ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1573/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.

при секретарі судового засідання: Тіщенко Д.І.

за участю представників сторін:

від позивача Кулинич К.С. (довіреність № 21/р8-19-057 від 07.05.2019р.);

від відповідача - не з`явились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Одесагаз - постачання (65003, м.Одеса, вул. Одарія, 1, )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Спецгруп (65033, м.Одеса, вул. Василя Стуса, буд. 2 Д, )

про стягнення 63 668,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю Одесагаз - постачання звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Спецгруп, в якій просило суд стягнути з відповідача 63 668,56 грн., в тому числі: 55 972,71 грн. основної заборгованості, 6 559,27 грн. пені, 550,70 грн. 3% річних, 585,88 грн. інфляційних витрат, а також суму судових витрат та витрат на професійну правову допомогу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Спецгруп умов укладеного між сторонами договору № 000186 (2017) від 01.12.2017р. в частині повної та своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1573/19 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 27.06.2019р. о 15:00.

У судовому засіданні від 27.06.2019р., суд задовольнив усне клопотання присутніх представників позивача та відповідача про перерву у розгляді справи для надання можливості складання акту звірки взаєморозрахунків та постановив протокольну ухвалу, якою оголосив перерву у розгляді справи по суті до 11.07.2019р. о 11:30.

11.07.2019р. у судове засідання представник відповідача не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 27.06.2019р.

Представник позивача в судовому засіданні 11.07.2019р. зазначив, що акт звірки взаєморозрахунків сторони не склали, заборгованість відповідач не сплатив, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами у відповідності до п. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 11.07.2019 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, а також заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

01.12.2017р. між ТОВ "Одесагаз-Постачання" (надалі - постачальник) та ТОВ «Компанія «Спецгруп» (надалі - споживач) укладено договір на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (промислові споживачі та інші суб`єкти господарювання) №000186 (2017) (надалі договір), згідно умов якого постачальник зобов`язався постачати споживачеві природний газ в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач сплачувати постачальнику вартість газу і наданих послуг з транспортування природного газу і наданих послуг магістральними трубопроводами у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.2 договору передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення).Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається у акті приймання комерційного вузла обліку газу.

За умовами п. 2.3 договору газ, що передається за договором, використовується виключно для власних потреб або в якості сировини, а не для перепродажу. Використання газу споживачем для інших потреб не є предметом даного договору.

В п. 2.4 договору вказано поштову адресу точки комерційного вузла обліку - вул. Промислова,37-п.

Згідно п. 3.1 договору підставами для постачання природного газу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний період для потреб споживача; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Відповідно до п. 3.2 договору місячний обсяг постачання природного газу до пунктів призначення не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу.

В п. 3.6 договору визначено, що обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі природного газу, що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку.

Постачальник до 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за звітним, надає Споживачу два примірника оригіналу акта наданих послуг за звітний місяць, які підписані уповаженим представником Газорозподільного підприємства, погоджені постачальником та скріплені печатками (п.3.7 договору).

Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача (для юридичних осіб), або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу (п. 3.8 договору).

У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегульованою відповідно до законодавства. До вирішення спірних питань обсяг спожитого природного газу та сума для оплати наданих послуг з постачання природного газу установлюються відповідно до даних Газорозподільного підприємства.

За умовами п. 3.9 договору акти прийому-передачі природного газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

У відповідності до п.5.1. договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до прейскуранту цін НАК «Нафтогаз України». Ціна може змінюватись і є обов`язковою для сторін з дати вступу її в дію і оприлюднення постачальником на власному сайті та в офіційних друкованих виданнях.

Відповідно до п.5.5 договору, оплата за постачання природного газу здійснюється грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок постачальника 100% вартості газу, який запланований для поставки у наступному місяці, не пізніше ніж за 7 (сім) банківських днів до початку місяця поставки газу.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ споживач проводить остаточний рахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунка-фактури.

Згідно до п. 5.7 договору, звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу споживачем та актами приймання-передачі газу протягом 10-ти днів з дати пред`явлення вимоги однієї із сторін.

Положеннями п. 6.3 договору встановлено обов`язок споживача: виконувати умови договору (6.3.1); оплачувати постачальнику вартість послуг згідно з умовами договору (п.п. 6.3.2); дотримуватись дисципліни споживання газу у пунктах призначення в обсягах та на умовах, визначених договором (п.п. 6.3.3); у разі необхідності зміни обсягів відбору газу дотримуватися порядку надання реномінації підтверджених обсягів природного газу (п.6.3.12).

У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом V Договору, із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 7.2.1.)

Відповідно до п.12.1 договір набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на термін до 31 грудня 2017р., а участині оплати за надані послуги до їх повного здійснення. Даний договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 грудня 2017 року згідно п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України. Договір вважається продовженим до 31 грудня кожного наступного року, якщо за місячи до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший строк за згодою сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору №000186 (2017) від 01.12.2017 року ТОВ "Одесагаз-Постачання" поставило ТОВ Компанія Спецгруп протягом грудня 2017р. березень 2019р. природний газ, загальним обсягом 16 420 м3 на загальну суму 188 140,54 грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін актами приймання-передачі природного газу за грудень 2017 р. - на загальну суму 17 566,70 грн. у обсязі 1 730 м3 (акт прийому-передачі природного газу від 31.12.2017 р.); за січень 2018 р. - на загальну суму 23 890,19 грн. у обсязі 2 145 м3 (акт прийому - передачі природного газу від 31.01.2018 р.); за лютий 2018 р. - на загальну суму 32 871,49 грн. у обсязі 3 112 м3 (акт прийому-передачі природного газу від 28.02.2018 р.); за березень 2018 р. - на загальну суму 26 382,90 грн. у обсязі 2 788 м3 (акт прийому-передачі природного газу від 31.03.2018 р.); за квітень 2018 р. - на загальну суму 8 804,94 грн. у обсязі 889 м3 (акт прийому - передачі природного газу від 30.04.2018 р.); за травень 2018 р. - на загальну суму 52,39 грн. у обсязі 5 м3 (акт прийому - передачі природного газу від 31.05.2018 р.); за червень 2018 р. - на загальну суму 62,28 грн. у обсязі 5 м3 (акт прийому - передачі природного газу від 30.06.2018 р.); за липень 2018 р. - на загальну суму 12,46 грн. у обсязі 1 м3 (акт прийому-передачі природного газу від 31.07.2018 р.); за листопад 2018 р. - на загальну суму 21 623,50 грн. у обсязі 1 440 м3 (акт прийому-передачі природного газу від ЗОЛ 1.2018 р.); за грудень 2018 р. - на загальну суму 34 408,88 грн. у обсязі 2 520 м3 (акт прийому-передачі природного газу від 31.12.2018 р.); за січень 2019 р. - на загальну суму 12 806,18 грн. у обсязі 999 м (акт прийому - передачі природного газу від 31.01.2019 р.); за лютий 2019 р. - на загальну суму 9 617,81 грн. у обсязі 782 м3 (акт прийому - передачі природного газу від 28.02.2019 р.); за березень 2019 р. - на загальну суму 40,82 грн. у обсязі 4 м3 (акт прийому - передачі природного газу від 31.03.2019 р.);

З метою оплати вартості поставленого природного газу Споживачем - ТОВ «Компанія «Спецгруп» перераховано Постачальнику грошові кошти у розмірі 132 167,83 грн., про що свідчать наявні у справі банківські виписки.

Таким чином, як зазначає позивач, у відповідача залишилась несплаченою заборгованість за отриманий природний газ в грудні 2018р. в частині 33 507,90 грн. та повністю несплаченою заборгованість за отриманий природний газ в січні 2018р. - березні 2019р. (в сумі 22 464,81 грн.) - всього на суму 55 792,71 грн.

Вищезазначене і стало підставою для звернення ТОВ ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ до суду з даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з ТОВ «Компанія «Спецгруп» 55 972,71 грн. основної заборгованості, 6 559,27 грн. пені, 550,70 грн. 3% річних, 585,88 грн. інфляційних витрат.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, судом встановлено , що на виконання умов зазначеного договору № 000186 (2017) від 31.12.2017 р. позивач у період з грудня 2017 р. по березень 2019 р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 188 140,54 грн., при цьому, відповідач за поставлений природний газ розрахувався частково в сумі 132 167,83 грн.

Заборгованість відповідача за отриманий природний газ з грудня 2018р. по березень 2019р. склала 55 792,71 грн. та залишилась несплаченою.

Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем поставленого позивачем природного газу по договору № 000186 (2017) від 31.12.2017 р. в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 55 972,71 грн. за послуги постачання природного газу підлягає судом задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 550,70 грн., інфляційних витрат у розмірі 585,88грн.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, згідно з яким розмір нарахованих відповідачу 3% річних становить 550,70 грн. за несплачену в грудні 2018 -березні 2019р. заборгованість (нараховані за період з 11.01.2019р. по 27.05.2019р.) та розрахунок інфляційних витрат у розмірі 585,88 грн. за несплачену у грудні 2018 та січні 2019р. заборгованість (нараховані за період з 11.01.2019р. по 30.04.2019р.), суд вважає їх обґрунтованими та такими що відповідають нормам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне та не в повному обсязі виконане зобов`язання щодо оплати за отриманий з грудня 2018 по березень 2019р. природний газ в розмірі 6 559,27 грн. (нараховану за період з 11.01.2019р. по 27.05.2019р.).

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч. 2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

П. 7.2.1. договору передбачено, що разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом V Договору, із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Враховуючи вищевикладене, суд перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені за прострочку виконання зобов`язання у розмірі 6559,27 грн., вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду договір №131 (2019) про надання правої (правничої) допомоги від 01.04.2019р., додаток №2 до Договору №131 (2019) від 01.04.2019р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ОД №003635 від 16.01.2019р., довіреність №21/р8-19-058 від 07.05.2019р., орієнтований розрахунок витрат на професійну правову (правничу) допомогу та платіжне доручення №2307 від 28.05.2019р. на суму 3000,00 грн.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витраті щодо сплати судового збору та витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Спецгруп (65033, м.Одеса, вул. Василя Стуса, буд. 2 Д, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Одесагаз - постачання (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ) 55 972 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 71 коп. основної заборгованості, 6 559 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 27 коп. пені, 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн. 70 коп. 3% річних, 585 (п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 88 коп. інфляційних витрат, 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. витрат по сплаті судового збору та 3 000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правову допомогу.

Рішення Господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 15 липня 2019 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко