РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019Справа №910/5840/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/5840/19

за позовом Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут»

(03113, м.Київ, просп.Перемоги, 57, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті»

(03028, м.Київ, просп.Науки, буд.42/1, корп.10, оф.17, )

про стягнення 22 688,01 грн,-

Представники сторін: без повідомлення (виклику)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» 6 травня 2019 року звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» про стягнення 22 688,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» неналежно виконано умови Договору підряду №83 від 05.06.2018, в частині виконання робіт з поточного ремонту у встановлений Договором строк, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути пеню у розмірі 15 369,30 грн та штраф у розмірі 7 318,71 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 відкрито провадження у справі №910/5840/19, розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Зазначена Ухвала суду була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за №120 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті», яка зазначена в позовній заяві та міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03028, м.Київ, просп.Науки, буд.42/1, корп.10, оф.17.

16.05.2019 на адресу суду повернулось поштове відправлення за №120 із зазначенням причини повернення: невдала спроба вручення (повернення): інші причини.

11.06.2019 на виконання вимог Ухвали Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 позивачем подано оригінали документів, що долучені до позовної заяви.

Судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Судом, також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Зважаючи на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на 11.07.2019 від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

5 червня 2018 року між Державним підприємством «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» (далі- Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» (далі - Відповідач) було укладено Договір підряду №83 (далі - Договір).

Відповідно до п.1 цього Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи з поточного ремонту туалетної кімнати на цокольному поверсі інженерно-лабораторного корпусу ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», що знаходиться за адресою: 03113, м. Київ, проспект Перемоги, 57.

Відповідно до пункту 2.2 Договору строк виконання робіт становить 30 робочих днів з моменту перерахування авансу.

Згідно із п.4.1. Договору загальна вартість Договору згідно Додатку №1 до цього Договору складає: 87500,00 грн. (вісімдесят сім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.), ПДВ 20% 17500,00 грн, разом з ПДВ 105 000,00 грн.

Згідно пункту 4.2. Договору ЗАМОВНИК протягом 3-х банківських днів після підписання Договору перераховує на поточний рахунок ПІДРЯДНИКА аванс у розмірі 50% від вартості Договору на придбання матеріалів. Остаточний розрахунок здійснюється з урахуванням якості виконаних Робіт на підставі підписаного Акту передання - прийняття виконаних Робіт та довідки виконання робіт КБ-3в протягом 5-ти робочих днів з моменту його підписання Сторонами цього Договору.

П.5.1. Договору передбачено, що початок Робіт - протягом 3 днів після перерахування авансу у розмірі 50% від вартості Договору на придбання матеріалів на рахунок ПІДРЯДНИКА, а закінчення і передання їх ЗАМОВНИКУ згідно пункту 2.2 Договору.

Відповідно до п.5.3. Договору після завершення Робіт ПІДРЯДНИК передає ЗАМОВНИКУ їх результати з оформленням Акту передання - прийняття виконаних Робіт у 2-х примірниках.

Згідно із п.5.6. Договору перехід права власності на результати Робіт за цим Договором відбувається в момент підписання Сторонами Акту передання - прийняття виконаних Робіт.

Згідно із п.7.1. Договору за невиконання або неналежне (неякісне) виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно законодавства України. Винна Сторона компенсує іншій Стороні всі збитки в повній сумі понад неустойку, що виникли в результаті повного або часткового невиконання винною Стороною умов цього Договору (п.7.2. Договору).

Відповідно до п.7.4. Договору за порушення ПІДРЯДНИКОМ термінів виконання Робіт, передбачених Договором, останній сплачує ЗАМОВНИКУ пеню у розмірі 0,1% вартості Робіт за кожний день прострочення виконання, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

П.7.5. встановлено, що у випадку порушення строків оплати за цим Договором, ЗАМОВНИК сплачує ПІДРЯДНИКУ пеню у розмірі 0,1% вартості Робіт за кожен день прострочення але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до - 31.12.2018 року, але в будь-якому випадку до виконання сторонами взятих на себе за цим Договором зобов`язань. А стосовно гарантійних зобов`язань до повного їх виконання Підрядником (п.13.1. Договору).

Додатковою Угодою №1 до Договору підряду №83 від 05.06.2018 від 11.12.2018, а саме п.1.1. встановлено, що пункт 4.1. розділу 4 «Вартість Договору та порядок розрахунків» викласти в новій редакції: «Загальна вартість Договору згідно Додатку 1 до цього Договору складає: 87 127,55 грн. ПДВ 20% 17 425,51 грн. Разом з ПДВ 104 553,06 грн.

На виконання умов Договору 07.06.2018 Державне підприємство «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» здійснило на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» часткову передоплату що становить 50% від вартості цього Договору на придбання матеріалів для здійснення ремонтних робіт у розмірі 52 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №6062 від 07.06.2018.

Натомість Товариство з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті», всупереч пункту 2.2 Договору, відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт закінчило ремонтні роботи - 12.12.2018.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору 07.06.2018 Державне підприємство «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» здійснило на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» часткову передоплату що становить 50% від вартості цього Договору на придбання матеріалів для здійснення ремонтних робіт у розмірі 52 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №6062 від 07.06.2018.

Таким чином, відповідно до пункту 2.2 Договору, за яким встановлено, що строк виконання робіт становить 30 робочих днів з моменту перерахування авансу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» повинно було виконати роботи до 19.07.2018.

Разом з тим, 14.12.2018 Державне підприємство «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» здійснило на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» оплату грошових коштів у розмірі 52 053,06 грн, що підтверджується платіжним дорученням №7628 від 14.12.2018.

Таким чином, Державне підприємство «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» зобов`язання в частині оплати здійснюваних Товариством з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» робіт за Договором підряду №83 від 05.06.2018 та Додатковою угодою №1 до нього, виконало в повному обсязі у розмірі 104 533,06 грн.

Проте, всупереч умовам Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» закінчило ремонтні роботи із порушенням строку, встановленого Договором для виконання вказаних робіт, а саме - 12.12.2018, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт,

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» умов Договору підряду №83 від 05.06.2018, в частині виконання робіт з поточного ремонту у встановлений Договором строк, позивач просить стягнути пеню у розмірі 15 369,30 грн та штраф у розмірі 7 318,71 грн за період з 19.07.2018 по 12.12.2018.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктом 1 ст.216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 ст.546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 2 ст.551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.4 ст.231 Господарського кодексу України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно пункту 7.4. Договору підряду №83 від 05.06.2018 передбачено, що за порушення Підрядником термінів виконання робіт, передбачених Договором, останній сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт за кожен день прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Крім того, Позивач 16.01.2019 направив на адресу Відповідача претензію щодо сплати пені та штрафу №3.47-05/29 «Про стягнення пені та 7% штрафу за порушення строків виконання робіт відповідно до Договору підряду №83 від 05.06.2018». Однак, станом на момент розгляду справи, вимоги Позивача не виконані, сума пені та штрафу за порушення строків виконання робіт відповідно до Договору підряду не сплачена.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасного здійснення ремонтних робіт, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 15 369,30 грн та 7% штрафу у розмірі 7 318,71 грн за невиконання робіт у встановлені цим Договором терміни, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» (03028, м.Київ, просп.Науки, буд.42/1, корп.10, оф.17, ) на користь Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» (03113, м.Київ, просп.Перемоги, 57, ) пеню у розмірі 15 369 (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят дев`ять) грн 30 коп та 7% штрафу у розмірі 7 318 (сім тисяч триста вісімнадцять) грн 71 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Сіті» (03028, м.Київ, просп.Науки, буд.42/1, корп.10, оф.17, ) на користь Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» (03113, м.Київ, просп.Перемоги, 57, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.Є. Блажівська