ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2019м. ДніпроСправа № 904/2027/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕОМАРК", с. Наконечне перше, Львівська область

до Комунально підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 99 607,88 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕОМАРК" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Комунального підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" Дніпровської міської ради і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 99 607,88 грн., з яких: 84 570,55 грн. основний борг, 7 545,31 грн. пеня, 1 994,94 грн. 3% річних, 5 497,08 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

31.05.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

18.06.1019 позивач подав відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

01.07.2019 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по даній справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача:

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору про закупівлю товарів за державні кошти № НДВ-109/18-3 від 15.05.2018 в частині оплати поставленого товару.

Позивач зазначає, що чинне законодавство не містить будь-яких особливих вимог до договорів, які укладаються суб`єктами підприємницької діяльності з бюджетними установами, виконання договору повинно здійснюватися на загальних підставах. Наявність чи відсутність бюджетного фінансування не залежить від волі та дій позивача, що порушує його право на отримання коштів за поставлений товар за договором. Відтак, відсутність бюджетного фінансування та відсутність коштів у відповідача не є підставою для його звільнення від обов`язку оплатити вартість поставленого товару.

Позиція відповідача:

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує на те, що КП "Дніпровський метрополітен" Дніпровської міської ради є комунальним підприємством, яке фінансується за рахунок міського бюджету, про що зазначено в тендерній документації.

Відповідач зазначає, що за умовами спірного договору оплата відповідачем товару одночасно залежить від двох умов: від його конкретного терміну (протягом тридцяти робочих днів з моменту підписання видаткової накладної на товар і акту приймання - передачі товару замовнику), та за наявності бюджетних коштів на рахунку відповідача. При цьому сторони узгодили, що у разі затримки бюджетного фінансування розрахунки здійснюються протягом 5 робочих днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок. З урахуванням викладеного, позивачем при підписанні договору була надана згода щодо строків розрахунків за отриманий товар у випадку затримки бюджетного фінансування. На момент подачі позову про вимогу сплати боргу відповідне бюджетне фінансування відсутнє.

Відповідач зазначає, що ним здійснені усі необхідні заходи щодо своєчасного погашення заборгованості, зокрема КП "Дніпровський метрополітен" направило Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури лист № НА-25/900 від 04.07.2018 щодо виділення коштів у сумі 84 570,55 грн за договором № НДВ-109/18-З від 15.05.2018. Однак відповіді відповідач не отримав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

15.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕОМАРК" (далі-постачальник) та Комунальним підприємством "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" Дніпровської міської ради (далі-замовник) було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № НДВ-109/18-З, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.24).

Відповідно до пункту 1.1 договору, замовник доручає, а постачальник приймає на себе зобов`язання у 2018 році поставити замовнику товар зазначений у специфікації, щодо закупівлі кріпильник виробів для капітального ремонту ескалаторів, основних водовідливних установок, місцевих насосних установок, вентиляційних установок головного провітрювання типу ВОМД-24-А, станційного водопроводу опалення метрополітену господарським способом (власними силами), а замовник - прийняти і оплатити вказаний товар.

Згідно пункту 4.1 договору, сума визначена у договорі складає 84 570,55 грн, у тому числі ПДВ 14 095,09 грн.

Сторони підписали додаток № 1 до договору специфікацію, в якій визначили товар, що підлягає поставці на загальну суму 84 570,55 грн, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.29).

Пунктом 3.4 договору встановлено, що право власності на поставлений товар переходить до замовника в момент отримання товару від постачальника за видатковою накладною на товар та актом приймання-передачі.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у власність товар на загальну суму 84 570,55 грн, що підтверджується підписаними сторонами:

- видатковими накладними №1194 від 07.06.2018 на суму 79 350,55 грн, № 1375 від 15.06.2018 на суму 5 220,00 грн;

- актом приймання-передачі товарів від 15.06.2018,

копії яких містяться в матеріалах справи (арк.с.34-39).

Господарський суд зазначає, що видаткові накладні №1194 від 07.06.2018, № 1375 від 15.06.2018 та акт приймання-передачі товарів від 15.06.2018 підписані сторонами без жодних зауважень чи заперечень.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що оплата за поставлений товар проводиться замовником після передачі постачальником рахунку на оплату товару, видаткової накладної на товар, акту приймання-передачі товару, документів підтверджуючих якість товару протягом тридцяти робочих днів з моменту підписання видаткової накладної на товар та акту приймання - передачі товару замовником. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки здійснюються протягом 5 робочих днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Фінансування здійснюється за кошти міського бюджету (пункт 4.5 договору).

Позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату № 940 від 07.06.2018 на суму 84 570,55 грн., копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.40).

У пункті 6.1 встановлено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками та діє до 31 грудня 2018 року, а в частині розрахунків до повного його виконання.

28.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕОМАРК" (далі-постачальник) та Комунальним підприємством "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" Дніпровської міської ради (далі-замовник) було укладено додаткову угоду № 1 до договору про закупівлю товарів за державні кошти № НДВ-109/18-З від 15.05.2018, копія якої міститься в матеріалах справи (арк.с.33).

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди, у зв`язку з відсутністю фінансування у 2018 році сторони дійшли згоди змінити пункт 6.1 виклавши його в наступній редакції:

« 6.1 Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 27.06.2019, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань сторонами».

Позивачем була направлена на адресу відповідача досудова вимога № 1 від 18.02.2019, в якій позивач просить відповідача перерахувати суму основного боргу у розмірі 84 570,55 грн (копія вимоги знаходиться в матеріалах справи арк.с.41).

Відповідачем була направлена на адресу позивача відповідь № НА-25/442 від 28.03.2019 на досудову вимогу, в якій він зазначив, що відповідно до пункту 4.4 договору у разі затримки бюджетного фінансування розрахунки здійснюються протягом 5 робочих днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок. Нажаль КП "Дніпровський метрополітен" досі не отримало бюджетного призначення на фінансування закупівлі згідно договору, а отже відсутній факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Станом на час розгляду справи, доказів оплати відповідачем суми у розмірі 84 570,55 грн сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Матеріалами справи підтверджується та не оспорюється відповідачем, що позивачем зобов`язання щодо поставки товару виконано належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Причиною спору в цій справі стало визначення строку, у який свій обов`язок щодо оплати товару повинен здійснити відповідач.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Надаючи оцінку позиції відповідача про те, що строк оплати за договором не настав, суд зазначає таке.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Пункт 4.4 договору тлумачиться судом як умова, яка вказує на те, що у разі наявності бюджетних коштів строк оплати є встановленим і складає 30 робочих днів з дня підписання видаткової накладної, а у разі відсутності бюджетного фінансування - будь-який визначений строк на оплату відсутній, оскільки отримання на реєстраційний рахунок відповідача бюджетних асигнувань не є обставиною, яка неминуче настане. Тобто є такою обставиною, яка може не наступити ніколи.

За таких умов позивач взагалі втрачає право на отримання грошових коштів за поставлений товар, що є неприпустимим.

Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України (від 18.10.2005) та у справі Бакалов проти України (від 30.11.2004) вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Тому суд погоджується з позицією позивача про те, що відповідач повинен був сплатити за поставлений за видатковими накладними №1194 від 07.06.2018, № 1375 від 15.06.2018 у строк до 30.07.2018 включно.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 84 570,55 грн. підлягає задоволенню.

Щодо суми пені

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 8.4 договору, у разі прострочення оплати замовник виплачує постачальнику пеню в розмірі однієї ставки НБУ за кожний день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 7 545,31 грн. за період з 31.07.2018 по 28.01.2019.

Розрахунок пені наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок, тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 7 545,31 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 953,23 грн за період з 31.07.2018 по 13.05.2019. та інфляційних втрат у розмірі 5 497,08 грн. за період з липня 2018 по березень 2019.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 953,23 грн та інфляційних втрат у розмірі 5 497,08 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судові витрати позивача у розмірі 1 921,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" Дніпровської міської ради (49038, м. Дніпро, вул. Курчатова, 8, ідентифікаційний код 21927215) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕОМАРК" (79034, м. Львів, вул. Навроцького, 1, офіс 509, ідентифікаційний код 23266835) основний борг у розмірі 84 570,55 грн, пеню у розмірі 7 545,31 грн, 3% річних у розмірі 1 994,94 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 497,08 грн та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 15.07.2019

Суддя Я.С. Золотарьова