ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 рокуСправа № 912/1153/19

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Глушкова М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудгрейноіл"(25030, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22В)

до відповідача: Фермерського господарства "Агат" (28200, Кіровоградська область, Новгородківський район, смт.Новгородка, вул. Інгульська, 24)

про стягнення 3 683 107,17 грн.

За участю секретаря судового засідання Кравченка О.В.

Представники сторін:

від позивача - Макєєв Д.В. адвокат, ордер № 56026 від 30.05.2019;

від відповідача - Лісовська О.А. адвокат, ордер серія КР №55139 від 25.06.2019.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудгрейноіл" (далі - ТОВ "Гудгрейноіл") до Фермерського господарства "Агат" (далі - ФГ "Агат") про стягнення 3 775 506,68 грн. заборгованості за договором про переведення боргу № 14/06/18 від 14.06.2018, з яких: 2 050 000,00 грн. основний борг, 132 488,19 грн. інфляційні втрати, 32182,19 грн. 3% річних, 386 186,30 грн. пеня, 1 174 650,00 грн. збитки, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що між ТОВ "Гудгрейноіл", ФГ "Агат" та Фермерським господарством "Ізіда" 14.06.2018 був укладений тристоронній договір про переведення боргу №14/06/18, відповідно до умов якого відповідач приймає на себе зобов`язання щодо сплати залишку боргу в розмірі 2 000 050,00 грн., що виник на підставі договору про надання зворотної фінансової допомоги № 22/08 від 22.08.2017.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором № 14/06/18 в установлений строк не виконав, а тому позивач просить стягнути з ФГ "Агат" 3 775 506,68 грн. заборгованості, з яких: 2 050 000,00 грн. основний борг, 132 488,19 грн. інфляційні втрати, 32182,19 грн. 3% річних, 386 186,30 грн. пеня, 1 174 650,00 грн. збитки.

08.07.2019 до суду від позивача надійшла позовна заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якої сталась технічна помилка при розрахунку і останній просить стягнути з відповідача уточнену суму заборгованості у розмірі 3 683 107,17 грн., з яких: 2 000 050,00 грн. основний борг, 150 553, 10 грн. інфляційні втрати, 32 182,19 грн. 3% річних, 355 077, 37 грн. пеня, 1 146 028,65 грн. збитки. Подальший розгляд справи здійснюється з її врахуванням.

У відзиві на позов ФГ "Агат" з позовними вимогами не погодилося, зазначивши, що відповідно до Договору №14/06/18 сума заборгованості складає 2 000 050 грн. та надав свій розрахунок заборгованості, вказавши, що фактично Договір №14/06/16 є договором позики в розумінні ст. 1046 Цивільного кодексу України, а позивач не є фінансовою установою і відповідно може надавати позики лише на безпроцентній основі та не може нараховувати на суму основного боргу 3% річних, інфляційні втрати, пеню та збитки. Також відповідач просив зменшити розмір штрафних санкцій.

У відповіді на відзив позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та виклав свої заперечення щодо відзиву.

В наданому запереченні на відповідь ФГ "Агат" фактично визнає суму основного боргу у розмірі 2 000 050 грн., та надає власний розрахунок заборгованості, згідно з яким: 2 000 050,00 грн. основний борг, 129260,00 грн. інфляційні втрати, 31 398,05 грн. 3% річних, 359022,67 грн. пеня, 1 665967,22 грн. збитки. Разом із запереченням відповідачем надано окремо заяву про зменшення суми штрафних санкцій.

Ухвалою від 02.05.2019 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання, з урахуванням ухвали від 06.05.2019, призначено на 11:00 30.05.2019.

Ухвалою від 28.05.2019 повернуто без розгляду заяву ТОВ "Гудгрейноіл" про забезпечення позову (вх. № 1442/19 від 27.05.2019) разом з оригіналом платіжного доручення № 1681 від 23.04.2019.

Ухвалою від 30.05.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 11:00 год. 25.06.2019.

Ухвалою від 06.06.2019 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Гудгрейноіл" (вх. № 1552/19 від 05.06.2019) про забезпечення позову.

Ухвалою від 21.06.2019 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Гудгрейноіл" (вх. № 1712/19 від 19.06.2019) про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду від 25.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.07.2019 о 12:00 год.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, в сумі основного боргу та просив задовольнити заяву про зменшення штрафних санкцій.

Дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

Між ТОВ "Гудгрейноіл" та Фермерським господарством "Ізіда"22.08.2017 був укладений договір № 22/08 про надання зворотної фінансової допомоги (далі- Договір№ 22/08), на виконання якого позивач перерахував 3355000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 432 від 22.08.2017, № 448 від 04.09.2017, № 590 від 16.11.2017, № 591 від 17.11.2017, № 623 від 13.12.2017, № 706 від 07.02.2018, № 723 від 16.02.2018, № 727 від 21.02.2018 (а.с. 20-27), терміном повернення з 22.08.217 до 31.12.2017.

В подальшому, сторони змінили строк повернення коштів до 01.10.2018, про що 28.12.2017 було укладено додаткову угоду №1.

Частина отриманих грошових коштів в розмірі 1 305 000,00 грн. були повернуті позивачу.

14.06.2018 між ТОВ "Гудгрейноіл", ФГ "Агат" та Фермерським господарством "Ізіда" укладений тристоронній договір про переведення боргу №14/06/18 (далі - Договір № 14/06/18), відповідно до умов якого відповідач приймає на себе зобов`язання щодо сплати залишку боргу в розмірі 2 000 050,00 грн., що виник на підставі договору про надання зворотної фінансової допомоги № 22/08 від 22.08.2017.

14 червня 2018 року між Позивачем, Позичальником та Фермерським господарством "Агат" укладено тристоронній Договір про переведення боргу №14/06/18 (далі - Договір №14/06/18), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого відповідач приймає на себе зобов`язання щодо сплати боргу в розмірі 2 000 050,00 грн., що виник на підставі Договору № 22/08.

Строк повернення боргу встановлено згідно з умовами Договору № 22/08, тобто до 01.10.2018.

Договір підписаний уповноваженими особами сторін та скріплений печатками.

В обумовлений строк відповідач не повернув суму боргу, тому позивачем було направлено вимогу №64/9 від 23.04.2019 року, яка ФГ «Агат» залишена поза увагою (а.с. 58).

Вирішуючи даний спір господарський суд виходить з наступного.

Укладений між позивачем та Фермерським господарством "Ізіда" договір про надання зворотної фінансової допомоги № 22/08 за своєю правовою природою є договорами позики.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 2 вищевказаної статті визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, договір про надання зворотної фінансової допомоги № 22/08укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України.

В подальшому, було тристоронній Договір про переведення боргу №14/06/18.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ст. 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Отже, тристоронній договір про переведення боргу №14/06/18 укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 522 Цивільного кодексу України новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

Згідно з ч. 1ст. 1051 Цивільного кодексу України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Перерахування коштів на виконання умов Договору № 22/08 підтверджується платіжними дорученнями зазначеними вищі.

З огляду на викладене, суд вважає помилковими твердження відповідача, що ТОВ "Гудгрейноіл" не має права укладати договори про надання фінансової допомоги, оскільки не існує законодавчого обмеження щодо укладання таких договорів. Крім того, надання позики не є фінансовою послугою, як вважає відповідач, за користування якою позивач отримує проценти, позаяк умовами п.2.6. Договору № 22/08 визначено, що за користування коштами позичальник (Фермерське господарство "Ізіда") проценти не сплачує, а ТОВ "Гудгрейноіл" не пред`явлено вимоги про стягнення процентів за користування коштами фінансової допомоги.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем не повернуто суму боргу в розмірі 2 000 050,00 грн., відповідно до умов Договору№14/06/18, яка в судовому засіданні представником відповідача визнана в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Доказів сплати заборгованості в розмірі 2 000 050,00 грн. відповідачем суду надано не було.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 2 000 050,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 150 553, 10 грн. інфляційних втрат, 32 182,19 грн. 3% річних, 355 077, 37 грн. пені, 1 146 028,65 грн. збитків.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вимоги ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Як зазначено в пункті 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Позивачем нараховані 150 553, 10 грн. інфляційних втрат та 32 182,19 грн. 3% річних за період з 02.10.2018 року по 30.03.2019.

Перевіривши розрахунок ТОВ "Гудгрейноіл" суд вважає, що правильна сума, яка підлягає стягненню, інфляційних втрат за вказаний позивачем період становить 129 260,00 грн., а сума 3% річних - 31 398,05 грн. (такі ж суми зазначає відповідач у власному контррозрахунку).

Згідно з ч.1 ст. 229 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами (аналогічні положення містяться у ст. 611 Цивільного кодексу України).

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (аналогічні положення містяться у ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.2 ст. 232 Господарського кодексу України законом або договором можуть бути передбачені випадки, коли, зокрема, збитки можуть бути стягнуті у повній сумі понад штрафні санкції.

Розділом 4 Договору № 14/06/18 сторони погодили відповідальність за порушення взятих на себе зобов`язань та встановили, що у разі порушення новим боржником строку повернення грошових коштів у розмірі визначеному п.1.2. даного договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неповерненої фінансової допомоги за кожен день прострочення, період нарахування пені 3 роки (п.4.2.), а також ФГ «Агат» зобов`язується за порушення строку повернення грошових коштів оплатити ТОВ "Гудгрейноіл" заздалегідь визначені збитки в розмірі 0,3% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

ТОВ "Гудгрейноіл" просить також стягнути з відповідача 355 077, 37 грн. пені та 1 146 028,65 грн. збитків. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та збитків, суд дійшов висновку, що він відповідає вимогам закону та є обґрунтованим (за контрозрахунком відповідача суми пені та збитків є більшими - 359022,67 грн. та 1665967,22 грн. відповідно). Отже, сума збитків у розмірі 1 146 028,65 грн. підлягають стягненню з ФГ «Агат», стосовно стягнення суми пені суд виходить з наступного.

Відповідачем подано заяву про зменшення штрафних санкцій, а саме пені та 3% річних, проти задоволення якої заперечив представник позивача.

Частина 1 статті 233 Господарського кодексу України визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 925/1471/16 зазначено, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи відповідача, враховуючи розмір заявлених до стягнення суми заздалегідь погоджених сторонами збитків у розмірі 1 146 028,65 грн., 3% річних у розмірі 31 398,05 грн. та інфляційних втрат у розмірі 129 260,00 грн., які судом визнані обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню, беручи до уваги, що сукупний розмір вказаних нарахувань становить 1306686,70 грн., тобто більше 50 % від суми основного боргу, суд вважає, що дана обставина має виняткове та істотне значення при розгляді заяви ФГ «Агат» про зменшення штрафних санкцій та вважає за можливе зменшити суму пені, яка підлягає стягненню до 1,00 грн.

Щодо заяви відповідача про зменшення штрафних санкцій в частині стягнення 3% річних, господарський суд зазначає про те, що стягнення зазначених відсотків передбачено положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України та не є штрафною санкцією, в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України, а тому заява в цій частині не підлягає задоволенню.

Судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

Згідно з ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладає на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 74 - 80, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 551 Цивільного кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Агат"(28200, Кіровоградська область, Новгородківський район, смт. Новгородка, вул. Інгульська, 24, ідентифікаційний код 31689472) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудгрейноіл"(25030, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22В, ідентифікаційний код 39685847) заборгованість за договором про переведення боргу № 14/06/18 від 14.06.2018 в сумі 3 306 737,70 грн. з яких: 2 000 050,00 грн. основний борг, інфляційні втрати в сумі 129 260,00 грн., три відсотки річних - 31 398,05 грн., пеня 1 грн., збитки в сумі 1 146 028,65 грн. та судовий збір в сумі 54 927,21 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення ТОВ "Гудгрейноіл" (25030, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22В); ФГ "Агат" (28200, Кіровоградська область, Новгородківський район, смт. Новгородка,вул. Інгульська, 24).

Повне рішення складено 15.07.2019

Суддя М.С. Глушков

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.