ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/382/19

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Дудник П.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укртехно-Безпека

03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 34,

до Публічного акціонерного товариства Київметробуд

08135, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, буд.16,

про стягнення заборгованості

за участі представників:

позивача - Варишко ОСОБА_1 . (договір від 01.11.2018, ордер серія КС № 005553 від 22.01.2019, посвідчення № 2932/10 від 22.09.2005);

відповідача не з`явився;

обставини справи:

До господарського суду Київської області (вх. № 402/19 від 07.02.2019) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Укртехно-Безпека до Публічного акціонерного товариства Київметробуд про стягнення 201452,78 грн. заборгованості, з яких: 147455,91 грн. основного боргу, 41728,54 грн. пені, 3420,98 грн. 3% річних, 8847,35 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором субпідряду від 20.12.2017 №32/002 з оплати, у повному обсязі, вартості робіт, що виконані позивачем.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/382/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання суду на 12.03.2019.

Через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 4216/19 від 01.03.2019).

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.03.2019 відкладено підготовче засідання на 02.04.2019.

Через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів (вх. № 5161/19 від 14.03.2019).

Через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 5104/19 від 14.03.2019).

Через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про витребування письмових доказів (вх. № 6289/19 від 29.03.19).

Через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 6288/19 від 29.03.2019).

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.04.2019 відкладено підготовче засідання на 18.04.2019.

Через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь б/н від 28.03.2019 (вх. № 7808/19 від 17.04.2019).

Через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх. №8159/19 від 23.04.2019).

Через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх. №8257/19 від 24.04.2019).

Через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх. 8731/19 від 06.05.2019).

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 06.06.2019.

Через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання (вх. № 10692/19 від 28.05.2019) про долученння доказів до матеріалів справи.

Через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача (вх. № 11039/19 від 03.06.2019) надійшли пояснення по справі.

Через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання (вх. № 11155/19 від 05.06.2019) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.06.2019 відкладено розгляд справи на 27.06.2019.

У судове засідання 27.06.2019 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 27.06.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Публічним акціонерним товариством Київметробуд (далі- генпідрядник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Укртехно-Безпека (далі-субпідрядник, позивач) укладено договір субпідряду № 32/002 від 20.12.2017 (далі-Договір), згідно з яким, генпідрядник доручає та оплачує, а субпідрядник відповідно до проектної документації та умов договору при будівництві об`єкту Капітальний ремонт ВМЗ № 150 за адресою: м. Київ, вул. В.Васильківська, 102 виконує наступні роботи: монтаж системи пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу, монтаж системи охоронної сигналізації, монтаж системи контроля доступом, монтаж відеоспостереження.

Відповідно до пункту 1.4 Договору обсяги закупівлі можуть бути зменшені генпідрядником в залежності від реального фінансування будівництва замовником будівництва ПАТ Укрпошта.

Згідно з пунктом 2.1 Договору субпідрядник розпочне виконання робіт протягом 2-х робочих днів після підписання цього договору і завершить виконання робіт до 05.02.2018.

Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість робіт за цим договором визначається відповідно до ДСТУ, є динамічною договірною ціною та орієнтовно складає 370910,23 грн., включаючи ПДВ 61818,37 грн.

Згідно з пунктом 11.1 Договору, фінансування робіт (будівництва об`єкта) здійснюється за рахунок коштів, отриманих генпідрядником від замовника будівництва.

Пунктом 11.1.1 Договору обсяги фінансування робіт можуть бути зменшені генпідрядником в залежності від реального фінансування будівництва замовником.

Відповідно до пункту 12.1 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються генпідрядником з урахуванням положень загальних умов, бюджетного законодавства тощо. Платежі здійснюються на підставі актів форми Кб-2в та довідок КБ-3 в міру виконання робіт за види робіт за умови належного фінансування робіт замовником.

Згідно з пунктом 12.2.3 Договору оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5 днів з дня підписання актів форми КБ-2в та довідки КБ-3 генпідрядником за умови належного фінансування робіт за даним договором замовником.

Відповідно до пунктом 12.11 Договору оплата за роботи, які виконуються субпідрядником, здійснюється генпідрядником на підставі актів форми КБ-2в та довідки Кб-3, підписаних генпідрядником та узгоджених із замовником.

Пунктом 15.3 Договору встановлено, що генпідрядник несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання при умові надходження від замовника на рахунок генпідрядника відповідних коштів за відповідні виконані роботи згідно з умовами даного договору пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день сплати від простроченої суми за кожен день прострочення від суми несвоєчасно оплачених виконаних робіт.

Відповідно до пункту 17.1.4 Договору генпідрядник має право вносити зміни у проектну та кошторисну документацію до початку робіт або під час їх виконання за умови, що вартість додаткових робіт, викликаних такими змінами, не перевищує 10% договірної ціни і не впливає на характер робіт, визначених у цьому договорі.

Згідно з пунктом 17.1.9 Договору генпідрядник має право зменшувати обсяг закупівлі робіт на загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять зміни до цього договору.

Відповідно до пункту 18.1 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Згідно з пунктом 20.9 Договору роботи за цим договором виконуються субпідрядником на виконання умов договору будівельного підряду між замовником та генпідрядником № 61-3891 від 11.12.2017 на об`єкті Капітальний ремонт ВМЗ № 150 за адресою: м. Київ, вул. В.Васильківська 102. Субпідряднику відомо і він погоджується, що цей договір є похідним по відношенню до основного договору.

Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором субпідряду від 20.12.2017 №32/002 з оплати, у повному обсязі, вартості робіт, що виконані позивачем і обладнання, що не монтувалось на об`єкті та передане відповідачу.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю Укртехно-безпека

1. Відповідно до оформлених документів, а саме: довідки про вартість виконаних робіт, акту приймання виконаних підрядних робіт та видаткової накладної № 24 за березень 2018 року, позивач виконав зобов`язання за договором на суму 369771,74 грн., проте, відповідач за виконані роботи розрахувався частково - на суму 22315,83 грн., тобто, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 147455,91 грн., що підтверджується також складанням відповідачем податкових накладних на спірну суму основного боргу.

2. Крім того, оскільки, відповідачем порушено строки оплати виконаних робіт, позивачем нараховано пеню у розмірі 41728,54 грн., на підставі пункту 15.3 Договору, 3 % річних у розмірі 3420,98 грн. та інфляційні втрати у розмірі 8847,35 грн., на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.

3. Відносно аргументів відповідача про подвійне включення обладнання - 5 купольних відеокамер вартістю 26730,00 грн. за видатковою накладною № 24 від 28.02.2018 до розрахунків основного боргу, позивач зазначає таке.

Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи (№ 2-1-1, № 2-1-8) на системи охоронної сигналізації капітального ремонту відділення поштового зв`язку № 150, який є невід`ємною частиною договірної ціни, додатку № 1 до договору 32/002 від 20.12.2017, позивач закупив 10 одиниць купольних відеокамер для належного виконання своїх зобов`язань.

У подальшому, за узгодженням сторін, 5 купольних відеокамер вартістю 26730,00 грн., були змонтовані та включені до акту виконаних робіт, а 5 купольних відеокамер вартістю 26730,00 грн., які не монтувались на об`єкті, були передані як обладнання і не були включені до акту виконаних робіт та підлягали оплаті у межах укладеного договору.

4. Відносно аргументів відповідача про пропущення строку позовної давності, відповідачем зазначено таке.

Відповідно до статті 258 Господарського кодексу України до позовних вимог про стягнення неустойки, штрафу, пені встановлюється спеціальна позовна давність в один рік.

Враховуючи, що датою, від якої обліковується строк позовної давності, є березень 2018 року і те, що позивач звернувся до суду в лютому 2019 року, очевидно, що строк позовної давності не порушено.

5. Відносно заперечень відповідача про відшкодування витрат позивача на правову допомогу, зазначено таке.

До матеріалів справи додано копію договору про надання правової допомоги від 01.11.2018 і копію попереднього розрахунку витрат на правову допомогу та платіжне доручення № 221 від 05.02.2019 на підставі якого здійснено переказ коштів на рахунок адвоката.

Повноваження адвоката Варишка П.В. підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3232/10 від 22.09.2005, ордером КС № 005553 від 21.01.2019.

Крім того, у матеріалах справи наявна банківська виписка, яка також підтверджує зарахування сплачених грошових коштів на рахунок адвоката.

Тобто, аргументи відповідача про відсутність підстав для відшкодування витрат позивача на правову допомогу не підлягають врахуванню.

Аргументи Публічного акціонерного товариства Київметробуд

1. Відносно аргументів позивача про розмір виконаних робіт на суму 369771,74 грн. зазначено таке.

Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість робіт за цим договором визначається відповідно до ДСТУ, є динамічною договірною ціною та орієнтовно складає 370910,26 грн., тобто, може змінюватись сторонами шляхом складання та підписання актів приймання - передачі виконаних робіт і довідок про вартість виконаних будівельних робіт.

Згідно з наявними у матеріалах справи документами, а саме: акту приймання виконаних будівельно-монтажних робіт за березень 2018 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2018 року, позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на суму 343041,74 грн., податкова звітність відповідача є похідною від фактично здійсненних господарських операцій, а податкові накладні не віднесені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" до первинних документів, що є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

2. Відносно аргументів позивача про стягнення пені, зазначено таке.

Оскільки, акт КБ-2в та довідка КБ-3 за березень 2018 року підписані сторонами 02.04.2018, з урахуванням пункту 12.2.3 Договору, за яким встановлено строк розрахунку за виконані роботи протягом 5 днів з дня підписання сторонами актів та довідок, тобто, спливає 06.04.2018, зважаючи на приписи частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, строк починається 07.04.2018, а закінчується 07.10.2018, з урахуванням дати подання позову - 07.02.2019, очевидно, що вимога позивача про стягнення пені заявлена з пропуском строку нарахування пені.

3. Крім того, позивачем невірно здійснено розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, оскільки їх здійснено на суму основного боргу у розмірі 147455,91 грн., проте, матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості у розмірі 120725,91 грн.

4. Відносно заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, зазначено таке.

У матеріалах справи не міститься жодного акту приймання-передачі наданих послуг, жодної банківської виписки, з яких можливо підтвердити перерахування грошових коштів на рахунок адвоката з призначенням платежу: оплата за послуги за надання правової допомоги згідно договору б/н від 01.11.2018.

Також позивачем не надано належних документів, що підтверджують повноваження ОСОБА_2 на здійснення адвокатської діяльності.

Норми права, що підлягають застосуванню

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями частини другої статті 317 Господарського кодексу України передбачено, що загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з статтею 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до пунтків 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Практика Європейського суду з прав людини, яка була застосована під час розгляду справи

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Проаналізувавши практику Європейського суду, судом взято до уваги рішення від 19 лютого 2009 року (справа Христов проти України (Khristovv. Ukraine, заява № 24465/04) згідно з яким встановлено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Між Публічним акціонерним товариством Київметробуд та Товариством з обмеженою відповідальністю Укртехно-Безпека укладено договір субпідряду № 32/002 від 20.12.2017, згідно з яким генпідрядник доручає та оплачує, а субпідрядник відповідно до проектної документації та умов договору при будівництві об`єкту Капітальний ремонт ВМЗ № 150 за адресою: м. Київ, вул. В.Васильківська, 102 виконує наступні роботи: монтаж системи пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу, монтаж системи охоронної сигналізації, монтаж системи контроля доступом, монтаж відеоспостереження.

Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість робіт за цим договором визначається відповідно до ДСТУ, є динамічною договірною ціною та орієнтовно складає 370910,23 грн., включаючи ПДВ 61818,37 грн.

Відповідно до пункту 12.1 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються генпідрядником з урахуванням положень загальних умов, бюджетного законодавства тощо. Платежі здійснюються на підставі актів форми Кб-2в та довідок КБ-3 в міру виконання робіт за види робіт за умови належного фінансування робіт замовником.

Згідно з пунктом 12.2.3 Договору оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5 днів з дня підписання актів форми КБ-2в та довідки КБ-3 генпідрядником за умови належного фінансування робіт за даним договором замовником.

Відповідно до пунктом 12.11 Договору оплата за роботи, які виконуються субпідрядником, здійснюється генпідрядником на підставі актів форми КБ-2в та довідки Кб-3, підписаних генпідрядником та узгоджених із замовником.

Згідно з пунктом 17.1.9 Договору генпідрядник має право зменшувати обсяг закупівлі робіт на загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять зміни до цього договору.

На виконання умов Договору, позивачем виконано, а відповідачем прийнято будівельні роботи на суму 343041,74 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельно-монтажних робіт за березень 2018 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2018 року, що відповідає вищевказаним умовам Договору про порядок прийняття відповідачем виконання позивачем робіт за ним.

Відносно аргументів позивача про включення до суми основного боргу вартості 5 купольних відеокамер на суму 26730,00 грн., які не монтувались на об`єкті та передані як обладнання і не були включені до акту виконаних робіт, та підлягали оплаті у межах договору, суд зазначає таке.

Відносно посилання позивача на видаткову накладну № 24 від 28.02.2018 як доказ закупівлі та передачі позивачем відповідачу 5 купольних відеокамер на суму 26730,00 грн., суд зазначає те, що такі камери вже включені сторонами до акту КБ-2в та довідки КБ-3, що відповідає, зокрема, позиції, викладеній у роз`ясненнях, викладених в листі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.11.2012 № 7/15-17749 та правил ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 для оформлення подібних господарських операцій щодо передачі майна у підрядних правовідносинах, з огляду на що суд дійшов висновку про безпідставність повторного стягнення з відповідача 26730,00 грн., на підставі видаткової накладної № 24 від 28.02.2018, що також суперечить умовам Договору між сторонами про оформлення господарських операцій за ним.

Також, відповідно до матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача направлено лист - повідомлення (вх. № 19/1 від 20.03.2018) до якого додано акт приймання виконаних будівельних-робіт, довідку про вартість робіт та видаткову накладну № 36 від 20.03.2018 на суму 26730,00 грн., проте, матеріали справи не містять доказів прийняття спірного товару відповідачем, оскільки, акти приймання - передачі та довідка про вартість виконаних робіт підписані уповноваженим представником відповідача, а видаткова накладна повернута без підписання позивачу.

Аргументи про передачу спірних купольних відеокамер на підставі видаткової накладної № 36 від 20.03.2018 замовнику робіт - ПАТ «Укрпошта» відхиляються судом, оскільки докази зазначеного відсутні у матеріалах справи, проте, суд зазначає, що укладеним між сторонами договором не передбачено обов`язку генпідрядника оплатити передане замовнику обладнання, тобто, відсутні підстави для стягнення 26730,00 грн. на підставі видаткової накладної № 36 від 20.03.2018.

Крім того, відповідно до пункту 12.1.2 Договору позивач за надані відповідачем послуги проводить генвідрахування в розмірі 2% від вартості виконаних робіт по договірній ціні.

На виконання умов пункту 12.1.2 Договору, позивачем сплачено, а відповідачем отримано грошові кошти у розмірі 6860,83 грн. і вказане позивачем не оспорюється, що також підтверджує, що 5 купольних відеокамер на суму 26730,00 грн., що зазначені у видатковій накладній № 36 від 20.03.2018, перебувають у власності позивача, оскільки, зазначена сума не включена до розміру вищевказаних 2%, що оплачені на виконання пункту 12.1.2 Договору.

З урахуванням наявних у матеріалах справи документів, що підтверджують виконання позивачем робіт на підставі Договору на суму 343041,74 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін акту приймання - передачі робіт та довідки про вартість виконаних робіт, з урахуванням доказів сплати, на виконання умов Договору, 2% річних, у розмірі 6860,83 грн., з розрахунку вартості робіт 343041,74 грн., відсутністю доказів окремої передачі відповідачу у власність 5 купольних відеокамер на суму 26730,00 грн. та наявної банківської довідки про сплату відповідачем грошових коштів у розмірі 222315,83 грн., суд дійшов висновку, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за Договором у розмірі 120725,91 грн.

Документи податкової звітності, що складені відповідачем за Договором до здійснення спірних господарських операцій, не оцінюються судом як належні докази для встановлення розміру фактичного грошового зобов`язання відповідача перед позивачем за Договором, з огляду на вимоги Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", відповідно до статті 9 якого підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи та з урахуванням вимог Договору до таких первинних документів, складання яких на підтвердження фактів виконання зобов`язань за Договором погоджено сторонами.

Крім того, суд зазначає, що, з урахуванням пункту 12.2.3 Договору, дати підписання між сторонами акту та довідки про вартість робіт - 02.04.2018, початок перебігу строку оплати вартості виконаних робіт починається 07.04.2018.

Відносно аргументів сторін про застосування строків позовної давності та строків, визначених статтею 232 Господарського кодексу України для нарахування пені за порушення строків оплати виконаних робіт, суд зазначає таке.

Пунктом 15.3 Договору встановлено, що генпідрядник несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання при умові надходження від замовника на рахунок генпідрядника відповідних коштів за відповідні виконані роботи згідно умов даного договору пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день сплати від простроченої суми за кожен день прострочення від суми несвоєчасно оплачених виконаних робіт.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статі 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З урахуванням вищенаведених норм законодавства, дати прострочення грошового зобов`язання 07.04.2018, дати звернення до суду з позовною заявою 07.02.2019, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування строків позовної давності для нарахування пені, оскільки, позивач звернувся до суду в межах однорічного строку, проте, з урахуванням відсутності у Договорі умов щодо продовження строку нарахування пені, вимоги частини 6 статті 232 Господарського кодексу України будуть враховані при перевірці вірності розрахунку пені, що наданий позивачем.

Відносно аргументів позивача про стягнення з відповідача за порушення строків оплати виконаних робіт пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Оскільки, позивачем передано, а відповідачем прийнято роботи на суму 343041,74 грн., з яких відповідачем сплачено 222315,83 грн., з урахуванням строку прострочення грошового зобов`язання 07.04.2019, наявні підстави для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат за порушення строків грошового зобов`язання з оплати виконаних робіт.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що він арифметично невірний.

Здійснивши розрахунок, суд зазначає, що стягненню підлягає 20963,31 грн. пені, 11678,93 грн. інфляційних втрат, 3929,38 грн. 3% річних.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїз Торіха проти Іспанії встановлено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

З огляду на зазначені вище норми матеріального та процесуального права, оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Після відкриття провадження у справі позивачем сплачено основний борг за Договором у розмірі 120725,91 грн., що підтверджується наданим до матеріалів справи платіжним дорученням від 16.05.2019 № 1393 на суму 120725,91 грн., з призначенням платежу: "плата за виконані роботи згідно дог. субпідряду №32/002 від 20.12.2017, в т.ч. ПДВ 20120,99 грн." та не заперечується позивачем.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Зважаючи на вищевикладені висновки суду про обгрунтованість позову у цій частині та сплату боргу після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновків про закриття провадження у справі у цій частині, в порядку пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відносно аргументів відповідача про відсутність підстав для стягнення витрат позивача на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 41250,00 грн. до матеріалів позовної заяви додано: договір про надання правової допомоги від 01.11.2018, додаткову угоду до договору від 26.04.2019, попередній розрахунок суми правової допомоги від 26.04.2019, виписку по особовому рахунку Публічного акціонерного товариства Банк Інвестицій та заощаджень, повноваження адвоката Варишка П.В. підтверджуються свідоцтвом про права на зайняття адвокатською діяльністю № 3232/10 від 22.09.2005, ордером КС № 005553 від 21.01.2019, відтак, суд дійшов висновку про підтвердження вказаних судових витрат позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з висновками суду про часткове задоволення позову, вказані судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 126,129, 231, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. № 402/19 від 07.02.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю Укртехно-Безпека до Публічного акціонерного товариства Київметробуд про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Провадження в частині стягнення 120725,91 грн. основного боргу закрити.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Київметробуд (08135, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, буд.16, ) на користьТовариства з обмеженою відповідальністю Укртехно-Безпека (03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 34, ) 20963,31 грн. (двадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні тридцять одна копійка) пені, 11678,93 грн. (одинадцять тисяч шістсот сімдесят вісім гривень дев`яносто три копійки) інфляційних втрат, 3929,38 грн. (три тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять гривень тридцять вісім копійок) 3% річних, 2359,46грн.(дві тисячі триста п`ятдесят дев`ять гривень сорок шість копійок) відшкодуваннясудового збору, 29250,37 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень тридцять сім копійок) витрат на правничу допомогу.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.07.2019.

Суддя С.О. Саванчук