ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2019 р. Справа №914/2078/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.С.

Зварич О.В.

секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Поваленого Андрія Тарасовича за вих. № 2019/05-15 від 15.05.2019

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2018 (повний текст рішення складено 17.12.2018, м. Львів, суддя Іванчук С.В.)

у справі № 914/2078/18

за позовом: Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Поваленого Андрія Тарасовича, м. Львів

про стягнення заборгованості.

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Сьома І.Б.

ВСТАНОВИВ:

Львівське комунальне підприємство «Львівелектротранс» звернулося до Господарського суду Львівської області із позовом до aізичної особи-підприємця Поваленого Андрія Тарасовича про стягнення 92287,11грн, а саме 20 000,00грн. - основного боргу згідно договору, 66 600,00грн. - вартості послуг за фактичне користування, 3320,00грн. - пені, 1039,20грн. - інфляційних втрат та 1327,91грн. - 3% річних.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що протягом січня-квітня 2018 року відповідачем здійснювалось фактичне позадоговірне використання зовнішніх площ транспортних засобів позивача під розміщення реклами. Крім того, як зазначає позивач, відповідач не сплатив борг за надані послуги у листопаді-грудні 2017р. згідно договору № 561 від 30.12.2016р. у розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.12.2018 у справі № 914/2078/18 позов Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» задоволено частково. Суд виніс рішення, яким стягнув з фізичної особи-підприємця Поваленого Андрія Тарасовича на користь Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» 20000,00грн. - основного боргу, 65100,00грн. - плати за фактичне використання об`єктів зовнішньої реклами, 730,96грн. - пені, 1009,88грн. - інфляційних втрат, 1000,22грн. - 3% річних та 1677,11грн. - судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням фізична особа-підприємець Повалений Андрій Тарасович подав апеляційну скаргу за вих. № 2019/05-15 від 15.05.2019, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2018 скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що в матеріалах справи відсутня інформація про кількість відпрацьованих вагоно-днів ТЗ позивача за листопад та грудень 2017 року, а суми зазначені в Актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 77028 від 30.11.2017 за листопад 2017 та № 83302 від 31.12.2017 за грудень 2017 року значно перевищують загальну місячну ціну послуг обумовлену в договорі.

Апелянт вказує, що загальна сума наданих позивачем послуг за листопад -грудень 2017 року, згідно з вище зазначеними Актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) складає 51 975,00 грн. за два місяці, при цьому, що в силу п. 2.1 додатку № 2 від 30.12.2016 до договору ця сума не могла перевищувати 42 000,00 грн.

Також апелянт зазначає, що у нього не виник обов`язок щодо оплати послуг наданих в листопаді - грудні 2017, згідно договору, оскільки відповідач не одержав від позивача інформації про кількість відпрацьованих вагоно-днів ТЗ в листопаді -грудні 2017 року, а в силу ч. 2 ст. 613 ЦК України, якщо кредитор вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочено на час прострочення кредитора.

Крім цього, апелянт вказує, що суд першої інстанції задоволив позовні вимоги в частині стягнення 65100,00 грн. за фактичне використання об`єктів для зовнішньої реклами на підставі п. 6.5. договору, однак, зазначеним пунктом договору передбачено відповідальність відповідача у вигляді неустойки за несвоєчасне виконання обов`язку по демонтажу реклами з транспортного засобу.

Апелянт звертає увагу на те, що відповідач своєчасно не здійснив свого обов`язку із демонтажу реклами через дії позивача.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 26.06.2016, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2018 залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

Позивачем подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи б/н від 09.07.2019, в якому просить відкласти розгляд справи, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно частини 11 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів виходить з того, що позивач отримав ухвалу суду про призначення справи до розгляду - 19.06.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Таким чином, саме з цієї дати позивач обізнаний про дату слухання справи та не був позбавлений права вчинити дії направленні на забезпечення участі представника в призначене судове засідання.

При цьому, позивачем клопотання не доведено та не зазначено яким чином неявка його повноважного представника унеможливить розгляд даної справи, враховуючи те, що свою позицію щодо оскаржуваного рішення ним було викладено в тексті відзиву на апеляційну скаргу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, з підстав його необґрунтованості, а також з огляду на те, що суб`єктивна поведінка сторони не повинна перешкоджати розгляду справи.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2016 між Фізичною особою-підприємцем Поваленим Андрієм Тарасовичем (сторона 1) та Львівським комунальним підприємством «Львівелектротранс» (сторона 2) укладено договір №561 оренди зовнішніх площ транспортних засобів під розміщення реклами (далі - договір). Згідно умов договору ФОП Повалений А.Т. зобов`язався здійснювати виробництво реклами, забезпечувати її нанесення та демонтаж на транспортних засобах, що належить позивачеві, а останній зобов`язався надавати транспортні засоби для розміщення реклами, отримуючи за це плату від відповідача. Перелік конкретних транспортних засобів, на яких здійснюватиметься розміщення реклами на умовах, встановлених цим договором погоджується сторонами в додатках до цього договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно із п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору ціна цього договору визначається загальною сумою послуг з розміщенням реклами, що надаються стороною-2 стороні-1 відповідно до його положень. Ціни послуг розміщення реклами на транспортних засобах визначається залежно від типу транспортних засобів. Тариф на надання послуг з розміщення реклами на зовнішніх поверхнях транспортних засобів, чинний на час укладення договору, встановлюється сторонами у додатку №1. Сторона 2 вправі в односторонньому порядку, виходячи з ринкової вартості рекламо носіїв змінити тариф, попередивши сторону не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів.

Відповідно до п.п. 3.6., 3.7., 3.8. договору ціна послуг з розміщення реклами визначена сторонами, виходячи з розрахунку експлуатації транспортних засобів на маршруті протягом не менше 20 календарних днів за один календарний місяць. У випадку, якщо транспортні засоби експлуатуватимуться на маршруті менше 20 календарних днів за один календарний місяць, ціна послуг з розміщення реклами на такому транспортному засобі підлягає пропорційному зменшенню, виходячи зі співвідношення 20 календарних днів протягом одного календарного місяця дорівнює 100% суми оплати. Сторона-1 здійснює оплату стороні-2 за надані послуги до 20 (двадцятого) числа наступного за звітним місяця згідно виставленого рахунку. Сторона-2 виставляє рахунок стороні- 1 за надані послуги та надає інформацію про кількість відпрацьованих вагоно-днів ТЗ сторони-1. У випадку, якщо транспортний засіб експлуатувався на маршруті менше 20 календарних днів протягом календарного місяця сторона-2 зазначає про це в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) з відповідним зменшенням суми оплати. Юридична фіксація факту надання послуг стороною-2 стороні-1 відповідно до умов цього договору здійснюється шляхом складання акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих) послуг.

Пунктами 3.9., 3.10. договору сторони визначили, що акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих) послуг складається стороною-2, у двох примірниках, підписується її уповноваженим представником та надсилається на адресу (передається) стороні-1 як правило до 10 числа наступного місяця, яка зобов`язана протягом п`яти робочих днів його підписати та надіслати (передати) стороні-2 або, висловивши письмово свої аргументовані заперечення, відмовитися від його підписання. Якщо протягом п`яти робочих днів після отримання акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих) послуг, сторона-1 не надішле своїх обґрунтованих письмових заперечень щодо акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих) послуг, послуги вважаються наданими належно, у відповідності до вимог цього договору і підлягають безумовній оплаті, а подальші заперечення (претензії) не розглядаються.

За умовами п.4.5. договору, сторони погодили, що сторона-1 зобов`язана здійснювати демонтаж реклами з транспортних засобів протягом 3 (трьох) календарних днів після припинення договору або припинення договірних відносин щодо конкретного транспортного засобу.

Згідно із п. 5.1., 5.2. договору договір укладається строком до 31 грудня 2017 року, але в будь-якому випадку не менше ніж до закінчення строку надання-послуг по розміщенню стороною-1 реклами на всіх транспортних засобах на умовах цього договору. Строк надання послуг з розміщення реклами на конкретних транспортних засобах визначається в додатках до цього договору.

Додатком №1 від 30.12.2016 до договору №561 від 30.12.2016 сторони визначили, що ціна оренди зовнішніх площ транспортних засобів під розміщення реклами протягом одного місяця на електротранспорті підприємства у 2017 році на одному рухомому складі: КТ4-Д, КТ4-СУ - 3500,00грн. (з ПДВ) за 1 шт./міс., Шкода-15Тр - 3500,00грн. (з ПДВ) за 1 шт./міс., ЛАЗ 52522, ЛАЗ-Е183Д1, ЛуАЗ-Т601.11, Шкода-14Тр - 2500,00грн. (з ПДВ) за 1 шт./міс. (п.1 додатку).

Додатком №2 від 30.12.2016р. до договору №561 від 30.12.2016 сторони дійшли згоди, зокрема п.п. 1.1, 2.2., на умовах договору сторона-1 надає стороні-2 послуги з оренди зовнішніх площ транспортних засобів під розміщення реклами на наступних транспортних засобах: 1)№1022, КТ4-СУ, «Світ Паркету», строк розміщення реклами 01.01.2017-31.12.2017р.; 2)№1024, КТ4-СУ, «Цезар», строк розміщення реклами 01.01.2017-31.12.2017; 3)№1071, КТ4-СУ, «Ноутбук Центр», строк розміщення реклами 01.01.2017-31.12.2017; 4)№1097, КТ4-СУ, «Світ Паркету», строк розміщення реклами 01.01.2017-31.12.2017; 5)№1155, КТ4-СУ, «Світ Паркету», строк розміщення реклами 01.01.2017-31.12.2017; 6)№1167, КТ4-Д, «Світ Паркету», строк розміщення реклами 01.01.2017-31.12.2017. Загальна ціна послуг з розміщення реклами вказаних в п. 1.1 цього додатку транспортних засобах відповідно до п.п. 3.3 Договору становить 21000,00 в т.ч. ПДВ за один місяць.

В подальшому, 01.11.2017 між Фізичною особою-підприємцем Поваленим Андрієм Тарасовичем (сторона-1) та Львівським комунальним підприємством «Львівелектротранс» (сторона-2) укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору №561 від 30.12.2016, якою зокрема п.4.8. викладено в наступній редакції: здійснювати самостійно демонтаж реклами з транспортних засобів та проводити роботи по відновленню кузова транспортного засобу протягом 3 (трьох) календарних днів у випадку порушення вимог п.4.6. цього договору та розірвати договір щодо конкретного транспортного засобу або в цілому. Також додатковою угодою №1 від 01.11.2017 змінено п.1 Додатку №1 до договору №561 від 30.12.2016, виклавши його в такій редакції: ціна оренди зовнішніх площ транспортних засобів під розміщення реклами протягом одного місяця на електротранспорті підприємства у 2017 році на одному рухомому складі: КТ4-Д, КТ4-СУ - 4500,00грн. (з ПДВ) за 1 шт./міс., Шкода-15Тр - 4500,00грн. (з ПДВ) за 1 шт./міс., ЛАЗ 52522, ЛАЗ-Е183Д1, ЛуАЗ-Т601.11, Шкода-14Тр - 3500,00грн. (з ПДВ) за 1 шт./міс.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору №561 від 30.12.2016 ним були надані послуги з оренди площ під розміщення реклами на рухомому складі трамвайних вагонів в листопаді 2017р. та в грудні 2017р. на загальну суму 51 975грн. 00коп. (з ПДВ), що підтверджує Актами здачі-приймання виконаних робіт від 30.11.2017 №77028 на суму 26100,00грн. та від 31.12.2017 №83302 на суму 25875,00грн. Акти здачі-приймання виконаних робіт від 30.11.2017 №77028 на суму 26100,00грн. та від 31.12.2017р. №83302 на суму 25875,00грн. підписані та скріплені печаткою з боку позивача та не підписані з боку відповідача. Позивач зазначає, що зазначені Акти направляв на адресу відповідачу 16.05.2018, що підтверджується поштовим чеком №569 від 16.05.2018 та відстеженням поштового відправлення за №569 на офіційному сайті підприємства поштового зв`язку http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku. Крім того, позивач вказує, що вказані вище акти надсилались відповідачу разом з позовом у даній справі, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та фіскальним чеком від 06.11.2018 №827.

Листами №07/104 від 22.01.2018, №07/146 від 30.01.2018 позивач повідомив відповідача про припинення дії договору №561 від 30.12.2016 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. На підтвердження надіслання даних листів долучено фіскальні чеки від 24.01.2018 №392, від 30.01.2018 №937.

В листі ЛКП «Львівелектротранс» №07/221 від 09.02.2018 адресованому відповідачу, позивач зазначив, що на зустрічі сторін, яка відбулась 05.02.2018 у ЛКП «Львівелектротранс» за адресою м. Львів, вул. Сахарова, 2, ФОП Поваленому А.Т. було вручено проект нового договору оренди зовнішніх площ транспортних засобів під розміщення реклами та повідомлено відповідача, що в разі не укладання нового договору оренди зовнішніх площ транспортних засобів під розміщення реклами до 19.02.2018, йому необхідно здійснити демонтаж реклами з зовнішніх площ транспортних засобів, що перебувають у фактичному недоговірному використанні ФОП Поваленого А.Т. , та привести площі транспортних засобів у попередній стан (до нанесення реклами). Також у даному листі позивач зазначив, що у випадку не укладання нового договору та не здійснення демонтажу реклами у вищевказані терміни ЛКП «Львівелектротранс» змушене буде самостійно провести демонтаж реклами з зовнішніх площ транспортних засобів та стягнути вартість проведених робіт та неустойку у розмірі подвійної плати за користування зовнішніми площами зазначених транспортних засобів під розміщення реклами за весь час прострочення згідно з вимогами ч. 4 ст. 291 ГК України та ч. 2 ст. 785 ЦК України. На підтвердження надіслання даного листа долучено фіскальний чек від 09.02.2018 №635.

Листом №01/16/02/18 відповідач передав позивачу підписаний проект договору поданий на укладення ЛКП «Львівелектротранс». Даний лист вручено позивачу 19.02.2018, що підтверджується штемпелем ЛКП «Львівелектротранс» за вх.№295 від 19.02.2018.

15.03.2018р. відповідач листом №2018/03-13 від 13.03.2018, у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди зовнішніх площ транспортних засобів під розміщення реклами № 561 від 30.12.2016, звернувся до позивача письмово та просив повідомити про дату, час та місце знаходження нижченаведених транспортних засобів для здійснення демонтажу розміщеної на них реклами: КТ4-СУ № 1022; КТ4-СУ № 1024; КТ4-СУ № 1071; КТ4-СУ № 1097; КТ4-СУ № 1155; КТ4-Д № 1167. Даний лист вручено позивачу 15.03.2018, що підтверджується штемпелем ЛКП «Львівелектротранс» за вх.№465 від 15.03.2018.

У відповідь на лист відповідача №2018/03-13 від 13.03.2018 позивач листом №07/425 від 28.03.2018р. повідомив, що зважаючи на взяті ЛКП «Львівелектротранс» на себе зобов`язання щодо перевезення населення, обсяги транспортної роботи, здійснювати демонтаж реклами з зовнішніх площ з вказаних транспортних засобів, у визначений час (з 8:00 год. до 22:00 год. можливо лише у вихідні дні (суботу та неділю), а в інші дні лише в ночі (з 21:00 год. до 06 00год.). При цьому позивачем відповідачу запропоновано, що з метою уникнення перешкод щодо вчасного виїзду транспортних засобів на рейс про точну дату, час, місце здійснення демонтажу реклами з зовнішніх площ конкретного транспортного засобу, перелік осіб, які здійснюватимуть роботи, ФОП необхідно погодити до 30 березня 2018р. безпосередньо з начальником трамвайного ДЕПО. На підтвердження надіслання даного листа долучено фіскальний чек від 23.03.2018 №451.

Позивач у позові зазначає, що відповідач демонтував рекламу, розміщену ним на зовнішніх площах транспортних засобів, лише протягом квітня 2018 року. Таким чином, за твердженням позивача, протягом січня-квітня 2018 року відповідачем здійснювалось фактичне недоговірне використання зовнішніх площ транспортних засобів позивача під розміщення реклами.

Пізніше, 06.07.2018р. позивач на адресу відповідача надіслав претензію №07/941 від 05.07.2018, в якій просив погасити заборгованість в сумі 86600,00грн., з якої 20000,00грн. - основний борг за договором, 666000,00грн. - за фактичне використання зовнішніх площ транспортних засобів під розміщення реклами. Однак, дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, п. 3.7. договору сторони погодили, що сторона-1 здійснює оплату стороні-2 за надані послуги до 20 (двадцятого) числа наступного за звітним місяця згідно виставленого рахунку. Сторона-2 виставляє рахунок стороні - 1 за надані послуги та надає інформацію про кількість відпрацьованих вагоно-днів ТЗ сторони-1.

Отже, обов`язок відповідача щодо оплати послуг згідно договору кореспондується і з обов`язком позивача щомісячно виставляти рахунок за надані послуги, де зазначається інформацію про кількість відпрацьованих вагоно-днів ТЗ сторони-1.

З банківських виписок вбачається, що відповідач здійснював проплати за листопад 2017, згідно рахунку № 14 від 03.01.2018, який в матеріалах справи відсутній.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач виставляв відповідачу рахунки за надані послуги за листопад - грудень 2017р.

Враховуючи те, що позивач не виставляв відповідачу рахунки за надані послуги в листопаді - грудні 2017р., відтак, у відповідача не виник обов`язок щодо оплати за надані послуги, на що суд першої інстанції не звернув уваги. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в позові щодо стягнення з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн. - основного боргу, згідно договору.

Посилання позивача на те, що ним були направлені на адресу відповідача Акти здачі прийняття робіт за листопад - грудень 2017 року, які не підписані відповідачем, не можуть свідчити про те, що у відповідача виник обов`язок оплати послуги, згідно договору за листопад - грудень 2017р. Адже, сторони передбачили, що оплата здійснюється на підставі виставленого рахунку, а акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих) послуг - це юридична фіксація факту надання послуг стороною-2 стороні-1 відповідно до умов цього договору.

Посилання позивача на те, що Акти здачі-приймання виконаних робіт від 30.11.2017 №77028 на суму 26100,00грн. та від 31.12.2017 №83302 на суму 25875,00грн. направлялися на адресу відповідачу - 16.05.2018р., не підтверджуються матеріалами справи. Адже, поштовий чек №569 від 16.05.2018р. та відстеженням поштового відправлення за №569 на офіційному сайті підприємства поштового зв`язку http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku не є належними доказами того, що позивач направляв на адресу відповідача відповідні Акти здачі-приймання виконаних робіт.

Щодо позовних вимог про стягнення 66 600,00грн. - вартості послуг за фактичне користування, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що договір закінчив свою дію 31.12.2017, що не заперечується сторонами.

Відповідно до п. 6.5. договору у випадку, якщо сторона-1 невчасно виконує обов`язок по демонтажу реклами з транспортного засобу, вона сплачує стороні-2 неустойку в розмірі 100% суми місячної оплати за надання послуг з розміщення реклами на цьому транспортному засобі за кожен місяць прострочення. Під час ігнорування демонтування рекламного зображення, сторона-2 має право самовільно проводити роботи по відновленню кузова ТЗ, та виставити стороні-1 відповідний рахунок за виконані роботи, який сторона-1 зобов`язана оплатити протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання.

Суд першої інстанції задоволив позовні вимоги в частині стягнення 65100,00 грн. плати за фактичне використання об`єктів для зовнішньої реклами на підставі п. 6.5. договору, однак, зазначеним пунктом договору передбачено відповідальність відповідача у вигляді неустойки за несвоєчасне виконання обов`язку по демонтажу реклами з транспортного засобу.

При цьому за частиною другою статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойка є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог ст. 614 ЦК України.

Так судом встановлено, що позивач листом №07/104 від 22.01.2018, який був відправлений 24.01.2018 на адресу відповідача, повідомив про припинення договору №561 від 30.12.2016, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Пізніше, в листі ЛКП «Львівелектротранс» №07/221 від 09.02.2018 адресованому відповідачу, позивач зазначив, що на зустрічі сторін, яка відбулась 05.02.2018 у ЛКП «Львівелектротранс» за адресою м. Львів, вул. Сахарова, 2, ФОП Поваленому А.Т. було вручено проект нового договору оренди зовнішніх площ транспортних засобів під розміщення реклами та повідомлено відповідача, що в разі не укладання нового договору оренди зовнішніх площ транспортних засобів під розміщення реклами до 19.02.2018, йому необхідно здійснити демонтаж реклами з зовнішніх площ транспортних засобів, що перебувають у фактичному недоговірному використанні ФОП Поваленого А.Т. , та привести площі транспортних засобів у попередній стан (до нанесення реклами).

Листом №01/16/02/18 відповідач передав позивачу підписаний проект договору поданий на укладення ЛКП «Львівелектротранс».

Зазначене вище підтверджує те, що сторони впродовж січня - лютого 2018 року здійснювали переговори щодо укладення нового договору оренди зовнішніх площ транспортних засобів під розміщення реклами.

У березні 2015 року відповідач листом №2018/03-13 від 13.03.2018 звернувся до позивача із проханням зазначити час, дату та місце знаходження транспортних засобів для здійснення демонтажу розміщеної на них реклами.

Натомість позивач листом №07/425 від 28.03.2018 повідомив відповідача, що зважаючи на взяті ЛКП «Львівелектротранс» на себе зобов`язання щодо перевезення населення, обсяги транспортної роботи, здійснювати демонтаж реклами з зовнішніх площ з вказаних транспортних засобів, у визначений час (з 8:00 год. до 22:00 год. можливо лише у вихідні дні (суботу та неділю), а в інші дні лише в ночі (з 21:00 год. до 06:00год. При цьому позивачем відповідачу було запропоновано, що з метою уникнення перешкод щодо вчасного виїзду транспортних засобів на рейс, точну дату, час, місце здійснення демонтажу реклами з зовнішніх площ конкретного транспортного засобу, перелік осіб, які здійснюватимуть роботи, ФОП необхідно погодити до 30 березня 2018 безпосередньо з начальником трамвайного ДЕПО.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач демонтував рекламу з транспортних засобів не у строк погоджений начальником трамвайного ДЕПО.

А відтак, у діях відповідача відсутня вина щодо не вчинення дій по демонтажу реклами з зовнішніх площ транспортних засобів у строк до квітня 2018 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 66 000,00 грн. є необгрнутованими та не підлягають до задоволення.

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги про стягнення пені, 3-х% річних та індексу інфляції, також, не підлягають до задоволення.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми процесуального права, оскільки справу розглянуто без його участі, судом оцінюються критично. Адже, з матеріалів справи вбачається, що ухвала про відкриття провадження у даній справі була направлена судом першої інстанції на адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена в позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ.

Таким чином рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2018 у справі № 914/2078/18 слід скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 277, 280, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Поваленого Андрія Тарасовича за вих. № 2019/05-15 від 15.05.2019 задоволити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2018 у справі № 914/2078/18 скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

3. Стягнути з Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» (79012, м.Львів, вул.Сахарова, буд.2, ідентифікаційний код 03328406) на користь Фізичної особи-підприємця Поваленого Андрія Тарасовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 2643,00 грн. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.07.2019.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Зварич О.В.