РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2019Справа № 910/5799/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 197 619,13грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 197 619,13 грн. збитків завданих при перевезенні у зв`язку з незбереженням цілісності майна (вагонів) на підставі ст.ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України та ст. 225 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.05.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано. Відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснено перевезення вантажних вагонів власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", саме: №№ 50050194, 50057496, 50069194, 52515772, 52810504, 53064929, 53146247, 53412532, 53504072, 53509204, 53522611, 53544987, 53549572, 60729274, 61013504, 61015046, 61075149, 61298337, 61299566, 61842464, 61848289, 62007216, 62008859, 62256144, 62318860, 62321401.

На станції Маріуполь-Сортувальний було виявлено факт пошкодження (розкомплектування) вищевказаних вагонів.

З метою складання відповідних актів, а саме комерційних актів форми ГУ-22 та актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М позивач письмово звернувся с заявами вих. № 5774/ДВ від 20.12.2018 року, №5839/ДВ від 26.12.2018 року до Начальника структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком Укрпошта та повідомленням про вручення поштового відправлення (штрих кодові ідентифікатори №923, №974).

Також, позивач звернувся до Директора регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргами вих. № 314/ДВ від 23.01.2019 року (направлено поштою цінним листом з описом вкладення - штрих кодовий ідентифікатор №284) та вих. № 320/ДВ від 23.01.2019 року (направлено поштою цінним листом з описом вкладення - штрих кодовий ідентифікатор №195) на дії начальника станції Маріуполь-Сортувальний структурного підрозділу «Станція Маріуполь-Порт» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», та до Начальника структурного підрозділу «Служба вагонного господарства» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргами вих. № 315/ДВ від 23.01.2019 року (направлено поштою цінним листом з описом вкладення - штрих кодовий ідентифікатор № 128) та вих. № 321/ДВ від 23.01.2019 року (направлено поштою цінним листом з описом вкладення - штрих кодовий ідентифікатор № 098) на дії начальника структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» у зв`язку з тим, що зазначеними особами було відмовлено представникам позивача у складанні актів. Позивач у даних скаргах просив розглянути скарги та за результатами їх розгляду дати начальнику станції Маріуполь-Сортувальний структурного підрозділу «Станція Маріуполь-Порт» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та начальнику структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» розпорядження про складання комерційних актів та актів про пошкодження вагонів відповідно до вимог Правил складання актів.

Внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів позивач був змушений передати структурному підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони позивача.

На підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 року та специфікації № 17 від 02.10.2017 року, специфікації № 20 від 02.01.2018 року, специфікації № 12 від 03.05.2018 року, специфікації № 15 від 30.06.2017 року у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» позивачем було придбано:

-головна частина 270.023-1 у кількості 23 шт. на загальну суму 118 980,01 грн. Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення № 131 від 10.01.2018 року;

-магістральна частина 483.010-01 у кількості 4 шт. на загальну суму 22 516,18 грн. Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення № 1140 від 19.02.2018 року, затяжка горизонтальних важелів 532.40.100-0сб у кількості 4 шт. на загальну суму 5 520,00 грн. Зазначена продукція була сплачена позивачем згідно платіжного доручення № 520 від 22.01.2018 року.

-валик 36x75 у кількості 7 шт. на загальну суму 225,12 грн. Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення № 6172 від 04.07.2017 року.

На підставі договору поставки № 410/11 від 17.06.2011 року та специфікації від 17.04.2018 року у TOB «AB метал груп» було придбано:

-болт 12x50 ГОСТ 7805:2008 у кількості (108 шт.) 6,48 кг на загальну суму 222,78 грн. Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 3131 від 19.04.2018 року на підставі виставленого рахунку № 500030979 від 18.04.2018 року.

На підставі договору поставки № 235/16 від 13.04.2016 року та специфікації від 17.04.2018 року у ПрАТ «ХМЗ» було придбано:

-гайка М12 ГОСТ 5915:2008 у кількості 1,600 кг на загальну суму 59,14 грн. Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 3973 від 18.05.2018 року на підставі виставленого рахунку № 1004 від 12.04.2018 року.

10.01.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС» далі - замовник) та AT «Укрзалізниця» (далі - підрядник) (регіональна філія «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця») укладено договір на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів № Дон/В-18041/НЮ, відповідно до умов якого підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням вагонів замовника: ТОв-1 (технічне обслуговування порожніх вантажних вагонів з відчепленням при підготовці їх до перевезень) та ТОв-2 (технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів) силами та на базі структурних підрозділів підрядника - вагонних депо (Структурний підрозділ «Волноваське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Покровське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Попаснянське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Слов`янське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Констянтинівське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Лиманське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»).

Деталі, придбані позивачем для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах були передані Структурному підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та були встановлені на вагони позивача відповідно до акту № 223 від 31.12.2018 року зняття з відповідального зберігання і витрат запасних частин, які постачає позивач для технічного обслуговування вагонів з відчепленням при підготовці до перевезень згідно договору № ДОН/В-18041/НЮ від 10.01.2018 року.

Отже, позивач поніс витрати на придбання деталей на розукомплектовані вагони у розмірі 147 523,23 грн.

Вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони підтверджується актом №12 від 31.12.2018 року на суму 47 618,62 грн.

А також, позивачем були понесені витрати на транспортування пошкоджених вагонів в ремонт, що підтверджується наявними в матеріалах справи залізничними накладними №№53192647, 53225942, 53296091, 53295663, 53225066, 53192571, 53192639, 53295580, 53240826, 53192605, 53182234, 53150736, 53089314, 53192589, 53225074, 53225975, 53295572, 53150785, 53071627, 53162988, 53186664, 53095683, 53071783, 53345732, 53313318, 53182218 на загальну суму 2 477,28 грн.

Таким чином, позивач був змушений понести вищевказані витрати на придбання деталей на розукомплектовані вагони у розмірі 147 523,23 грн., витрати по встановленню деталей на вагони на суму 47 618,62 грн. та витрати на транспортування пошкоджених вагонів в ремонт на суму 2 477,28 грн., що загалом складає 197 619,13 грн. (147 523,23 грн. + 47 618,62 грн. + 2 477,28 грн.).

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно з ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, для застосування такого виду господарської санкції (правового наслідку порушення зобов`язання) як стягнення збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення:

- протиправної поведінки;

- збитків;

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника і збитками;

- вини.

При відсутності хоч б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Як зазначено у п. 11 Оглядового листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» від 29.11.2007 № 01-8/91, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 23.03.2017 №904/4195/16, від 17.01.2017 № 904/3013/16.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

При цьому, відповідачем не доведено суду, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини залізниці (відповідача).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 197 619,13 грн. збитків обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, будинок 46-46А; код 30600592) збитки в розмірі 197 619 (сто дев`яносто сім тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн. 13 коп. та судовий збір у розмірі 2 964 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 29 коп.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 16.07.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна