ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.07.19р. Справа № 917/594/19
про стягнення 171422,40 грн.
Суддя Ореховська О.О.
Секретар судового засідання Кобець Н.С.
Справа розглядається в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Гадяцька районна державна лікарня ветеринарної медицини (позивач) звернулась до господарського суду Полтавської області із позовною заявою (вх. № 776/19 від 15.04.2019р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавамолпрод" (відповідач) про стягнення заборгованості за надані ветеринарні, ветеринарно-санітарні, профілактичні послуги, що стосуються отримання сировини, виробництва, випуску готової продукції за Договором про надання послуг № 3 від 09.01.2018р. у розмірі 171 422,40 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасного проведення розрахунку за надані послуги, у зв"язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка до цього часу ним не погашена.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.05.2019р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/594/19. Справу постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання з розгляду справи на 11.06.2019р.
Згідно ухвали господарського суду Полтавської області від 11.06.2019р. розгляд справи відкладено на 18.07.2019р. Явка в судове засідання представників сторін обов`язковою не визнавалась.
Сторони у справі належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення - ухвали суду від 11.06.2019р. (а.с. 75, 76).
Відповідач відзив на позов не надав.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальним правом, відзив на позов у визначений судом строк не надав, справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд
ВСТАНОВИВ:
09.01.2018 р. між Гадяцькою районною державною лікарнею ветеринарної медицини (позивач, за умовами договору - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавамолпрод" (відповідач, за умовами договору - замовник), укладено Договір про надання послуг № 3 (далі - Договір) (а.с. 12-13), відповідно до якого виконавець зобов`язався за замовленням замовника протягом терміну дії цього Договору, надавати ветеринарні, ветеринарно-санітарні, профілактичні послуги, що стосуються отримання сировини, виробництва, випуску готової продукції, а замовник зобов`язався на умовах, встановлених у цьому Договорі приймати та оплачувати надані виконавцем послуги (п. 1.1. Договору).
Також умовами зазначеного Договору сторони узгодили, зокрема, наступне:
- найменування послуг, строк надання та їх ціна узгоджуються між Сторонами найбільш зручним та швидким способом (засобами електронної пошти, телефонного зв`язку, листування тощо) (п. 1.3. Договору);
- по факту завершення надання послуг, виконавець складає та направляє замовнику Акт приймання-передачі наданих послуг. При необхідності надання додаткових послуг, замовник подає замовлення відповідного змісту та здійснює додаткову оплату цих послуг по наданому виконавцем рахунку - фактурі (п. 3.2., п. 3.4. Договору);
- оплата за послуги здійснюється на підставі рахунку наданого виконавцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця (п. 4.2. Договору);
- загальна сума цього Договору становить суму вартості наданих виконавцем послуг згідно Актів приймання - передачі наданих послуг, оформлених сторонами протягом строку дії Договору (п. 4.4. Договору);
- цей Договір набирає чинності з моменту підписання його повноважними представниками сторін та діє до 31 грудня 2018 року. Якщо жодна із сторін за 30 днів до закінчення дії цього Договору не повідомить іншу сторону про намір припинити його дію, договір автоматично подовжується на той же термін, на тих самих умовах (п. 8.1., п. 8.2. Договору).
Позивач стверджує, що на виконання умов Договору в період з 09.01.2018р. по 31.12.2018р. надав, а відповідач прийняв без будь-яких зауважень послуги на загальну суму 173 322,00грн., на підтвердження чого позивач надав:
- акти виконаних робіт/ здачі - прийняття (наданих послуг): б/н від 31.01.2018р. на суму 20 563,20грн., № 6 від 31.01.2018р. на суму 7 145,03грн., № 35 від 28.02.2018р. на суму 7 429,75грн., б/н від 28.02.2018р. на суму 19 051,20грн., № 66 від 30.03.2018р. на суму 8 012,95грн., б/н від 31.05.2018р. на суму 22 226,40грн., № 153 від 27.06.2018р. на суму 7 896,87грн., б/н від 27.06.2018р. на суму 21 168,00грн., № 181 від 7 140,87грн., б/н від 31.08.2018р. на суму 23 284,80грн., № 321 від 30.11.2018р. на суму 7 884,99грн., № 339 від 30.11.2018р. на суму 13 305,60грн., № 369 від 28.12.2018р. на суму 3 628,80грн.
Зазначені акти підписані представниками обох сторін та скріплені печатками.
- рахунки /рахунки - фактури: № 24 від 31.01.2018р. на суму 20 563,20грн., № 6 від 31.01.2018р. на суму 7 145,03грн., № 35 від 28.02.2018р. на суму 7 429,75грн., № 52 від 28.02.2018р. на суму 19 051,20грн., № 66 від 30.03.2018р. на суму 8 012,95грн., № 143 від 31.05.2018р. на суму 22 226,40грн., № 153 від 27.06.2018р. на суму 9 476,24грн., № 168 від 27.06.2018р. на суму 21 168,00грн., № 181 від 31.07.2018р. на суму 8 569,04грн., № 227 від 31.08.2018р. на суму 23 284,80грн., № 321 від 30.11.2018р. на суму 9 461,99грн., № 339 від 30.11.2018р. на суму 13 305,60грн., № 369 від 28.12.2018р. на суму 3 628,80грн.
Відповідач, в порушення договірних зобов`язань, надані позивачем послуги оплатив частково, в розмірі 1 900,00грн., у зв"язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 171 422,40грн.
Позивач направив на адресу відповідача претензію від 27.02.2019р. за № 3 про сплату заборгованості на суму 171 422,40грн. (а.с. 28-31) , яка залишена відповідачем без виконання.
Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про надання послуг № 3 від 09.01.2018р. в сумі 171 422,40грн.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.
Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з надання послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред"ялення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред"явлення вимоги, якщо обов"язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконував зобов`язання за Договором про надання послуг № 3 від 09.01.2018р. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та ст.629 ЦК України оплату наданих позивачем послуг здійснив не у повному обсязі, заборгованість останнього складає 171 422,40грн. Дана обставина відповідачем не спростована.
За ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.
Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 171 422,40грн. за надані послуги згідно Договору про надання послуг № 3 від 09.01.2018р. підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростована, а тому підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в сумі 171 422,40грн. є підтвердженими документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Ореховська