ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Справа № 924/226/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Якимчук О.М.

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" на рішення господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2019 року (ухвалене у м.Хмельницький 29 травня 2019 року об 10:26 год., повний текст складено 05 червня 2019 року) у справі №924/226/19 (суддя Муха М.Є.)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро"

про стягнення 248 196,34 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз Збут" звернулося із позовом до господарського суду Хмельницької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" 248196,34 грн. заборгованості за поставлений в листопаді 2018 року природний газ відповідно до умов договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №1140UPT9AGP016 від 01 січня 2016 року.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2019 року у справі №924/226/19 задоволено позов ТОВ "Хмельницькгаз Збут" до ТОВ "Сільськогосподарське підприємством "Дніпро" про стягнення 248196,34 грн. заборгованості. Присуджено до стягнення з ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" на користь ТОВ "Хмельницькгаззбут" 248196,34 грн. боргу та 3722,95 грн. відшкодування судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що позивач на виконання умов договору та на підставі акту приймання-передачі передав, а відповідач прийняв газ на загальну суму 808906,86 грн. Однак відповідачем лише частково сплачена вартість отриманого газу, натомість заборгованість становить 248196,34 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач - ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2019 року у господарській справі №924/226/19. Крім того, скаржником подано заяву про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Хмельницької області у справі №924/226/19, яка обгрунтована невчасним отриманням повного тексту судового рішення. Відповідач не згідний з ухваленим рішенням, вважає його прийнятим на підставі не повністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідач повністю сплатив вартість отриманого газу на загальну суму 808906,86 грн. На момент подання апеляційної скарги відсутня будь-яка заборгованість у відповідача за спожитий природній газ перед позивачем.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського від 11 липня 2019 року у справі №924/226/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" на рішення господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2019 року у справі №924/226/19 та призначено розгляд апеляційної скарги на 23 липня 2019 року об 11:30 год.

Від позивача ТОВ "Хмельницькгаз збут" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала вимоги і доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01 січня 2016 року між ТОВ "Хмельницькгаз Збут" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" (споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутоввих споживачів №1140UPT9AGP016 відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та, порядку, що визначені Договором.

Згідно пункту 3 договору Розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем. Ціна газу становить 6509,80 грн. за 1000 куб. м. Ціна, зазначена в пункті 3.2. Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором.

Відповідно до пункту 4 договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого з наступного місяця включно. Оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

4.2.1. 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

4.2.2. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після Збільшення цього обсягу.

4.2.3. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (пункт 3.6. Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Пунктом 5.4.2 сторони передбачили обов`язок споживача здійснювати оплату вартості газу на умовах та обсягах визначених договором.

Відповідно до пункту 11.1 договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) і діє в частині постачання газу з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають внести зміни до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений рік.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Додатковими угодами №1 від 31 грудня 2016 року, від 29 грудня 2017 року та №21 від 29 грудня 2018 року змінювалися обсяги поставки газу та продовжувався строк дії договору №1140UPT9AGP016. Згідно останньої додаткової угоди строк дії договору визначено з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року.

Позивачем на виконання умов договору №1140UPT9AGP016 від 01 січня 2016 року відповідно до акту №ЗХМ00014852 від 30 листопада 2018 року поставлено, а відповідачем прийнято газу на загальну суму 808906,86грн.

Відповідачем вартість отриманого газу сплачена частково. Заборгованість становить 248196,34грн.

Оскільки відповідачем заборгованість на сплачено, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

01 січня 2016 року між ТОВ "Хмельницькгаз Збут" (постачальник) та ТОВ СГП "Дніпро" (споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №1140UPT9AGP016 відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та, порядку, що визначені Договором.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту статей 173, 174 Господарського кодексу України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до статті 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору купівлі-продажу та поставки, які регулюються статтями 655, 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Приписами статті 180 Господарського кодексу України встановлено істотні умови господарського договору. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

З дослідженого місцевим судом та перевіреного апеляційною інстанцією вбачається, що позивач на виконання умов договору та підставі акту приймання-передачі передав, а відповідач прийняв газ на загальну суму 808906,86грн. Однак відповідачем лише частково сплачена вартість отриманого газу, натомість заборгованість становить 248196,34грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України.

Станом на дату винесення рішення відповідачем заборгованість не сплачена. Відповідачем наявна заборгованість не спростована.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позову у повному розмірі.

Безпідставними є доводи скаржника про те, що ним повністю сплачена вартість отриманого газу на загальну суму 808906,86 грн. та на момент подання апеляційної скарги відсутня будь-яка заборгованість у відповідача за спожитий природній газ перед позивачем, з огляду на наступне.

На підтвердження оплати заборгованості відповідачем не надано ні суду першої ні апеляційної інстанції документів про сплату заборгованості.

Крім того, відповідно до частин 2, 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1 та 3 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з частиною 4 статті 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 8 статті 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З матеріалів справи колегією суддів вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, відтак у разі наявності документів про сплату боргу міг подати вказані докази під час розгляду справи саме місцевим судом.

Також відповідач не був позбавлений можливості у порядку частини 4 статті 80 ГПК України письмово та завчасно повідомити суд першої інстанції про неможливість подання у встановлений законом строк доказів, та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у встановлений строк.

Разом з цим, розмір остаточної заборгованості відповідача може бути визначеним в порядку виконавчого провадження після набрання законної сили рішення суду по даній справі з урахуванням добровільної сплати відповідачем наявної заборгованості.

Таким чином, доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" на рішення господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2019 року у справі №924/226/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2019 року у справі №924/226/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/226/19 повернути до господарського суду Хмельницький області.

Повний текст постанови складений "24" липня 2019 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І.Ю.