між фізичною особою-підприємцем Волковим Павлом Олександровичем (продавець) і фізичною особою-підприємцем Бєлевцовим Олександром Івановичем (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 5/16 (далі договір-2; а.с. 18 том 1), відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар (партію товару) в кількості і в строки згідно умов договору, а відповідач зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити товар (партію товару) в порядку і на умовах договору.

Згідно з пунктом 1.2 договору-2 предметом поставки є товар (партія товару) найменування, асортимент та кількість якого вказується у видатковій накладній.

За умовами пунктів 2.1, 2.2 договору-2 загальна кількість товару, що підлягає поставці, одиниці вимірювання, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються за згодою сторін у замовленні, видатковій накладній, рахунку на оплату. Всі видаткові накладні, за якими здійснюється поставка (приймання-передача) товару після підписання сторонами є невід`ємними додатками до договору, та складаються українською або російською мовою.

Передача товару від продавця покупцю здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата підписання сторонами видаткової накладної є датою поставки товару. У разі підписання представником покупця видаткової накладної вважається, що товар прийнятий покупцем і у нього не має претензій щодо його асортименту, комплектності, кількості і якості, крім виявлення покупцем прихованих недоліків товару. Покупець відповідає за наявність повноважень у особи, яка підписує накладну та інші документи від імені покупця і не може пред`являти претензій (вимог), які могли б виникнути у випадку підписання таких документів особою, яка не була уповноважена від імені покупця. Поставка товару здійснюється продавцем з супроводжувальним документами на товар відповідно до вимог чинного законодавства України на умовах DDP (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010) - до місця узгодженого сторонами. Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару покупцю за видатковою накладною, що підписується сторонами (пункти 3.2, 3.4, 3.5, 3.7, 3.8 договору-2).

Пунктами 5.1, 5.3, 5.4 договору-2 сторонами погоджено, що ціни на товари, які постачаються продавцем, є вільними відпускними і вказуються у прайс-листі продавця. Сторони визначають, що ціни на товари, вказані у прайс-листі, який є дійсним на дату укладення цього договору, є попередніми і можуть змінюватись постачальником в залежності від показників, які обумовлюють ціну товару. Ціна товару, що входить у партію поставки, вказана у видатковій накладній на поставку партії товару, є остаточною. Сума договору складається з суми вартості партій товарів, поставлених продавцем на протязі строку дії цього договору.

Зі змісту пунктів 6.1, 6.3, 6.4, 6.5 договору-2 вбачається, що покупець повинен сплатити за поставлений товар не пізніше 7 календарного дня з дати поставки товару продавцем. Оплата здійснюється у розмірі повної вартості партії поставки товару у готівковому порядку. Грошові кошти за поставлений товар покупець зобов`язаний передати представнику продавця водію-експедитору, який зазначений у видатковій накладній. Для підтвердження факту оплати за товар представник продавця - водій-експедитор, зазначений у видатковій накладній, зобов`язаний надати покупцю відповідну квитанцію. Разом з грошовими коштами покупець передає представнику продавця - водію-експедитору підписаний екземпляр квитанції.

Договір діє до 31.12.2017 року включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами грошових зобов`язань за договором. Договір підлягає пролонгації на кожний наступний рік, якщо за один місяць до закінчення поточного календарного року дії цього договору жодна з сторін не заявить про намір його розірвати (пункт 9.1, 9.3 договору-2).

На виконання умов договору-2 продавець поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 100 844,54 грн., що підтверджується видатковими накладними № СН-ХБ0005835 від 16.10.2018 р. на суму 40 757,86 грн., № СН-ХБ0006086 від 26.10.2018 р. на суму 60 086,68 грн., які підписані сторонами та скріплені печаткою відповідача (а.с. 19, 20 том 1).

22.11.2018 р. постачальник звернувся до покупця з претензією № 22/11-1, в якій вимагав протягом 10 календарних днів з дати її отримання сплатити заборгованість за вказаними договорами у розмірі 109 839,22 грн. (а.с. 15 том 1). Претензія отримана відповідачем 28.11.2018 р.

Предметом спору у даній справі є право позивача на отримання вартості поставленого товару, разом із штрафними санкціями за несвоєчасну оплату за договорами поставки.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що сума боргу в розмірі 109 839,64 грн. за поставлений позивачем товар підтверджується належними доказами і відповідачем документально не спростована, отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Враховуючи прострочення сплати відповідачем боргу по видатковій накладній № СН-ХБ0005835 від 16.10.2018 р. за період з 24.10.2018 р. по 28.12.2018 р., а також по видатковій накладній № СН-ХБ0006086 від 26.10.2018 р. за період з 03.11.2018 по 28.12.2018 р., суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення 5 971,83 грн. пені за наведений період та 7 059,12 грн. штрафу (7 % вартості товарів).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а тому обов`язок покупця сплатити продавцеві повну ціну переданого товару складає зміст основних його зобов`язань відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України.

За умовами ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Нормами статті 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, постачальником виконано обов`язок з поставки товару покупцю на загальну суму 109 839,64 грн. за договорами-1,2 відповідно видаткових накладних № СН-ХБ0005376 від 25.09.2018 р. на суму 8 995,10 грн., № СН-ХБ0005835 від 16.10.2018 р. на суму 40 757,86 грн., № СН-ХБ0006086 від 26.10.2018 р. на суму 60 086,68 грн. (а.с. 17, 19, 20 том 1).

Вказані видаткові накладні дозволяють ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції, містять відомості про дату складання документу, назву підприємств, назву та дату правочину, зміст та обсяг господарської операції (кількість переданого товару, його асортимент, ціну та загальну суму поставки), водія-експедитора ( ОСОБА_6 ) та місце доставки.

Факт отримання за видатковими накладними товару на загальну суму 109 839,64 грн. відповідачем не заперечується.

Щодо тверджень скаржника про те, що у нього відсутня заборгованість перед позивачем за договорами поставки, слід зазначити таке.

Як вже зазначалось, договорами поставки встановлений порядок розрахунків між сторонами, а саме: грошові кошти за поставлений товар покупець зобов`язаний передати представнику постачальника, який зазначений у накладній. Для підтвердження факту оплати за товар представник постачальника (водій-експедитор), зазначений у накладній зобов`язаний надати покупцю відповідну квитанцію. Разом з грошовими коштами покупець передає представнику постачальника підписаний екземпляр квитанції (розділ 11 договору-1 та розділ 6 договору-2).

Відповідно до пп. 3, 5, 10 пункту 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за № 40/10320 (яке діяло на час виникнення спірних правовідносин), під готівкою (готівкові кошти) розуміються грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі розмінні, обігові, пам`ятні монети, які є дійсними платіжними засобами. Готівкові розрахунки - це платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов`язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

При цьому первинним документом, що застосовується для оформлення надходжень готівки в касу, є прибутковий касовий ордер. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України.

Доказів видачі позивачем відповідного прибуткового касового ордеру на підтвердження факту оплати товару готівкою матеріали справи не містять, що спростовує твердження апелянта про погашення заборгованості за договорами поставки готівкою.

Окрім цього, повернення покупцем позивачу товару, у відповідності до вимог законодавчих норм, підтверджується первинними документами, що є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції (в даному випадку повернення покупцем продавцю товару).

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" надано визначення первинному документу, яким є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р.

Відповідно до приписів пунктів 2.1, 2.2, 2.4 вказаного Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.5 Положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

З наведених положень законодавства вбачається, що матеріали справи не містять доказів повернення товару, зокрема, накладної, яка відповідає вимогам зазначених нормативно-правових актів, та має реквізити, які надають можливість ідентифікувати відповідний правочин, а також представників осіб, що взяли участь у його вчиненні.

Також, безпідставними є посилання апелянта на його необізнаність про розгляд цієї справи господарським судом першої інстанції та спростовуються наступним.

Місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером , фізична особа-підприємець Бєлевцов Олександр Іванович зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

За наведеною адресою позивачем направлена позовна заява з додатками (а.с. 10-12 том 1), а судом попередньої інстанції направлялись процесуальні документи, зокрема, ухвала про залишення позовної заяви без руху від 09.01.2019 р. (а.с. 26-28 том 1), отримана відповідачем (а.с. 30 том 1); ухвала про відкриття провадження у справі від 25.01.2019 р. (а.с. 1-4 том 1) - повернута без вручення з інших причин (а.с. 35-38 том 1); судове рішення від 25.02.2019 р. (а.с. 42-47 том 1), отримане відповідачем (а.с. 49 том 1).

У відповідності пункту 91 та абз. 3 пункту 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. За бажанням адресата реєстроване поштове відправлення, поштовий переказ можуть бути доставлені йому за поштовою адресою, зазначеною відправником, кур`єром за додаткову плату. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Таким чином у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відмова адресата від отримання кореспонденції, або неотримання ним кореспонденції від судового органу, не може вважатися неналежним повідомленням учасника справи, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони, що також стосується і вчиненням дій стосовно не/отримання учасником справи копії позовної заяви.

Крім того, скаржник не був позбавлений можливості ознайомитися з рухом справи у спорі за його участю, оскільки отримував ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 09.01.2019 р., а інформація про призначення судових засідань є відкритою, її можна отримати як на сайті в мережі інтернет (http://court.gov.ua/fair/), так і в інформаційному центрі суду. Усі процесуальні документи суду наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/).

Згідно частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, в силу положень частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів не приймає до уваги надані відповідачем до суду апеляційної інстанції додаткові документи, які не оцінювались судом першої інстанції, оскільки наведені стороною спору обставини неможливості їх подання не є об`єктивно непереборними і виникли внаслідок недобросовісного здійснення учасником справи своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала заявнику подати докази у встановлений судом першої інстанції строк.

Слід також зазначити, що з огляду на положення ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, доведення обставин даного позову, а саме проведення розрахунків між сторонами за отриманий товар, може ґрунтуватися виключно на підставі письмових доказів, а не на поданих сторонами заявах свідків, тож надана позивачем до відзиву на апеляційну скаргу заява про виклик свідків не підлягає задоволенню (а.с. 145-146 том 1).

Твердження апелянта про ознаки підробки його підпису (на претензії, договорах поставки, накладних), суперечить тому факту, що отримання товару по договорами поставки за видатковими накладними на загальну суму 109 839,64 грн. відповідачем у судовому засіданні не заперечувалось.

Враховуючи наведене, наявність заборгованості відповідача перед позивачем за отриманий товар у розмірі 109 839,64 грн. матеріалами справи не спростовується, а отже колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову в цій частині.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 5 971,83 грн. пені за загальний період прострочення з 24.10.2018 р. по 28.12.2018 р. та 7 059,12 грн. штрафу, слід зазначити наступне.

Пунктом 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами пунктів 6.1, 7.2, 7.3 договору-2 покупець повинен сплатити за поставлений товар не пізніше 7 календарного дня з дати поставки товару продавцем. У разі прострочення покупцем оплати або неповної оплати за поставлену партію товару продавець має право вимагати, а покупець зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару за кожний день прострочення платежу. За прострочення строків виконання зобов`язання понад 30 днів відповідач додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи, що покупцем не оплачено поставлений продавцем товар протягом 7 днів за видатковими накладними № СН-ХБ0005835 від 16.10.2018 р., № СН-ХБ0006086 від 26.10.2018 р., а також допущено прострочення виконання грошового зобов`язання понад 30 днів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розрахунок позивача (а.с. 14 том 1) є обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню, тож з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5 971,83 грн. пені за загальний період нарахування з 24.10.2018 р. по 28.12.2018 р. та 7 059,12 грн. штрафу у розмірі 7 % від вартості товарів.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду Сумської області від 25.02.2019 р. у справі № 920/31/19, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бєлевцова Олександра Івановича на рішення господарського суду Сумської області від 25.02.2019 р. у справі № 920/31/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 25.02.2019 р. у справі № 920/31/19 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Матеріали справи № 920/31/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.07.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко