ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.07.2019 р. Справа № 914/1357/19

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Центральне», м.Львів

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Львівської філії «Західдіпрошлях» ДП Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» основної заборгованості за послуги з центрального опалення у сумі 5 879,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

12.07.2019 р. до Господарського суду Львівської області від Львівського комунального підприємства «Центральне» надійшла заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Львівської філії «Західдіпрошлях» ДП Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» основної заборгованості за послуги з центрального опалення у сумі 5 879,05 грн. та витрат по сплаті судового збору.

Розглянувши подану Львівським комунальним підприємством «Центральне» заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі.

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 148 ГПК України визначено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Так, судом встановлено, що у заяві ЛКП «Центральне» посилається на типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій б/н від січня 2011 року, відповідно до якого боржнику надавались послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку (гуртожитку) АДРЕСА_1 . Як зазначає заявник, між ЛКП «Центральне» та боржником встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку.

ЛКП «Центральне» до матеріалів заяви долучено довідку форми №2 з місця проживання про склад сім`ї і прописки №7 від 25.06.2019 р.; відомість від 14.06.2019 р. про нарахування та оплату центральне опалення за адресою В АДРЕСА_2 мешканця Кушнір ос/рах. НОМЕР_1 .

Із наданої ЛКП «Центральне» відомості вбачається, що заявником здійснювались нарахування за послуги центрального опалення за період з грудня 2008 року по червень 2014 року включно. Заборгованість у сумі 5 879,05 грн. виникла в серпні 2014 року, у зв`язку із неналежною оплатою за надані послуги починаючи з грудня 2008 року.

Суд звертає увагу ЛКП «Центральне» на те, що починаючи з липня 2014 року по червень 2019 року заявником не здійснювалось нарахування за вказані послуги.

Заявником до матеріалів заяви долучено одне повідомлення від 13.06.2019 р. на оплату житлово-комунальних послуг за травень 2019 р. на загальну суму 5 879,05 грн., повідомлення на оплату житлово-комунальних послуг за період з якого виникла заборгованість, а саме з грудня 2008 року по червень 2019 р., не надано.

Крім того, заявником до матеріалів заяви долучено попередження квартиронаймача (власника) ОСОБА_1 про наявність у нього станом на 14.06.2019 р. заборгованості за отримані комунальні послуги на загальну суму 6 053,53 грн., з яких 174,48 грн. - утримання будинків та прибудинкових територій, 5 879,05 грн. - центральне опалення. Доказів надсилання такого попередження боржнику, заявником до матеріалів заяви не надано.

Заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з грудня 2008 року по 14.06.2019 року. який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги. Тобто, у суду відсутні відомості про безспірність заявлених вимог.

Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин спливу позовної давності щодо заявленої вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності). Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 ГПК).

Так у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про заявлення вимог поза межами позовної давності мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог (що є обов`язковим критерієм при здійсненні наказного провадження) та наявності обставин (п. 5 ч. 1 ст. 152 ГПК), наслідком яких є відмова суду у видачі судового наказу. При цьому, законом не передбачено обов`язок суду здійснювати перерахунок заявлених вимог (визначати періоди заборгованості, які заявлені в межах позовної давності) та право суду видавати судовий наказ на частину заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги (у межах позовної давності), так як у протилежному випадку - суд, по суті, буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

Згідно ч. 2 ст. 152 ГПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладені вище обставини, а саме заявлення вимог про стягнення з Львівської філії «Західдіпрошлях» ДП Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» основної заборгованості за послуги з центрального опалення що виходять за межі позовної давності, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення відповідної заборгованості на загальну суму 5 879,05 грн. з Львівської філії «Західдіпрошлях» ДП Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» на користь Львівського комунального підприємства «Центральне».

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Разом з тим, за приписами ч. 2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 2 ст. 148 ГПК України).

Керуючись ст.ст.148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Львівського комунального підприємства «Центральне», м.Львів у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Львівської філії «Західдіпрошлях» ДП Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» основної заборгованості за послуги з центрального опалення у сумі 5 879,05 грн. по договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій б/н від січня 2011 року.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію.

Суддя Сухович Ю.О.