ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2019 р. Справа №914/1804/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Зварич О.В.

Кордюк Г.Т.

секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , б/н від 16.04.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/1477/19 від 19.04.2019)

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2019 (суддя Іванчук С.В., повний текст складено 14.03.2019)

у справі №914/1804/18

за позовом: ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ), м. Харків

до відповідача: приватного акціонерного товариства "Компанія Ензим" (надалі ПрАТ "Компанія Ензим"), м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , м. Львів

про визнання недійсною знеособлену публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій ПрАТ "Компанія Ензим" від 10.01.2018

за участю учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

27.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до ПрАТ "Компанія Ензим" про визнання недійсною знеособлену публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій приватного акціонерного товариства "Компанія Ензим" від 10.01.2018.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.03.2019 у справі № 914/1804/18 у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 разом із афілійованими особами, є власниками домінуючого контрольного пакету акцій ПрАТ «Компанія Ензим». Відповідно дана особа скористалася своїм правом, передбаченим ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», надіславши до товариства публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій товариства. При цьому проведення процедури обов`язкового продажу простих акцій акціонерами на вимогу власника домінуючого контрольного пакету, є виключним правом власника домінуючого контрольного пакета акцій і не залежить від прав та безпосередніх дій зі сторони акціонерів. Відтак, у разі подання до товариства публічної безвідкличної вимоги всі акціонери акціонерного товариства, крім осіб, що діють спільно із такою особою, та її афілійованих осіб, та саме товариство зобов`язані у безумовному порядку продати належні їм акції цього товариства заявнику вимоги. Дослідивши порядок проведення процедури, передбаченою статтею 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", який є обов`язковим для них в силу вимог закону, суд дійшов висновку, що ПрАТ "Компанія "Ензим" було дотримано вимоги наведеної статті та вчинено усі необхідні дії, спрямовані на повідомлення акціонерів про розпочату процедуру сквіз-ауту та всі деталі проведення примусового викупу акцій акціонерів ПрАТ "Компанія "Ензим". В тому числі щодо належного надсилання (повідомлення) позивачеві, як акціонеру, акції якого придбаваються, копії публічної безвідкличної вимоги, відповідно до інформації, наведеної у реєстрі власників іменних цінних паперів.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник заперечує факт належного повідомлення його, як акціонера акції якого придбаваються, про викупу акцій ПрАТ "Компанія "Ензим". Крім того, вважає, що процедура запроваджена Законом України від 23.03.2017 № 1983- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах» потребує ретельної перевірки на конституційність та на відповідність цивільно-правовим засадам українського законодавства. Оскільки у визначеній процедурі порушено баланс інтересів мажоритарного акціонера та міноритарних акціонерів, що в свою чергу призводить до примусового відчуження об`єктів права приватної власності, а це не відповідає засадам Конституції України.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання 09.07.2019 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В попередніх судових засіданнях представник скаржника доводи апеляційної скарги та письмової промови (зареєстрованої в канцелярії суду за вх№ 01-04/3864/19 від 18.06.2019) підтримав повністю.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 09.07.2019 не забезпечив. В попередніх судових засіданнях представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/2992/19 від 13.05.2019), вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. В письмових поясненнях (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/3927/19 від 20.06.2019) зазначає про безпідставність та необґрунтованість апеляційної скарги. Крім того, просить суд розглянути дану справу за її відсутності.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, Західний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ "Компанія Ензим" є юридичною особою, , місцезнаходження м. Львів, вул. Личаківська, буд. 232.

Згідно з інформацією вказаною у сертифікаті іменних акцій Серія ЕС №0321780 від 03.09.2001 ОСОБА_1 власник 3033 простих акцій, емітента ЗАТ "Ензим" м. Львів вул. Личаківська, 232 (а.с. 31-32 том ІІ).

27.12.2017 ОСОБА_2 звернулася листом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та Приватного акціонерного товариства "Компанія Ензим", в якому зазначила, що вона як акціонер разом із афілійованими особами станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах" від 23.03.2017 №1983-VІІІ були та станом на 26.12.217 є власниками 352802 штук простих іменних акцій ПрАТ "Компанія Ензим", що складає 95,64% від загальної кількості простих іменних акцій товариства, і відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" є домінуючим контрольним пакетом акцій. Також у даному листі повідомлено, що відповідно до ст.65-2 Закону "Про акціонерні товариства" та п.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України №1983-VІІІ про намір скористатись правом щодо обов`язкового продажу простих акцій акціонерами (а.с. 25 том І).

До даного листа від 27.12.2017 долучено повідомлення від 27.12.2017 про намір скористатися правами, передбаченими ст.65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", згідно якого зокрема визначено дату набуття домінуючого контрольного пакета акцій товариства - 12.04.2016 (а.с. 26-27 том І).

Повідомлення про намір скористатись правами, передбаченими ст.65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", також було розміщено (опубліковано) 28.12.2017 на інтернет сайті https://smida.gov.ua (а.с. 103 том І).

11.01.2018 викладено (опубліковано) на інтернет сайті https://smida.gov.ua публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства "Компанія Ензим", код за ЄДРПОУ - 00383320, місцезнаходження: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, буд. 232 (а.с. 104 том І).

Проте, позивач, який є акціонером - міноритарієм ПрАТ "Компанія Ензим", стверджує, що його не було належним чином повідомлено про викуп акцій товариства. Зокрема, ні копії вимоги, ні будь-яких інших документів у встановлені строки на адресу позивача (ні у м. Львів, ні у м. Харків) направлено не було, що в свою чергу свідчить про порушення процедури обов`язкового продажу акціонерами простих акцій та тягне за собою визнання вимоги недійсною. Позивачем самостійно було виявлено розміщену на сайті https://enzym.com.ua/korporatyvna-informaciya дану інформацію, коли ним, в зв`язку із тривалим не скликанням річних загальних зборів, було ініційовано питання щодо встановлення причин через які збори не було скликано. Проведення загальних зборів, як зазначає позивач, було призначено на 23.04.2018, однак жодного повідомлення про скликання річних загальних зборів ним не отримано. Також ОСОБА_1 наголошує на тому, що правочин щодо обов`язкового викупу акцій ПрАТ "Компанія Ензим" є неправомірним, здійсненим з порушенням норм Конституції України та Конвенції про захист прав людини і її основоположних свобод у зв`язку з чим позивач просить позовні вимоги задоволити повністю.

В свою чергу відповідач проти позову заперечив. Зокрема, зазначає, що 27.12.2017 товариство отримало повідомлення акціонера ПрАТ "Компанія Ензим" ОСОБА_2 про намір скористатись правом щодо обов`язкового продажу простих акцій акціонерами. А також 10.01.2018 товариство отримало публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій у всіх власників акцій ПрАТ "Компанія Ензим" з усіма передбаченими умовами майбутнього викупу акцій. На виконання вимог ст. 65-2 Закону "Про акціонерні товариства" 16.01.2018 товариством отримано перелік акціонерів (реєстр власників іменних цінних паперів) товариства та 18.01.2018 кожному акціонеру, акції якого придбаваються, надіслано копію публічної безвідкличної вимоги. Згідно з даними реєстру власників іменних цінних паперів ПрАТ "Компанія Ензим", наданому товариству ПАТ "Національний депозитарій України" від 16.01.2018 місцезнаходження (місце проживання) акціонера ОСОБА_1 визначено як - АДРЕСА_1 , та саме на цю адресу 18.01.2018 відповідачем було надіслано позивачу копію публічної безвідкличної вимоги, однак 02.02.2018 даний лист було повернено у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання. Відповідач також зазначає, що окрім того, на виконання вимог Закону, Товариством було розміщено повідомлення акціонера та публічну безвідкличну вимогу на своєму корпоративному сайті enzyme.lviv.ua та у загальнодоступній інформаційній базі даних про ринок цінних паперів НКЦПФР. Таким чином, як стверджує відповідач, товариство виконало всі передбачені чинним законодавством дії, спрямовані на повідомлення акціонера про розпочату процедуру сквіз-ауту та всі деталі проведення примусового викупу акцій акціонерів ПрАТ "Компанія Ензим". Також звертає увагу на те, що положення ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" та Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах" №1983-VІІІ від 23.03.2017 є чинними, неконституційними не визнавались, а відтак регулюють спірні правовідносини.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 2 Закону України "Про акціонерні товариства" корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

23.03.2017 був прийнятий Закон України № 1983-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах", який набрав чинності 04.06.2017.

Вказаним законом були внесені зміни, зокрема до Закону України «Про акціонерні товариства» шляхом доповнення розділ XI доповнено статтею 65-2 «Обов`язковий продаж простих акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій».

Згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1983-VIII від 23.03.2017 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах", протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом особа (особи, які діють спільно), яка станом на дату набрання чинності цим Законом є прямо або опосередковано з урахуванням кількості акцій, що належать їй або її афілійованим особам, вже є власником домінуючого контрольного пакета акцій акціонерного товариства (далі - заявник вимоги), має право застосувати положення статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" виключно в порядку та на умовах, визначених у цьому пункті.

Домінуючий контрольний пакет акцій - пакет у розмірі 95 і більше відсотків простих акцій акціонерного товариства (п.3-1, ч.1 ст. 1 Закону України "Про акціонерні товариства").

Як встановлено судом, ОСОБА_2 разом із афілійованими особами станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах" від 23.03.2017 №1983-VІІІ були та є власниками 352802 штук простих іменних акцій ПрАТ "Компанія Ензим", що складає 95,64% від загальної кількості простих іменних акцій Товариства, і відповідно до закону України "Про акціонерні товариства" є домінуючим контрольним пакетом акцій.

Для реалізації прав, передбачених статтею 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", заявник вимоги зобов`язаний подати товариству повідомлення про намір скористатися правами, передбаченими статтею 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" (далі - повідомлення), і публічну безвідкличну вимогу. У разі подання до товариства публічної безвідкличної вимоги всі акціонери акціонерного товариства, крім осіб, що діють спільно із такою особою, та її афілійованих осіб, та саме товариство зобов`язані у безумовному порядку продати належні їм акції цього товариства заявнику вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 27.12.2017 звернулася листом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та Приватного ПрАТ "Компанія Ензим" у якому зазначила, що вона як акціонер разом із афілійованими особами відповідно до ст.65-2 Закону "Про акціонерні товариства" та п.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України №1983-VІІІ має намір скористатись правом щодо обов`язкового продажу простих акцій акціонерами.

Згідно з повідомленням від 27.12.2017 про намір скористатися правами, передбаченими ст.65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено дату набуття домінуючого контрольного пакета акцій товариства - 12.04.2016.

В свою чергу товариство не пізніше наступного робочого дня з дати отримання повідомлення зобов`язане розмістити його на веб-сайті товариства та у загальнодоступній інформаційній базі даних про ринок цінних паперів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (ч.3 ст. 65-2 Закону).

Матеріалами справи підтверджується, що вказане вище повідомлення було розміщено (опубліковано) 28.12.2017 на інтернет сайті https://smida.gov.ua (а.с. 103 том І).

10.01.2018 ОСОБА_2 скерувала на адресу товариства публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій всіх власників ПрАТ «Компанія Ензим» з усіма передбаченими законодавством умовами майбутнього викупу (а.с. 28-30 том І).

11.01.2018 вказану вимогу було опубліковано у загальнодоступній інформаційній базі даних про ринок цінних паперів НКЦПФР на інтернет сайті https://smida.gov.ua та на корпоративному сайті enzyme.lviv.ua (а.с. 104 том І).

Відповідно до п.10 ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" протягом наступного робочого дня з дня отримання товариством публічної безвідкличної вимоги засвідчена товариством копія такої вимоги разом із засвідченою копією договору, укладеного між заявником вимоги та банківською установою, в якій відкрито рахунок умовного зберігання (ескроу), надсилається товариством до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку і Центрального депозитарію цінних паперів. Центральний депозитарій цінних паперів у порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України: 1) наступного робочого дня з дати отримання від товариства засвідченої товариством копії публічної безвідкличної вимоги: встановлює обмеження на здійснення операцій у системі депозитарного обліку з акціями товариства; надає депозитарним установам, на рахунках яких обліковуються акції цього товариства, копію публічної безвідкличної вимоги разом із засвідченою копією договору, укладеного між заявником вимоги та банківською установою, в якій відкрито рахунок умовного зберігання (ескроу); розміщує публічну безвідкличну вимогу на своєму веб-сайті; 2) протягом трьох робочих днів з дати отримання від товариства засвідченої товариством копії публічної безвідкличної вимоги складає перелік акціонерів товариства та надсилає його товариству. Товариство протягом п`яти робочих днів з дня отримання від Центрального депозитарію цінних паперів переліку акціонерів зобов`язане: 1) надіслати кожному акціонеру, акції якого придбаваються, копію публічної безвідкличної вимоги. Товариство зобов`язане надати акціонеру на його вимогу засвідчену товариством копію надісланої публічної безвідкличної вимоги, а також реквізити банківської установи, в якій відкрито рахунок умовного зберігання (ескроу), та реквізити такого рахунка; 2) скласти список осіб, у яких придбаваються акції, із зазначенням суми коштів, що підлягають сплаті заявником вимоги на користь кожного акціонера, акції якого придбаваються, а також надати такий список банківській установі, в якій відповідно до частини дев`ятої цієї статті відкрито рахунок умовного зберігання (ескроу). Зазначений список складається товариством на підставі переліку акціонерів, отриманого від Центрального депозитарію цінних паперів відповідно до цієї частини. Товариство протягом двох робочих днів з дня надсилання кожному акціонеру, акції якого придбаваються, копії публічної безвідкличної вимоги повідомляє про це заявника вимоги із зазначенням кількості акцій, що належать акціонерам і придбаватимуться. Копія публічної безвідкличної вимоги також подається заявником вимоги до депозитарної установи, в якій відкрито її рахунок у цінних паперах.

Таким чином, процедура "сквіз аут", порядок проведення якої визначено в статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", є виключно правом власника домінуючого контрольного пакета акцій відповідного товариства. При цьому, положення статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" покладають на товариство та Центральний депозитарій цінних паперів певні обов`язки, пов`язані зі реалізацією процедури "сквіз аут", зокрема обов`язок скласти відповідні переліки акціонерів.

Згідно із п. 13. Розділу VI "Вимоги до складання реєстру власників іменних цінних паперів та облікового реєстру" Положення про провадження депозитарної діяльності затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 №735, реєстр власників іменних цінних паперів складається окремо за кожним емітентом та випуском цінних паперів. Реквізитний склад реєстру власників іменних цінних паперів визначається Правилами та іншими внутрішніми документами Центрального депозитарію згідно із законодавством України. У випадку складання Центральним депозитарієм реєстру власників іменних цінних паперів з метою реалізації вимог статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", якщо в Центральному депозитарії як уповноваженому на зберігання на рахунку депозитарної установи (зберігача), що припинила(в) провадження депозитарної діяльності, зберігаються акції, що придбаваються заявником вимоги, Центральний депозитарій додатково до реєстру (Переліку власників) надає емітенту інформаційну(і) довідку(и) про власників акцій, сформовану(і) на підставі інформації з бази (баз) даних, що знаходиться(яться) на зберіганні в Центральному депозитарії (далі - інформаційна довідка), із зазначенням відомостей про власників та належні їм акції з урахуванням операцій, проведених за рахунком у цінних паперах такої(го) депозитарної установи (зберігача) після дати приймання уповноваженим на зберігання бази (баз) даних. Якщо Центральним депозитарієм бази даних такої(го) депозитарної установи (зберігача) не були отримані, в реєстрі власників іменних цінних паперів (Переліку власників) зазначається тільки інформація щодо такої(го) депозитарної установи (зберігача) та кількості акцій відповідного емітента, що обліковуються на її (його) рахунку в цінних паперах.

ПрАТ "Компанія Ензим" отримано від ПАТ "Національний депозитарій України" Реєстр власників іменних цінних паперів ПрАТ "Компанія Ензим" вих.№147734зв від 16.01.2018 (а.с. 99-100, 166-167 том І).

Згідно з даними вказаного реєстру власників іменних цінних паперів місцезнаходженням (місцем проживання) акціонера ОСОБА_1 визначено - АДРЕСА_1 ; загальна кількість ЦП - 3033; відсоток у СК - 0,822189.

ПрАТ "Компанія Ензим" 18.01.2018 на вказану в реєстрі власників іменних цінних паперів адресу було надіслало позивачу копію публічної безвідкличної вимоги, що підтверджується описом вкладення в цінний лист від 18.01.2018 №525, фіскальним чеком та реєстром поштових відправлень від 18.01.2018 (а.с. 101-102, 166-171, 178-179 том І).

Проте, як зазначалося вище, конверт повернувся на адресу товариства з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, колегія суддів вважає, що ПрАТ "Компанія "Ензим" було дотримано вимоги ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" щодо надсилання (повідомлення) позивачеві, як акціонеру, акції якого придбаваються, копії публічної безвідкличної вимоги, відповідно до інформації наведеної у реєстрі власників іменних цінних паперів. Проте, не отримання поштової кореспонденції самим учасником товариства з суб`єктивних причин, які залежали лише від його волі, не може бути підставою для визнання недійсною знеособлену публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій ПрАТ "Компанія Ензим" від 10.01.2018.

Посилання позивача на порушення вимог ст.ст.68,69 Закону України «Про акціонерні товариства» є безпідставним, оскільки ці норми регулюють іншу процедуру, яка стосується обов`язкового викупу акціонерним товариством акцій на вимогу акціонера і є відмінною від процедури обов`язкового продажу акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій, що передбачена ст. 65-2 зазначеного закону.

Разом з тим, судом встановлено, що товариством всі етапи регламентованої ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» були виконані у передбачені терміни та у відповідності до умов встановлених цією нормою.

Щодо посилання скаржника на те, що процедура запроваджена Законом України від 23.03.2017 № 1983- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах» порушує баланс інтересів мажоритарного акціонера та міноритарних акціонерів, що в свою чергу призводить до примусового відчуження об`єктів права приватної власності, а це не відповідає засадам Конституції України, то колегія суддів зазначає наступне.

До загальних засад цивільного законодавства відносять, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; справедливість, добросовісність та розумність (п. 2, 3, 6 ч. 1 статті 3 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

У справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom рішення ЄСПЛ від 21.021986), зокрема зазначено, що передання права власності на майно з метою виконання політики, спрямованої на зміцнення соціальної справедливості в суспільстві, можна правомірно вважати заходом, здійсненим "в інтересах суспільства". Зокрема, справедливість системи права, яка регулює право договорів чи майнові права приватних сторін, становить суспільно значуще питання, і тому законодавчі заходи, спрямовані на забезпечення такої справедливості, можуть відповідати "інтересам суспільства", навіть якщо вони передбачають примусове передання права власності на майно від однієї особи до іншої. Суд дійшов висновку, що заволодіння майном, здійснене з метою впровадження соціальної, економічної чи іншої політики, яку передбачає закон, може відповідати "суспільним інтересам", навіть якщо суспільство в цілому безпосередньо не користується і не володіє цим майном.

Оскільки положення ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" та Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах" №1983-УІІІ від 23.03.2017 є чинними, неконституційними не визнавались, а відтак регулюють відповідні суспільні відносини.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що, приймаючи рішення про відмову у задоволені позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

В свою чергу відповідачем та третьою особою належним чином підтверджено свої доводи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишається за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2019 у справі № 914/1804/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки передбаченні ст.288 ГПК України.

4. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді О.В. Зварич

Г.Т. Кордюк