ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" липня 2019 р.м.ХарківСправа № 922/1749/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Редько А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Харківське автотранспортне підприємство № 16363" (, адреса: 61172, м. Харків, вул. Роганська, 160) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТБ Слобожанщина" (, адреса: 61013, місто Харків, вул. Шевченка, б.111-А)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" (, адреса: 61106, м. Харків, пр-т Московський, 297Б)
про стягнення 273 745,00грн.
за участю учасників справи:

представника позивача - не з`явився;

представника відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" заборгованість в розмірі 273 745,00грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача. Також позивач зазначив, що у зв`язку із розглядом справи він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 5676/19/016258 від 15.03.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТБ Слобожанщина" та відповідачем. Як зазначає позивач, право вимоги до відповідача у позивача виникло на підставі договору про відступлення права вимоги від 06.05.2019, укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТБ Слобожанщина".

Ухвалою суду від 11.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1749/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.07.2019 р. о 16:00.

В судовому засіданні 02.07.2019 оголошено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 15.07.2019 о 09:00год., яку занесено до протоколу судового засідання від 02.07.2019.

12.07.2019 від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій позивач просить суд закрити провадження у справі № 922/1749/19 у зв`язку з відмовою Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" про стягнення боргу в сумі 273 745,00грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 4 106,18грн. та витрати на професійну допомогу.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на добровільне погашення відповідачем заборгованості в сумі 273 745,00грн.

12.07.2019 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить суд долучити до матеріалів справи в якості доказів відсутності предмета спору копію платіжного доручення № 2278 від 09.07.2019 про перерахування на рахунок позивача грошових коштів в розмірі 273 745,00грн. в якості оплати вартості напівпричепу (шасі - НОМЕР_1 ) згідно договору про відступлення права вимоги № 2 від 06.05.2019. Дане клопотання долучено судом до матеріалів справи.

У призначене судове засідання 15.07.2019 учасники справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Оскільки неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову та додані до неї докази, суд дійшов висновку про її задоволення, керуючись наступним.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, останній відмовляється від позову у зв`язку із задоволенням відповідачем в повному обсязі позовних вимог після пред`явлення позову. Факт добровільного погашення відповідачем заборгованості на суму 273 745,00грн. підтверджується копією платіжного доручення № 2278 від 09.07.2019 та копією банківської виписки, наявними в матеріалах справи.

Пунктом 1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України встановлене право позивача на відмову від позову на будь-якій стадії судового процесу.

За приписами ч.1-3 ст.191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про відмову від позову, підписано директором Товариства позивача, повноваження якого підтверджені Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи.

Відмова позивача від позову не суперечить законодавству, не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб.

За таких обставин, відмова Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" від позову підлягає прийняттю господарським судом, а провадження у справі закриттю.

Господарський суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.З ст.231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір судового збору, порядок його сплати, відповідно до ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено розміри ставок сплати судового збору за подання позовної заяви.

Так, відповідно до п.2 ч,2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, судовий збір за подання позову у даній справі становить 4 106,18грн.

Позивачем за подачу позовної заяви до господарського суду сплачено судовий збір в розмірі 4 106,19грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6518 від 31.05.2019.

За приписами ч,9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та саме з його вини спір між сторонами доведено до суду, суд витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 4 106,18грн., покладає на відповідача в повному обсязі.

Що стосується вирішення питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд керується наступним.

За приписами п.п.1, 4 ч.З ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

- на професійну правничу допомогу;

- пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем при зверненні до суду з позовом надано орієнтовний розрахунок судових витрат, в якому останнім було заявлено 38 500,00грн. витрат на послуги адвоката.

Проте, 12.07.2019 позивач звернувся до суду з заявою про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00грн. та 2 500,00грн. на відрядження представника позивача до суду. В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на ч.З ст.130 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для цілей розподілу судових витрат береться до уваги: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Також при визначенні суми таких витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем було надано до суду:

- договір про надання правової допомоги № 24/04-2019 від 24.04.2019, укладений між адвокатом Кузьмич Т.Є. та Товариством з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363";

- договір про надання правової допомоги № 06/06 від 06.06.2019, укладений між адвокатом Мироненко І.В. та Товариством з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363";

- партнерський договір про сумісне надання правової допомоги № 06/06/19 від 06.06.2019, укладений між адвокатом Кузьмич Т.Є. та адвокатом Мироненко І.В.;

- акт приймання-передачі юридичних послуг (правової допомоги) № 11/07-19 від 11.07.2019 до договору про надання правової допомоги № 24/04-19 від 24.04.2019 на суму 15 000,00грн.;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на суму 15 000,00грн.;

- платіжне доручення № 5595 від 17.05.2019 про сплату Товариством з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" (платник) ФОП Кузьмич Т.А. (отримувач) 30 000,00грн. із призначенням платежу сплата за юридичні послуги згідно договору № 247/04-2019 від 24.04.2019;

- банківську виписку по рахунку адвоката Кузьмич Т.А.

Представництво інтересів позивача в судовому засіданні здійснювала адвокат Мироненко Ірина Василівна на підставі довіреності від 06.06.2019 та договору про надання правової допомоги № 06/06 від 06.06.2019.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до приписів ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

В даному випадку позивачем належними доказами підтверджено понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі - 15 000,00грн., які останній заявляє до стягнення з відповідача.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавалось.

Відповідно до ч.З ст.130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи вищенаведене, а також наявність заяви позивача про стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача та задоволення відповідачем позовних вимог після пред`явлення позову, суд дійшов висновку про покладення на відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00грн.

Що стосується покладення на відповідача судових витрат, понесених позивачем на відрядження представника позивача в розмірі 2 500,00грн., суд зазначає, що жодних доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з прибуттям представника позивача у судові засідання до господарського суду Харківської області, а саме: проїзні квитки, квитанції, тощо, позивачем до матеріалів справи не надано.

Наданий позивачем до справи рахунок-фактура № СФ-00092 від 11.07.2019 на суму 2 500,00грн. суд не визнає належним та допустимим доказом понесення позивачем витрат на відрядження представника позивача до суду, оскільки рахунок не підтверджує факт його оплати. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рахунок-фактура № СФ-00092 від 11.07.2019 виставлений позивачу до сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Прайм", тоді як договори про надання правової допомоги укладені позивачем не з адвокатською компанією, а безпосередньо з адвокатами Кузьмич Л.Є. та Мироненко І.В. Інших доказів, що підтверджують понесення позивачем витрат на відрядження представника суду не надано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Враховуючи вищевикладене, суду дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача в частині стягнення з відповідача витрат, понесених на відрядження представника позивача до суду в розмірі 2 500,00грн., у зв`язку з відсутністю належних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.46, ст.ст.123, 126, 129, 130, ч. 1 -З ст. 191, п.4 ч.1 ст.231, ст.ст.232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" (, адреса: 61106, м. Харків, пр-т Московський, 297Б) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Харківське автотранспортне підприємство № 16363" (, адреса: 61172, м. Харків, вул. Роганська, 160) - 4 106,18грн. судового збору, 15 000,00грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.07.2019.

Суддя Т.А. Лавренюк