ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 15-23/9-10-54

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого судді В.С. Петрова

суддів Ю.С. Бездолі

Г.Є. Смелянець

при секретарі судового засідання Г.С. Граматик

за участю представників:

від заявника - Яворський Г.С.,

від позивача (стягувача) - не з`явився,

від відповідача (боржника) - не з`явився,

від ВДВС - Дідур І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта" ОСОБА_1 на дії Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (вх. № 2-3112/19 від 01.07.2019 р.) в порядку ст. 339-342Господарського процесуального кодексу України у справі № 15-23/9-10-54 за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі відділення "Одеська регіональна дирекція" Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог на суму 72748875,78 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2010 року Відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк в особі відділення "Одеська регіональна дирекція" ВАТ ВТБ Банк звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.02.2010 р. (суддя Степанова Л.В.) порушено провадження у справі № 23/9-10-54 та справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Так, ухвалою господарського суду Одеської області від 10.08.2010 р. справу № 15-23/9-10-54 прийнято до провадження колегією суддів господарського суду Одеської області у складі: головуючого судді - Петрова В.С., суддів - Смелянець Г.Є. та Аленіна О.Ю. та справу призначено до розгляду в засіданні.

Під час розгляду справи в засіданні суду представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу посвідченим Криворотенко Л.І. 19.06.2008 р. за реєстровим номером 4803, а саме на:

- комплекс будівель та споруд бази відпочинку „Солнечная-1", що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с/рада Шабівська, комплекс будівель та споруд № 9 , реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 6013578, заставна вартість - 1368825,00 грн.;

- базу відпочинку "Солнечная", що знаходиться за адресою: Одеська область , місто Білгород - Дністровський , селище міського типу Затока, база відпочинку Солнечная (курортний район Центральний) , реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 6012303, заставна вартість - 39069103,00 грн.;

- земельну ділянку, загальною площею 0,4451 га, яка знаходиться в Центральному районі селища міського типу Затока міста Білгород- Дністровський Одеської області, кадастровий номер: :02:028:0047 , цільове призначення земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування бази відпочинку "Сонячна", заставна вартість - 7 382 132,00 грн.,

що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Вадіта" шляхом продажу на публічних торгах з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі Відділення "Одеська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" за кредитним договором № 13.83-41/08-СК від 09.06.2008 р. в сумі 9178626,50 доларів США, що еквівалентно 72748875,78 грн. за курсом гривні до долару США, встановленому НБУ на 20.04.2010 р., та складається з наступних сум: 6750000 доларів США - сума кредиту, яка підлягає поверненню за кредитним договором, 1741397,92 доларів США - сума процентів за користування кредитними коштами згідно кредитного договору, 255281,41 доларів США - сума інфляційних нарахувань, що за курсом Національного Банку України станом на 20.04.2010 р. еквівалентно 2023334,94 грн., 431947,17 доларів США - сума пені, що за курсом Національного Банку України станом на 20.04.2010 р. еквівалентно 3 423 570,07 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.08.2010 р. у справі № 15-23/9-10-54 за клопотанням представника позивача було здійснено заміну позивача - ВАТ ВТБ Банк в особі відділення "Одеська регіональна дирекція" Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" в особі відділення "Одеська регіональна дирекція" Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк".

Також ухвалою господарського суду Одеської області від 10.09.2010 р. до участі у справі № 15-23/9-10-54 залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є поручителями ОСОБА_1 за кредитним договором № 13.83-41/08-СК від 09.06.2008 р., за яким виникла спірна заборгованість.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.09.2010 р. у справі № 15-23/9-10-54 позов ПАТ "ВТБ Банк" в особі відділення "Одеська регіональна дирекція" було задоволено повністю: звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором посвідченим Криворотенко Л.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 19.06.2008 р. за реєстровим номером 4803, а саме: комплекс будівель та споруд бази відпочинку "Солнечная-1", що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с/рада Шабівська, комплекс будівель та споруд №9 , реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 6013578, заставна вартість - 1368825,00 грн.; базу відпочинку "Солнечная", що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Білгород - Дністровський , селище міського типу Затока, база відпочинку Солнечная (курортний район Центральний) , реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 6012303, заставна вартість - 39069103,00 грн.; земельну ділянку, загальною площею 0,4451га, яка знаходиться в Центральному районі селища міського типу Затока міста Білгород- Дністровський Одеської області, кадастровий номер: :02:028:0047 , цільове призначення земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування бази відпочинку "Сонячна", заставна вартість - 7382132,00 грн., що належать на праві власності ТОВ "Вадіта", шляхом продажу на публічних торгах з метою задоволення вимог Банку за кредитним договором № 13.83-41/08СК від 09.06.2008 р. в сумі 72748875,78 грн., що еквівалентно 9178626,50 дол. США, з яких 6750000 дол. США - сума кредиту, яка підлягає поверненню за кредитним договором, 1741397,92 дол. США - сума процентів за користування кредитними коштами згідно кредитного договору, 255281,41 дол. США - сума інфляційних нарахувань, що еквівалентно 2023334,94 грн., 431947,17 дол. США - сума пені, що еквівалентно 3423570,07 грн.; також стягнуто з ТОВ "Вадіта" на користь ПАТ "ВТБ Банк" в особі відділення "Одеська регіональна дирекція" витрати по сплаті державного мита в розмірі 25500,00 грн., витрати по сплаті послуг на ІТЗ судового процесу в розмірі 236,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2010 р. вказане рішення господарського суду Одеської області від 27.09.2010 р. у справі № 15-23/9-10-54 залишено без змін.

22.12.2010 р. на виконання вказаного рішення суду від 27.09.2010 р. господарським судом Одеської області видано відповідний наказ.

01.07.2019 р. до господарського суду Одеської області надійшла скарга засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта" ОСОБА_1 на дії Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (вх. № 2-3112/19 від 01.07.2019 р.) в порядку ст. 339-342Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на протиправність дій вказаного ВДВС з винесення постанови про накладення арешту на майно від 17.06.2019 р. у виконавчому провадженні №44944896, оскільки постановою старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Дідури І.М. від 17.06.2019 р. закінчено виконавче провадження № 44944896 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з припиненням юридичної особи - боржника.

Зокрема, скаржник у поданій скарзі вказує, що в провадженні Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 44944896 з примусового виконання судового наказу № 15-23/9-10-54, виданого 22.12.2010 р. Так, скаржник вказує, що постановою старшого державного виконавця другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Дідури І.М. від 17.06.2019 р. зазначене виконавче провадження закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з припиненням юридичної особи - боржника. Разом з цим, як вказує заявник, постановою старшого державного виконавця другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Дідури І.М. від 17.06.2019 р. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно в межах суми стягнення 28509 грн. До того ж в провадженні другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 37474271 з примусового виконання виконавчого листа № 5017/3097/2012, виданого 25.01.2013 р., та постановою старшого державного виконавця другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області Дідури І.М. від 18.06.2019 р. зазначене виконавче провадження закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з припиненням юридичної особи - боржника. Постановою старшого державного виконавця другого Малиновського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Дідури І.М. від 17.06.2019 р. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно в межах суми стягнення 86385 грн. При цьому скаржник з посиланням на положення п. 3 ч. 1 ст. 39, ч. ч. 2, 3 ст. 39, ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" вказує, що виконавче провадження було закінчено з порушенням приписів ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", також не зрозуміло, якими нормами законодавства керувався старший державний виконавець Дідур І.М. при винесенні постанови про накладення арешту на майно боржника, якого немає (ліквідовано).

З огляду на вказане та враховуючи відсутність правових підстав для накладення арешту на майно боржника у зв`язку із відсутністю самого боржника - ТОВ "Вадіта", засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта" ОСОБА_1 , вважаючи дії старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Дідури І.М. незаконними, звернувся до суду із даною скаргою, в якій просить суд:

- визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Дідури І.М. від 17.06.2019 р. про накладення арешту на майно у виконавчому провадженні № 44944896;

- зобов`язати старшого державного виконавця другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Гголовного територіального управління юстиції в Одеській області Дідури І.М. усунути порушення прав заявника, а саме скасувати постанову від 17.06.2019 р. про накладення арешту на майно у виконавчому провадженні № 44944896.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р.) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За положеннями ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У зв`язку з відрахуванням члена колегії судді Аленіна О.Ю. зі складу господарського суду Одеської області, згідно розпорядження керівника апарату суду від 01.07.2019 р. № 243 було здійснено повторний автоматичний розподіл вказаної скарги засновника ТОВ "Вадіта" по справі № 15-23/9-10-54 з огляду на необхідність внесення змін до складу колегії суддів, за наслідками якого для розгляду останньої визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Петров В.С., судді - Демешин О.А. та Смелянець Г.Є.

З урахуванням того, що суддя Демешин О.А. є заступником голови господарського суду Одеської області, а відповідно до п. 9.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 13.03.2019 р. № 17-02/2019, при визначенні автоматизованою системою складу колегії суддів скарга не може бути розподілена щодо заступника голови суду - судді Демешина О.А., згідно розпорядження керівника апарату суду від 02.07.2019 р. № 244 було здійснено повторний автоматичний розподіл вказаної скарги ТОВ "Вадіта" по справі № 15-23/9-10-54. За результатами повторного автоматичного розподілу скарги по справі № 15-23/9-10-54 було визначено наступний склад колегії суддів для розгляду справи: головуючий суддя - Петров В.С., судді - Бездоля Ю.С. та Смелянець Г.Є.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.07.2019 р. у справі № 15-23/9-10-54 скаргу засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта" ОСОБА_1 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді - Петрова В.С., суддів - Бездолі Ю.С. та Смелянець Г.Є., при цьому розгляд скарги призначено в засіданні суду на 09 липня 2019 р.

В судове засідання, призначене на 09.07.2019 р., представники позивача (стягувача), відповідача (боржника) не з`явились, хоча про дату і час розгляду скарги повідомлявся судом належним чином, у зв`язку з цим з`ясувати їх думки стосовно поданої скарги не уявляється можливим.

Так, за приписами ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Також позивач (стягувач) відзив на скаргу не надав.

ВДВС відзив на скаргу не надав, однак представник ВДВС у судовому засіданні пояснив, що розгляд скарги засновника ТОВ "Вадіта" ОСОБА_1 на дії Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області віднестися до юрисдикції адміністративного суду.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та скарги, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

В ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

8) визнання боржника банкрутом;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Частиною 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як з`ясовано судом, 17.06.2019 р. старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Дідуром І.М. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 44944896 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із припиненням 15.04.2016 року за рішенням засновників юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта".

При цьому 17.06.2019 року старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Дідуром І.М. винесена постанова про арешт майна боржника у ВП № 44944896 в межах суми 28509,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою про арешт майна боржника, засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта" ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, вважаючи такі дії ВДВС неправомірними та посилаючись на неправомірність винесення ВДВС вказаної постанови з огляду на закінчення виконавчого провадження № 44944896 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з припиненням юридичної особи - боржника.

Положеннями ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. №2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р.) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відтак, вказаною нормою Господарського процесуального кодексу України чітко визначено коло осіб, що мають право звернутися до господарського суду із скаргою в порядку ст. 339 ГПК України, а саме виключно сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Отже, до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать стягувач, боржник, а також їх представники за законом чи договором.

Як вбачається з наявної інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вадіта" припинило свою діяльність 15.04.2016 року, при цьому в ЄДР містяться відомості про наявність правонаступника у Товариства, яким є Приватне підприємство „Вікторія-Н" ().

Поряд з цим скаржник у даній справі - засновник ТОВ "Вадіта" ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, у зв`язку з чим у вказаної особи відсутні підстави для звернення саме до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії ВДВС, вчинені під час виконання наказу господарського суду Одеської області у даній справі, в порядку ст. 339-342 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця або органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус скаржника як сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Згідно приписів ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Враховуючи вищенаведене та те, що скарга на дії Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області подана до господарського суду засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта" ОСОБА_1 , який не є стороною виконавчого провадження ВП № 44944896, а також ГПК України не встановлено такий порядок оскарження дій ДВС з боку третіх осіб, відповідно така скарга не підлягає розгляду в порядку ст. 339-342 ГПК України, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Вказане свідчить про необхідність застосування до спірних правовідносин по скарзі наслідків, що настають у разі якщо заява не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, які передбачені п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України в чинній редакції.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне закрити провадження по скарзі засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта" ОСОБА_1 на дії Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 339-343, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження по скарзі засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта" ОСОБА_1 на дії Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (вх. № 2-3112/19 від 01.07.2019 р.) по справі № 15-23/9-10-54 закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 15.07.2019 р.

Головуючий суддя В.С. Петров

Суддя Ю.С. Бездоля

Суддя Г.Є. Смелянець