ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019 Cправа № 914/581/18

м.Львів

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Модус, м.Львів

до відповідача: МЕМО АВ D.О.О., м. Шкофя Лока, Республіка Словенія,

про стягнення 14116 євро заборгованості, що становить 455788,77 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо євро, встановленого Національним Банком України станом на 22.03.2018 року у розмірі 3228,8805 грн. за 100 євро

Суддя: Кітаєва С. Б.

при секретарі: Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: Навроцький А.І. адвокат (довіреність від 10.06.2019);

від відповідача: не з`явився

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Модус, м.Львів, до МЕМО АВ D.О.О., м. Шкофя Лока, Республіка Словенія, про стягнення 14116 євро заборгованості, що становить 455788,77 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо євро, встановленого Національним Банком України станом на 22.03.2018 року у розмірі 3228,8805 грн. за 100 євро.

Ухвалою суду від 02.04.2018р. залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Модус без руху. Встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви у десять днів з дня вручення цієї ухвали. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання письмової заяви з додатковим викладенням обставин та зазначенням доказів (долученням їх до справи в додаток до заяви) на виконання вимог п.п.5,7,9 ч.3 ст.162 ГПК України, а також - поданням належних та допустимих доказів надіслання примірника заяви з копіями долучених до заяви доказів (за наявності таких ) відповідачу.

20.04.2018р., за вх.№14154/18, від позивача поступило клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.04.2018р. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. При цьому, з огляду на те, що, місцезнаходженням відповідача, МЕМО АБ Д.О.О. (MEMO AB D.O.O.) є: Республіка Словенія, тобто, відповідач є іноземним суб`єктом господарювання, ухвалено звернутися з відповідним судовим дорученням до компетентного органу іноземної держави про вручення відповідачу судових документів, підготовче засідання призначено на 07.11.2018р., провадження у справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про вручення виклику до суду чи інших документів. Окрім цього, зобов`язано позивача надати суду три примірники нотаріально засвідченого перекладу на англійську мову позовної заяви з доданими до неї документами та ухвали про відкриття провадження у справі № 914/581/18 від 25.04.2018р.

11.10.2018р., за вх.№38423/18, в документообігу суду зареєстровано документи, що повернулися від Міністерства юстиції Республіки Словенія щодо вручення відповідачу виклику до суду та інших документів.

Враховуючи те, що відпали обставини, які зумовили зупинення провадження у справі та враховуючи, що ухвалою суду від 25.04.2018р. визначено дату підготовчого засідання, а саме 07.11.2018р., відтак, ухвалою суду від 06.11.2018р. провадження у справі було поновлено.

Ухвалою суду від 07.11.2018р., у зв`язку з неявкою сторін, підготовче засідання відкладено на 28.11.2018р., зобов`язано позивача здійснити переклад документів що повернулися з компетентного органу іноземної держави.

13.11.2018р., за вх.№43588/18, в документообігу суду зареєстровано подану позивачем заяву про надання для ознайомлення матеріалів справи та документів, що повернуті Міністерством юстиції Республіки Словенія для здійснення їх перекладу згідно вимог ухвали суду від 07.11.2018р. Дана заява судом задоволена, що підтверджується відміткою про ознайомлення та отримання документів для перекладу, проставленою представником позивача на заяві.

27.11.2018р., за вх.№45511/1, в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про долучення до матеріалів справи перекладу документів, з яких вбачається, що судове доручення із іншими судовими документами не було вручено, оскільки уповноважена особа відповідача відмовилася отримувати документи через відсутність їх перекладу на словенську мову.

Ухвалою суду від 28.11.2018 зупинено провадження у справі до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про вручення виклику до суду чи інших документів; зобов`язано позивача надати суду три примірники нотаріально засвідченого перекладу на словенську мову позовної заяви з доданими до неї документами, ухвали про відкриття провадження у справі №914/581/18 від 25.04.2018, ухвали суду від 28.11.2018 про зупинення провадження у справі.

За вх.№13726/19 від Ministry of Justice Republic of Slovenia поступили документи на іноземній мові.

Враховуючи, що ухвалою суду від 28.11.2018р. визначено дату підготовчого засідання, а саме 12.06.2019р., (резервна дата - 26.06.2019), то ухвалою суду від 11.06.2019р. провадження у справі було поновлено та призначено підготовче засідання на 12.06.2019. Ухвалою суду від 12.06.2019р. підготовче засідання відкладено на 26.06.2019р. та зобов`язано позивача надати нотаріально-посвідчений переклад на українську мову документів, які поступили від Ministry of Justice Republic of Slovenia на іноземній мові

Ухвалою суду від 26.06.2019 закрито підготовче провадження у справі №914/581/18 та призначити справу до судового розгляду по суті на 08.07.2019.

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах» Україна приєдналась до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах (далі по тексту - Конвенція 1965 року), укладеної 15.11.1965 в м. Гаага, з певними заявами та застереженнями.

Згідно даних офіційного сайту Гаазької конференції з міжнародного приватного права Словенія також є учасником вказаної Конвенції.

Відповідно до ст.1 Конвенції 1965 року вона застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном. Ця Конвенція не застосовується, якщо адреса особи, якій необхідно вручити документ, невідома.

Враховуючи, що відповідач є юридичною особою, яка знаходить на території іноземної держави (Республіка Словенія), положення Конвенції 1965 року підлягають застосуванню у даній справі.

Статтею 15 Конвенції 1965 року визначено, що суддя кожної договірної держави визначає достатній для справ термін, який не може бути менше шести місяців.

Ані норми чинного процесуального законодавства України, ані приписи міжнародного законодавства не містять вимоги щодо необхідності повідомлення іноземного суб`єкта господарювання про кожне наступне судове засідання зі справи шляхом направлення до компетентного органу іноземної держави судового доручення про вручення документів нерезиденту України, та, у зв`язку з цим, зупинення щоразу провадження у справі, що, у свою чергу, призводить до порушення розумного строку розгляду справи.

У свою чергу, відповідач повинен сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; добросовісно користуватися процесуальними правами (зловживання процесуальними правами не допускається).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України")

Аналогічна позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №910/6880/17.

Позивач підтримав заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар з підстав, зазначених в позовній заяв та наданих суду поясненнях. Мотивуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що між ним та відповідачем укладено контракт №0307 від 03.07.2013 на умовах якого та із врахуванням укладених до цього контракту додатків та специфікацій позивач поставив відповідачу шпон лущений березовий в кількості, за якістю та по ціні, які визначені та погоджені сторонами у додатках (специфікаціях до договору) та на умовах FCA, на загальну суму 14116,00 Євро. Дату поставки товару покупцеві згідно специфікації до контракту №06-11 від 20.11.2017 підтверджує вантажно-митна декларація № UA209140/2017/162996, міжнародна товарно-транспортна накладна №171825 від 23.11.2017, а дату поставки товару покупцеві згідно специфікації №01-01 від 04.01.2018 підтверджує вантажно-митна декларація № UA209140/2018/100539, міжнародна товарно-транспортна накладна №460289 від 05.01.2018 року, які долучені до позовної заяви.

Відповідач в порушення умов контракту №0307 від 03.07.2013 не виконав свої зобов`язання щодо повної оплати позивачу поставленого товару, у зв`язку із чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 14116,00 Євро. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача 14116,00 Євро основного боргу за контрактом №0307 від 03.07.2013.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з`явився. Письмового відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки відповідач суду не надав, заявлені позовні вимоги не заперечив та не спростував.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до Конвенції 1965 року судове рішення не може бути винесено поки не буде встановлено, що судовий документ було вручено або доставлено особисто відповідачеві і це було здійснено в належний строк, достатній для здійснення захисту. У випадку, передбаченому ч. 2 ст. 15 Конвенції 1965 року, суд може постановити рішення, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

За приписами ст. 10 Конвенції 1965 року у разі відсутності заперечень з боку запитуваної Держави (відсутності зроблених запитуваною Державою застережень до пунктів частини 1 статті 10 Конвенції), вручення судових документів нерезиденту за кордоном може відбуватися шляхом надсилання таких документів безпосередньо поштою.

Про дату, час та місце розгляду справи № 914/581/18 відповідач повідомлявся відповідними ухвалами суду по справі. Зокрема, ухвали суду по справі від 25.04.2018 та від 28.11.2018 направлялися на адресу відповідача відповідно до приписів Конвенції 1965 року через Ministry of Justice c/o Ms Judita Dolћan, Mr Jurij Mesec (Ћupanиiиeva 3, 1000, Ljubljana Slovenia) та були вручені уповноваженій особі відповідача, Katarina Benedik, про що свідчить наявне в матеріалах справи підтвердження про вручення (11.03.2019), оформлене та надане Окружним судом в Любляні.

За таких обставин, суд вважає, що ним вжиті всі можливі і достатні заходи, передбачені як Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах так і Господарським процесуальним кодексом України, для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 914/581/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю ФІРМА "МОДУС" (далі-позивач) та компанією MEMO АВ D.O.O (далі-відповідач) укладено контракт №0307 від 03.07.2013 (далі - контракт) відповідно до умов якого Позивач продає, а Відповідач купує шпон в кількості, якості та ціні визначених у додатках (специфікаціях) до контакту на умовах поставки FCA Львів (п.1 Контракту).

Сторонами укладено Специфікації №06-11 від 20.11.2017 та №01-01 від 04.01.2018 до контракту №0307 від 03.07.2013; підписано Додатки №1 від 03.07.2016 та №5 від 03.07.2017 якими внесено зміни в умови контракту щодо його строку дії. Так, згідно додатку №5 погоджено, що контракт вступає в силу з моменту підписання і діє до 30.06.2018р.,

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання та поставив товар на умовах, передбачених контрактом. На виконання п. 1 згаданого контракту продавцем поставлено на адресу компанії MEMO АВ D.O.O: шпон лущений березовий згідно специфікації №06-11 від 20.11.2017 до контракту від 03.07.2013 №0307 загальною кількістю 28,91 м3, вагою нетто 21500 кг, на загальну суму 8634,80 Євро та шпон лущений березовий згідно специфікації №01-01 від 04.01.2018 до контракту від 03.07.2013 №0307 загальною кількістю 19,97 м3, вагою нетто 15000 кг, на загальну суму 5481,20 Євро. Поставку товару покупцеві згідно специфікації до контракту №06-11 від 20.11.2017 підтверджує вантажно-митна декларація № UA209140/2017/162996, міжнародна товарно-транспортна накладна №171825 від 23.11.2017, а поставку товару покупцеві згідно специфікації №01-01 від 04.01.2018 підтверджує вантажно-митна декларація № UA209140/2018/100539, міжнародна товарно-транспортна накладна №460289 від 05.01.2018 року.

Згідно п. 3 контракту датою поставки товару вважається дата перетину державного кордону України.

Згідно п. 4 контракту покупець повинен оплатити всю вартість поставленого товару не пізніше 7-ми днів після його отримання. В порушення п. 4 контракту, станом на момент підготовки даного позову покупець не оплатив ТзОВ ФІРМА "МОДУС" вартість поставленого товару.

Відповідач претензій щодо поставленого товару (його кількості, якості, ціни тощо) позивачу не пред`являв.

Посилаючись на не виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань щодо оплати отриманого товару в сумі 14116,00 євро, позивач звернувся з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з п., п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» приватноправові відносини - це відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли приватноправові відносини з іноземним елементом.

Статтею 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що право, яке підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

У випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом (ч., ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

В Контракті сторони погодили, що всі суперечки і розбіжності, які можуть виникати по даному контракту, включаючи вимоги відшкодування збитків, підлягають розгляду в Господарських судах України. (п. 7 Контракту)

Отже, Господарський суд Львівської області є компетентним у розгляді даної справи, а спір підлягає вирішенню відповідно до вимог чинного законодавства України.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобов`язаний сплатити повну ціну переданого товару.

Згідно зі до ст., ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п., п.1, 7 ст.193 ГК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Обставини справи свідчать, що предмет спору у даній справі становить заборгованість відповідача з оплати поставленого товару в розмірі 14116,00 євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів погашення заборгованості за Контрактом № 0307 від 03.07.2013 (частково або в повному обсязі) до суду не надав, відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач належними доказами доводи позивача не спростував.

Враховуючи зазначене, відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Контрактом на суму 14116,00 євро, а, відтак, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема в ч. 3 цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, установлених законом.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що судове рішення не може змінювати змісту договірного зобов`язання, яке існувало між сторонами. Тому, оскільки контрактом сторони узгодили, що валютою платежу є євро (EUR), стягненню з відповідача за судовим рішенням підлягає заборгованість в валюті Контракту, а саме - 14116,00 євро.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 13, 14, 73-74, 76-80, 86, 91, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з MEMO АВ D.O.O. ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю фірма "МОДУС" (79034, Львівська обл., місто Львів, вулиця Луганська, будинок 3, ідентифікаційний код 05815965) заборгованість в сумі 14116 євро, що становить 455788,77 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо євро встановленого Національним банком України станом на 22.03.2018 у розмірі 3228,8805 грн. за 100 євро.

3. Стягнути з MEMO АВ D.O. ОСОБА_1 . ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю фірма "МОДУС"(79034, Львівська обл., місто Львів, вулиця Луганська, будинок 3, ідентифікаційний код 05815965) судовий збір в розмірі 6837,00 грн.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 18.07.2019р.

Суддя Кітаєва С.Б.