У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"23" липня 2019 р. м. Чернігів Справа № 927/600/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М., перевіривши матеріали позовної заяви б/н, б/д

За позовом: Заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури

вул. 1 Травня, 50 а, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

В інтересах держави в особі позивача: Державної екологічної інспекції у Чернігівській області

вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14000

До відповідача: Приватного підприємства «ДАЙМЛЕР»

пров. Гетьмана Сагайдачного, буд.22, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

Про стягнення збитків 391422,50 грн

ВСТАНОВИВ:

Заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури подано позов в інтересах держави в особі позивача: Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Приватного підприємства «ДАЙМЛЕР» про стягнення 391422,50 грн збитків.

Заявлений позов обґрунтовано порушенням відповідачем чинного законодавства України у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме: встановлення факту забруднення земельної ділянки нафтопродуктами.

Відповідно до ч.3,4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт третій частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Згідно з ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Аналіз ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави, зокрема, у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Такий "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, проте прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 (далі Рішення від 08.04.1999 № 3-рп/99) зазначив, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в арбітражному суді. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Отже, відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - у разі відсутності такого органу.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

У поданому позові б/н, б/д заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури зазначає, що органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Державна екологічна інспекція у Чернігівській області.

Згідно з Положенням про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 №312, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04.09.2017 за №1080/30948, Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Відповідно до п.1 розділу І, п.2 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 22.11.2018 №249, Державна екологічна інспекція у Чернігівській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. Здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону земель, надр, зокрема щодо здійснення заходів із запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, січними водами; додержання режиму використання і земель природо-заповідного та іншого призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель, тощо.

За приписами п.3,6,7,10 Положення про Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області, Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань: проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування); розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції; вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах; складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом.

Отже, на Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області покладено обов?язок здійснювати державний контроль у сфері дотримання вимог природоохоронного законодавства, обстежувати в установленому порядку підприємства, установи і організації та у разі встановлення порушень, за наявності методики розрахунку шкоди спричиненої державі, проводити такий розрахунок, вживати в установленому порядку заходи досудового врегулювання спорів та подавати позови про відшкодування втрат і збитків, які завдані порушенням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Пунктом 15 Положення про Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області передбачено, що Інспекція є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки та рахунки в органах Казначейства.

Приймаючи до уваги, що зазначені повноваження Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, повністю кореспондуються з повноваженнями визначеними ст.16,202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», суд доходить висновку, що Державна екологічна інспекція у Чернігівській області є юридичною особою публічного права та має право самостійно звертатися до суду щодо стягнення збитків за порушення природоохоронного законодавства.

Обґрунтовуючи представництва прокурором інтересів держави в суді, заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури зазначає, що дана позовна заява подана як захід прокурорського реагування з метою захисту інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони навколишніх природних ресурсів у зв`язку з порушенням ПП «ДАЙМЛЕР» при здійсненні господарської діяльності вимог чинного законодавства, а також невідшкодування ПП «ДАЙМЛЕР» заподіяних державі збитків. Уповноваженим органом Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області не було вжито належних заходів щодо стягнення у судовому порядку з ПП «ДАЙМЛЕР» заподіяної державі шкоди в сумі 391422,50 грн внаслідок забруднення земель; самостійно Державна екологічна інспекція у Чернігівській області не зверталася з таким позовом до суду, а тому зазначена обставина свідчить про неналежний захист Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області законних інтересів держави, і прокуратура, маючи відповідні повноваження для захисту інтересів держави, звернулась до суду з даним позовом. Додатково, прокурор також повідомляє, що згідно з інформацією Прилуцької міської ради №02-16/656 від 18.02.2019, земельна ділянка, прилегла до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 належить до комунальної власності територіальної громади міста Прилуки, проте Прилуцька міська рада з позовом до ПП «ДАЙМЛЕР» про стягнення збитків звертатися не буде.

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури у позовній заяві вказує про те, що Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області, з метою відшкодування шкоди за забруднення земель було направлено на адресу ПП «ДАЙМЛЕР» лише претензії про необхідність сплати розрахованої суми збитків, які посадовими особами підприємства визнані безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У підтвердження підстав звернення з даним позовом заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури до позовної заяви додано лист Державної екологічної інспекції у Чернігівській області №12-12/459 від 13.02.2019, яким вона повідомила Прилуцьку місцеву прокуратуру, що шкода, заподіяна державі в результаті забруднення земель ПП «ДАЙМЛЕР» через порушення природоохоронного законодавства в сумі 408922,50 грн, не відшкодована; лист Державної екологічної інспекції у Чернігівській області №12-12/496 від 18.02.2019 у якому вона вказала, що Інспекція до суду з позовом не зверталась, наразі в Інспекції відсутні кошти для сплати судового збору, Державна екологічна інспекція у Чернігівській області не заперечує проти здійснення представництва її інтересів щодо стягнення з ПП «ДАЙМЛЕР» вказаної шкоди; лист Державної екологічної інспекції у Чернігівській області №15-10/1975 від 10.07.2019, в якому вона повторно вказала, що не зверталась до суду з позовом про стягнення з ПП «ДАЙМЛЕР» заподіяної державі шкоди в сумі 391422,50 грн внаслідок забруднення земель, щодо здійснення представництва її інтересів про стягнення з ПП «ДАЙМЛЕР» вказаної шкоди в сумі 391422,50 грн, яка залишається не відшкодованою, не заперечує.

Проаналізувавши вищезазначені заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури обґрунтування представництва прокуратурою інтересів держави в суді та надані докази, суд доходить висновку, що заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури не зазначено жодних належних обставин та відповідно не надано належних доказів неможливості здійснення позивачем, який є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку.

Відсутність у Державної екологічної інспекції у Чернігівській області коштів для сплати судового збору та надання Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області згоди на звернення прокурора до суду в її інтересах, не є належною підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Таким чином, вищевикладене оцінюється судом як формальне, без достатнього обґрунтування та мотивації посилання прокурора на невжиття Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області заходів щодо стягнення з відповідача збитків за порушення природоохоронного законодавства.

Посилання прокурора на ту обставину, що Прилуцькою місцевою прокуратурою здійснюється керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження №0001543 від 18.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за фактом розкрадання нафтопродуктів, відносно ПП «ДАЙМЛЕР» (лист від 15.04.2019 №183вх-19, постанова про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування від 15.04.2019 та додані до них документи) не є підставою для належного представництва та звернення органів прокуратури з позовом до суду в інтересах держави щодо відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства в результаті забруднення земельної ділянки.

Зазначені обставини не можна вважати такими, що унеможливлюють право самостійного звернення Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області з даним позовом до суду.

Більше того, саме лише посилання заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Зазначене вище узгоджується з усталеними правовими висновками Верховного Суду, зокрема, в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 926/03/18, від 23.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі № 927/246/18.

Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

На підставі викладеного, прокурор не навів належного та достатнього обґрунтування в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, а також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора із зазначеним позовом за можливості такого звернення безпосередньо самою Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області, як уповноваженим органом, а також у чому полягає бездіяльність вказаного органу.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи якщо, зокрема, відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За таких обставин, суд доходить висновку, що подана заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури позовна заява б/н, б/д підлягає поверненню на підставі п.4 ч.5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п.4 ч.5 ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву б/н, б/д заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури (вул. 1 Травня, 50 а, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500; ) в інтересах держави в особі позивача: Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14000; ) до Приватного підприємства «ДАЙМЛЕР» (пров. Гетьмана Сагайдачного, буд.22, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500; ) про стягнення збитків 391422,50 грн, повернути заступнику керівника Прилуцької місцевої прокуратури.

Додаток: на 110 арк + Акт №286/2019 від 19.07.2019.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала складена та підписана 23.07.2019.

4. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

До відома сторін:

адреса Господарського суду Чернігівської області: проспект Миру, 20, м. Чернігів, Україна;

засоби зв`язку контактні телефони: 672-847; 676-311, факс 774-462; електронна адреса Господарського суду Чернігівської області - e-mail: .

Суддя Л. М. Лавриненко