ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2523/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР»

на рішення Господарського суду Одеської області від 01.04.2019, проголошене о 16.10 суддею Рогою Н.В. у м. Одесі, повний текст якого складено 1.04.2019

у справі № 916/2523/18

за позовом Дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР»

про стягнення 48 259, 66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Дочірнє підприємство (далі - ДП) «Чернівецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія (далі ВАТ «ДАК) «Автомобільні дороги України» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі -ТОВ) «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР» про стягнення заборгованості 48 259, 66 грн., з яких: 33 990,64 грн. основний борг, 11 447, 33 грн. втрати від інфляції та 2 821,69 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.12.2015 між ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (Генпідрядник) та ТОВ «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР» (Підрядник, Субпідрядник) та Службою автомобільних доріг у Чернівецькій області (Замовник) був укладений Договір субпідряду №67 по експлуатаційному утриманню доріг загального користування, за умовами якого, Субпідрядник оплачує Генпідряднику за надані послуги 1% від вартості зданих робіт Генпідряднику та Замовнику. Позивач зазначає, що умови вищевказаного договору було виконано, що підтверджується актами виконаних робіт, у зв`язку з чим, відповідач в січні 2016 року повинен був сплатити позивачу за надані послуги 1% від вартості зданих робіт, проте відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до ТОВ «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР» з претензіями, які останнім були залишені без відповіді та реагування. Після цього, ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» звернулось до суду з відповідним позовом про стягнення основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.04.2019 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 33 990,64 грн., інфляційні втрати в розмірі 10 481,57 грн., 3% річних 2 345, 49 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 709,35 грн. В решті позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами. Перевіривши розрахунок суми інфляційних втрат та 3% річних, господарський суд виправив арифметичні та методологічні помилки позивача та задовольнив менші суми, ніж ті, що були заявлені у позові, оскільки позивачем у розрахунку як суми інфляційних втрат, так і 3% річних невірно визначено початок періоду нарахування зазначених відсотків.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ТОВ «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 01.04.2019 скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом поверхнево досліджено обставини, що мають значення для вирішення справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

ТОВ «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР» в апеляційній скарзі зазначає, що позивач не надав жодних документів чи доказів на підтвердження того, що ним були надані послуги відповідачу.

Крім цього, акти КБ-2в та КБ-3, на думку скаржника, підтверджують лише факт виконання робіт Субпідрядником за Договором та виконання зобов`язання Замовника оплатити зазначені роботи. Проте, зазначені акти не містять дати підписання, у зв`язку з чим неможливо встановити дату виконання зобов`язання. Тому посилання позивача на вищевказані акти, як на підставу для виникнення обов`язку відповідача сплати 1% від вартості зданих робіт є необґрунтованим та неправомірним.

Також, скаржник зазначає, що позивачем не було надано жодних доказів, які підтверджували б здійснення Замовником оплати виконаних робіт на користь відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу до Південно-західного апеляційного господарського суду не надходив.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. В зазначені строки до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін

Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України якщо судове засідання не проводиться розгляд справи у суді апеляційної інстанції починається через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку без проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, 04.12.2015 між ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (Генпідрядник) та ТОВ «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР» (Підрядник, Субпідрядник) та Службою автомобільних доріг у Чернівецькій області (Замовник) укладений Договір субпідряду №67 по експлуатаційному утриманню доріг загального користування, за умовами якого, Субпідрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати послуги по експлуатаційному утриманню доріг загального користування державного значення Чернівецької області (аварійні роботи з ліквідації деформацій покриття проїзної частини ) за рахунок коштів державного бюджету, відповідно до затвердженої кошторисної документації та в обумовлений цим Договором термін. Склад та обсяги робіт, що є предметом Договору, визначаються на підставі кошторисної документації та зазначені у договірній ціні (додаток №1), що є невід`ємною частиною Договору (п.п. 2.1, 2.2 Договору).

Пунктами 3.1, 3.2 Договору, сторони узгодили, що Субпідрядник зобов`язується виконати роботи, визначені цим Договором, протягом 60 календарних днів з моменту підписання сторонами цього Договору. Роботи вважаються виконаними після підписання акту виконаних робіт.

Ціна цього договору є твердою та складає 4 000 000,00 грн. (з ПДВ) і закріплюється у договірній ціні (додаток №1), що є невід`ємною частиною цього Договору, крім того кошти на утримання служби Замовника (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 5.3 Договору сторони встановили, що розрахунки за виконані по цьому Договору роботи здійснюються Замовником на безпосередній рахунок Субпідрядника на підставі актів виконаних робіт згідно вимог чинного законодавства протягом 15 календарних днів після підписання акту при наявності коштів.

Замовник після проведення оплати на рахунок Субпідрядника зобов`язаний на протязі 15 календарних днів від моменту оплати надати Генпідряднику відомості про оплату та суму для реєстрації податкового зобов`язання з ПДВ.

Субпідрядник оплачує Генпідряднику за надані послуги 1% від вартості зданих робіт Генпідряднику та Замовнику (п. 5.4. Договору).

Згідно з п.6.2 Договору Замовник та Генпідрядник приймає виконані Субпідрядником належним чином роботи шляхом підписання Акту приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідок форми КБ-3, які є підставою для розрахунків за фактично виконані роботи.

Строком дії Договору є час, протягом якого Сторони здійснюють свої права та виконують свої обов`язки відповідно до Договору. Цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і є чинним до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п.п. 11.1, 11.2. Договору).

На виконання умов договору у грудні 2015 року Субпідрядник здав Генпідряднику та Замовнику роботи на загальну суму 3 399 073, 20 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в та довідками про вартість виконаних робіт та витрат КБ-3, які підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб /а.с.24-45/.

Враховуючи, що загальна вартість зданих робіт Генпідряднику та Замовнику становить 3 399 073, 20 грн., то 1% від зазначеної суми складає 33 990, 73 грн., однак за розрахунком позивача він становить 33 990, 64 грн., враховуючи принцип диспозитивності, колегія суддів приймає до уваги суму заборгованості заявлену позивачем, оскільки перерахована сума є більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення, а у суду відсутнє право збільшувати розмір позовних вимог.

У зв`язку із нездійсненням відповідачем оплати, яка передбачена умовами п. 5.4 Договору № 67 від 04.12.2015, позивач надсилав на адресу відповідача претензії від 12.07.2016 за № 336 та від 31.05.2017 за №251 з пропозицією перерахувати заборгованість у сумі 33 990,64 грн., проте відповідач зазначені листи позивача залишив без відповіді та реагування.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.ч.1, 2 ст. 837 ЦК України).

Факт здачі Субпідрядником Генпідряднику та Замовнику робіт за Договором № 67 від 04.12.2015 підтверджується матеріалами справи та не спростовується сторонами.

Враховуючи умови п. 5.4 Договору та приписи ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, якими встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до вимог договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що у відповідача виникло зобов`язання щодо сплати на користь позивача (Генпідрядник) плати у розмірі 1% від вартості зданих робіт Генпідряднику та Замовнику, що становить 33 990, 64 грн., у зв`язку з чим, господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних та втрат від інфляції за період з 01.02.2016 по 06.11.2018, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що умовами Договору, зокрема п.5.4, не передбачено строк, протягом якого Субпідрядник має сплатити Генпідряднику плату у розмірі 1%, отже враховуючи приписи ст. 530 ЦК України, у відповідача обов`язок щодо оплати 33 990, 64 грн. виник лише після пред`явлення позивачем вимоги щодо сплати зазначеної суми та відповідач мав виконати таке зобов`язання протягом семиденний строк від дня пред`явлення вимоги. Такими вимогами є претензії позивача №336 від 12.07.2016 та №251 від 31.05.2017, таким чином, обов`язок ТОВ «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР» мало сплатити 33 990, 64 грн у строк до 19.07.2016 (включно), а першим днем прострочки оплати є 20.07.2016, тобто вірним періодом розрахунку 3% річних та втрат від інфляції є період з 20.07.2016 по 06.11.2018.

Колегія суддів перевірила правильність розрахунку 3% річних та інфляційних втрат за вказаний період за допомогою методики, визначеної у програмно-технічному комплексі «Законодавство», та дійшла до висновку, що розрахунок 3% річних, з врахуванням виправлень господарського суду, зроблено арифметично і методологічно вірно.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що місцевим судом правомірно частково задоволено вимоги позивача про стягнення 3% річних в розмірі 2 345,49 грн. та інфляційних втрат у сумі 10 481,57 грн.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було надано жодних доказів, які підтверджували б здійснення Замовником оплати виконаних робіт на користь відповідача, оскільки умови Договору № 67 від 04.12.2015 не ставлять в залежність обов`язок Субпідрядника здійснити оплату Генпідряднику від розрахунку з ним Замовником.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого господарського суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР» слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 01.04.2019 у справі №916/2523/18 - без змін.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 01.04.2019 у справі №916/2523/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР» без задоволення.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з ч.5 ст.12, ч.2 ст.282 та п.2 ч.3 ст.287 ГПК України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Постанову складено 16.07.2019 о 13.20.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Ярош А.І.