ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року Справа № 915/461/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьянової О.С.

представники сторін у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

справу № 915/461/19

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю АСФА ЛТД,

вул. Новозаводська, 9/В, м.Миколаїв, 54056;

до товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма УКРІНБУД,

вул. 2-а Слобідська, буд. 73, кв. 2, м.Миколаїв, 54055;

про стягнення коштів у розмірі 1263003 грн. 89 коп. за договором поставки від 06.08.2018 № 4,

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) АСФА ЛТД пред`явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Будівельна фірма УКРІНБУД, з вимогою про стягнення грошових коштів у розмірі 1263003 грн. 89 коп. з яких 1008564 грн. основний борг; 105620 грн. 28 коп. пені; 100856 грн. 40 коп. штрафу; 7377 грн. 71 коп. - 3 % річних, 40585 грн. 50 коп. - сума, на яку збільшився основний борг з урахуванням індексу інфляції, з посиланням на неналежне виконання ТОВ Будівельна фірма УКРІНБУД грошового зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки від 06.08.2018 № 4 (далі-договір), а саме, зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за поставлений товар, унаслідок чого утворився основний борг, на який позивачем здійснено нарахування, суми, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також нарахована пеня та штраф у порядку п. 6.2 договору. Позивач, крім того, просить суд про стягнення з відповідача судових витрат.

Ухвалою суду від 29.03.2019 після усунення позивачем недоліків позову відкрито провадження в даній справі і призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

ТОВ Будівельна фірма УКРІНБУД у заяві від 09.07.2019 б/н (вх№11504/19) з посиланням на скрутне становище просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, розстрочити та відстрочити виконання рішення на рік за наступним графіком: перший платіж до 30.08.2019, другий платіж до 30.10.2019; третій платіж до 30.12.2019; четвертий платіж до 28.02.2020; п`ятий платіж до 30.04.2019; шостий платіж до 30.05.2019; сьомий платіж до 30.06.2020. Наявність заборгованості не заперечило, а тому суд робить висновок про визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

06.08.2018 між ТОВ АСФА ЛТД (далі продавець) та ТОВ Будівельна фірма УКРІНБУД (далі покупець) укладено договір поставки №4 (далі договір), у відповідності до умов якого продавець зобов`язався постачати (передавати) продукцію (товар) у власність покупця товар асфальтобетон щільний для дорожнього покриття, бітум БНД, для використання його у підприємницькій діяльності в межах України, а останній зобов`язався прийняти вказаний товар та сплатити за нього на умовах договору (розділ 1 договору).

Продукція (товар) визначається специфікацією, що є невід`ємною частиною договору, в якій зазначається: найменування товару, одиниця виміру кількості товару, загальна кількість товару, що повинна постачатися в конкретній партії, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами (п.п. 2.1.1, 2.1.2 договору).

Постачання здійснюється на умовах самовивозу. Перехід права власності відбувається в момент поставки/оплати/відповідної партії продукції (товару), що оформлюється видатковою накладною/актом прийому-здачі (п.3.2 договору).

Вартість кожної партії продукції (товару), що поставляється згідно з цим договором, визначається в специфікації (ях), яка (які) є невід`ємною частиною договору.

Розрахунки за кожну поставлену партію продукції (товару) здійснюється в безготівковому порядку в розмірі 100% переплати вартості партії продукції (товару) протягом 3 днів з моменту підписання специфікації та виставленого рахунка та/або прийнятої видаткової накладної. Додатково порядок кінцевого терміну розрахунку визначається в специфікації (п.п. 4.2, 4.3 договору).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2018 року. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 10 днів до його закінчення, даний договір вважається пролонгований на строк 1 рік 9розділ 7 договору).

13.08.2018 сторонами підписано специфікацію №1/2018 на поставку товару на суму 959430 грн., якою сторони визначили термін постачання серпень 2018 року; кінцевий термін сплати 15 вересня 2018 року (а.с. 84).

21.09.2018 сторонами підписано специфікацію №2/2018 на поставку товару на суму 619980 грн., якою сторони визначили термін постачання вересень 2018 року; кінцевий термін сплати 10 жовтня 2018 року (а.с. 85).

19.10.2018 сторонами підписано специфікацію №3/2018 на поставку товару на суму 388584 грн., якою сторони визначили термін постачання жовтень 2018 року; кінцевий термін сплати жовтень 2018 року (а.с.86).

На виконання договірних зобов`язань та на підставі вищевказаних специфікацій ТОВ АСФА ЛТД поставило ТОВ Будівельна фірма УКРІНБУД обумовлений договором та специфікаціями товар на загальну суму 1967994 грн., що підтверджується видатковими накладними:

від 13.08.2018 №АФ-0000116 на суму 349830 грн. (а.с.87);

від 27.08.2018 №АФ-0000132 на суму 309600 грн. (а.с. 88);

від 28.08.2018 №АФ-0000142 на суму 300000 грн. (а.с. 89);

від 21.09.2018 №АФ-0000178 на суму 240000 грн. (а.с. 90);

від 26.09.2018 №АФ-0000184 на суму 211500 грн. (а.с. 91);

від 27.09.2018 №АФ-0000187 на суму 168480 грн. (а.с. 92);

від 22.10.2018 №АФ-0000225 на суму 388584 грн. (а.с. 93),

а також податковими накладними (а.с. 95-103).

Як вбачається з картки рахунку ТОВ АСФА ЛТД за період з 01.01.18-21.03.19 (а.с. 94) відповідачем здійснено часткову оплату отриманого товару в загальній сумі 959430 грн.

З акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.18-31.10.18 (а.с. 104), який підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств, вбачається наявність заборгованості ТОВ Будівельна фірма УКРІНБУД станом на 31.10.2018.

перед позивачем в сумі 1008564 грн.

Остаточний розрахунок ТОВ Будівельна фірма УКРІНБУД не здійснило, у зв`язку з чим ТОВ АСФА ЛТД звернулося з претензією від 22.01.2016 №7 (а.с.29-32), в якій вимагало виконати свої зобов`язання за договором щодо сплати заборгованості в сумі 1008564 грн., пені в сумі 105620 грн. 28 коп. та штрафу в сумі 100856 грн. 40 коп., нарахованих на підставі п. 6.5 договору, а також 3% річних в сумі 7377 грн. 71 коп. та інфляційних втрат в сумі 40585 грн. 50 коп., нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України. Направлення даної претензії позивач підтвердив копією фіскального чеку поштового відділення від 22.01.2019.

Проте, заборгованість у сумі 1008564 грн. відповідачем так і не погашено, що призвело до звернення позивача до господарського суду із відповідним позовом про стягнення в судовому порядку.

У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, задоволенню інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 712 ЦК України, - за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар (Товари), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, суд визнає, що позовні вимоги ТОВ АСФА ЛТД про стягнення з відповідача основного боргу у загальній сумі 1008564 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Також ТОВ АСФА ЛТД просить суд про стягнення з відповідача нарахувань, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Цивільним законодавством передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Суд погоджується з поданими позивачем розрахунками 3 % річних у сумі 7377 грн. 71 коп., проте не може погодитися з розрахунком інфляційних втрат у сумі 40585 грн. 50 коп., які позивач нарахував за наступними видатковими накладними та в такі періоди:

від 21.09.2018 №АФ-0000178 на суму 240000 грн. за період вересень грудень 2018 року в сумі 13920 грн.;

від 26.09.2018 №АФ-0000184 на суму 211500 грн. за період жовтень грудень 2018 року в сумі 12748 грн.;

від 27.09.2018 №АФ-0000187 на суму 168480 грн. за період жовтень грудень 2018 року в сумі 3010 грн. 72 коп.;

від 22.10.2018 №АФ-0000225 на суму 388584 грн. за період жовтень грудень 2018 року в сумі 10906 грн. 78 коп.

При перевірці сум та періодів інфляційних нарахувань судом встановлено, що:

1) за видатковою накладною від 21.09.2018 №АФ-0000178 на суму 240000 грн. період прострочення оплати не може починатися з вересня 2018 року, а повинен починатися з жовтня 2018 року, оскільки прострочення оплати товару за цією видатковою накладною почалося з 11.10.2018 (термін оплати до 10 жовтня 2018 року згідно специфікації №1/2018). За розрахунком суду, здійсненого за допомогою системи Законодавство інфляційні втрати за цією видатковою накладною за період жовтень - грудень 2018 року склали суму 9477 грн. 10 коп.

2) за розрахунком суду, здійсненого за допомогою системи Законодавство інфляційні втрати за видатковою накладною від 26.09.2018 №АФ-0000184 на суму 211500 грн. за період, вказаний позивачем: жовтень - грудень 2018 року склали суму 8351 грн. 69 коп., а ні суму 12748 грн., як визначає позивач;

3) за розрахунком суду, здійсненого за допомогою системи Законодавство інфляційні втрати за видатковою накладною від 27.09.2018 №АФ-0000187 на суму 168480 грн. за період, вказаний позивачем: жовтень - грудень 2018 року склали суму 6652 грн. 92 коп. Проте враховуючи принцип диспозитивності суд визнає обґрунтованою суму 3010 грн. 72 коп., яка заявлено позивачем;

4) за видатковою накладною від 22.10.2018 №АФ-0000225 на суму 388584 грн. період прострочення оплати не може починатися з жовтня 2018 року, а повинен починатися з листопада 2018 року, оскільки прострочення оплати товару за цією видатковою накладною почалося з 01.11.2018 (термін оплати жовтень 2018 року згідно специфікації №3/2018). За розрахунком суду, здійсненого за допомогою системи Законодавство інфляційні втрати за цією видатковою накладною за період листопад - грудень 2018 року склали суму 8592 грн. 37 коп.

З урахування викладених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ АСФА ЛТД в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 29431 грн. 88 коп., які підлягають стягненню з ТОВ Будівельна фірма УКРІНБУД.

У задоволенні позовних вимог ТОВ АСФА ЛТД про стягнення інфляційних втрат у сумі 11153 грн. 62 коп. належить відмовити через безпідставність нарахування.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, суд визнає, що позовні вимоги ТОВ АСФА ЛТД про стягнення з відповідача основного боргу у загальній сумі 100856 грн. 40 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Також позивач на підставі п. 6.2 договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача:

пеню у загальному розмірі 105620 грн. 28 коп., яка нарахована за несплату видаткових накладних:

від 21.09.2018 №АФ-0000178 на суму 240000 грн. за період прострочення з 11.10.18 по 07.02.19 в сумі 28405 грн. 48 коп.;

від 26.09.2018 №АФ-0000184 на суму 211500 грн. за період прострочення з 11.10.18 по 01.02.19 в сумі 23780 грн. 71 коп.;

від 27.09.2018 №АФ-0000187 на суму 168480 грн. за період прострочення з 11.10.18 по 01.02.19 в сумі 18943 грн. 61 коп.;

від 22.10.2018 №АФ-0000225 на суму 388584 грн. за період прострочення з 01.11.18 по 29.01.19 в сумі 34493 грн. 48 коп.

та штраф в сумі 100856 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 6.5 договору за необґрунтовану відмову від розрахунку за товар покупець виплачує пеню у розмірі 10 відсотків від суми відмови (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення) за кожний день прострочення, до моменту повного виконання покупцем свого зобов`язання по оплаті, а також штраф в розмірі 10 відсотків від ціни товару зазначеній в специфікації до цього договору.

Суд погоджується з поданим позивачем розрахунком пені в загальній сумі 105620 грн. 28 коп., нарахованої за вищевказані періоди по кожній накладній окремо, та штрафу в сумі 100856 грн. 40 коп., нарахованого в розмірі 10% від суми основного боргу, і визнає, що вказані суми підлягають стягненню з ТОВ Будівельна фірма УКРІНБУД в повному обсязі.

ТОВ Будівельна фірма УКРІНБУД у заяві від 09.07.2019 б/н (вх№11504/19) з посиланням на скрутне становище просило суд зменшити розмір штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку про те, що суди мають право при прийнятті рішення про стягнення пені зменшувати її розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи.

Позивачем не надано суду доказів понесення ним збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором або погіршення матеріального стану підприємства саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору поставки від 06.08.2018 № 4.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги збитковість підприємства, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2018 рік, а також те, що нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та збитків від інфляції компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов Договору, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі, на думку суду, не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання, суд вважає за можливе зменшити розмір належної до стягнення пені та штрафу на 30 %, тобто до суми пені - 73934 грн. 20 коп., а штрафу до 70599 грн. 48 коп.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ АСФА ЛТД та стягнення з ТОВ Будівельна фірма УКРІНБУД заборгованості в загальній сумі 1189907 грн. 27 коп., з якої: 1008564 грн. основний борг; 73934 грн. 20 коп. пеня; 70599 грн. 48 коп. штраф; 7377 грн. 71 коп. 3% річних; 29431 грн. 88 коп. інфляційні втрати.

Також відповідач у заяві від 09.07.2019 б/н (вх№11504/19) з посиланням на скрутне становище просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, розстрочити та відстрочити виконання рішення на рік за наступним графіком: перший платіж до 30.08.2019, другий платіж до 30.10.2019; третій платіж до 30.12.2019; четвертий платіж до 28.02.2020; п`ятий платіж до 30.04.2019; шостий платіж до 30.05.2019; сьомий платіж до 30.06.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Вирішуючи питання про застосування відстрочки чи розстрочки господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан тощо. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Всупереч вимог статті 74 ГПК України боржником не подані докази існування обставин, які унеможливлюють виконання ним судового рішення, а саме: відсутність грошових коштів на його банківських рахунках, рахунків прострочених платежів по оплаті праці, позикам банку, постачальникам, бюджету та інше.

Крім того, розстрочення виконання судового рішення призведе до порушення прав і законних інтересів стягувача, оскільки в цьому випадку боржник буде безпідставно використовувати його грошові кошти в своїх особистих цілях в процесі господарської діяльності, що суперечить вимогам ст. 42 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене в задоволенні заяви відповідача в порядку ст. 239 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення виконання рішення суду слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (без урахування зменшення неустойки).

Позивачем оплачено позов судовим збором у сумі 18945 грн. 06 коп. за платіжним дорученням від 01.03.2019 №3245, виходячи із ціни позову 1263003 грн. 89 коп. та з урахуванням приписів ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, якою передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка від ціни позову.

Судом, визнано обґрунтованими вимоги ТОВ АСФА ЛТД у загальній сумі 1251850 грн. 27 коп. (без урахування зменшення судом штрафних санкцій), котра, згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір мала бути оплачена судовим збором у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому заява подана, а саме, в сумі 18777 грн. 75 коп.

Проте, ч. 1 ст. 130 ГПК України передбачено, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ураховуючи те, що у разі зменшення судом розміру неустойки судовий збір покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки, та те, що відповідачем у заяві від 09.07.2019 б/н (вх№11504/19) наявність заборгованості не заперечено, що свідчить про визнання позову відповідачем, суд вважає повернути ТОВ АСФА ЛТД з державного бюджету 50 відсотків судового збору від суми сплаченої при поданні позову, тобто 9388 грн. 87 коп. (18777 грн. 75 коп.- 50% ).

Керуючись ст.ст. 91, 123, 129, 130, 195, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю АСФА ЛТД задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма УКРІНБУД, вул. 2-а Слобідська, буд. 73, кв. 2, м.Миколаїв, 54055, ідентифікаційний код 40092605, на користь товариства з обмеженою відповідальністю АСФА ЛТД, вул. Новозаводська, 9/В, м.Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код 03597837, грошові кошти в сумі 1189907 грн. 27 коп., з якої: 1008564 грн. основний борг; 73934 грн. 20 коп. пеня; 70599 грн. 48 коп. штраф; 7377 грн. 71 коп. 3% річних; 29431 грн. 88 коп. інфляційні втрати, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 9388 грн. 87 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Повернути товариства з обмеженою відповідальністю АСФА ЛТД, вул. Новозаводська, 9/В, м.Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код 03597837, з Державного бюджету 50% судового збору в сумі 9388 грн. 87 коп., оплаченого за платіжним дорученням від 01.03.2019 №3245.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до вимог статті 238 ГПК України, рішення підписано 18.07.2019 року.

Суддя С.М.Коваль.