РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.07.2019Справа № 910/2257/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НіК"

до Акціонерного товариства "Київенерго"

про стягнення 1 247 060,01 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники за позовом:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 1 247 060,01 грн. за договором про закупівлю робіт з постачанням обладнання №8/71-17 від 26.12.2016 про закупівлю робіт.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання умов Договору №8/71-17 про закупівлю робіт від 26.12.2016 ним було власними силами виконано роботи з встановлення та налаштування обладнання дистанційної передачі даних з вузлів обліку теплової енергії, проте Публічне акціонерне товариство "Київенерго" належним чином не виконано своїх зобов`язань з оплати таких робіт, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 1 133 516,16 грн. Крім того, за неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем нараховано 3% річних у розмірі 30 837,85 грн. та інфляційні втрати у розмірі 82 706,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.02.2019 відкрито провадження у справі №910/2257/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено 09.04.2019; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 07.03.2019 була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, визначена в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час відкриття провадження у справі: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 31.

Окрім того, ухвали суду були відправлені за адресою, на яку просив відправляти кореспонденцію суду сам відповідач, про що подав відповідне клопотання 09.04.2019, а саме :01032, м. Київ, вул. Л. Толстого, 57 БЦ « 101Tower», 19 поверх, каб.36.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

09.04.2019 позивачем подано клопотання про продовження строку на подання додаткових доказів та визначений попередній розрахунок витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

У судових засіданнях 09.04.2019, 23.04.2019 судом оголошувались перерви.

В підготовчому засіданні остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог. З`ясовані всі питання визначені ст. 182 Господарського процесуального кодекс України.

Суд в підготовчому судовому засіданні поставив на обговорення питання про можливість завершення підготовчого провадження, та призначення справи до судового розгляду по суті.

23.05.2019 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено на 18.06.2019.

У судовому засіданні 18.06.2019 судом оголошено перерву до 02.07.2019.

0.07.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності повноваженого представника позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті з`ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 02 липня 2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, дослідивши обставини, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2016 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НіК" (підрядик) укладено Договір №8/71-17 про закупівлю робіт (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого підрядник зобов`язується за завданням замовника виконати на свій ризик та своїми силами роботи, зазначені в п. 1.2 договору, поставити обладнання, а замовник прийняти і оплатити виконані роботи та поставлене обладнання.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування робіт: "Встановлення та налаштування обладнання дистанційної передачі даних з вузлів обліку теплової енергії" за об`єктами, наведеними у Додатку №1.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що проміжні платежі за виконані будівельно-монтажні роботи та змонтоване обладнання у відповідному місяці проводяться замовником після підписання сторонами актів виконаних робіт за формою КБ-2в, актів приймання-передачі змонтованого обладнання, Довідки КБ-3 у розмірі 80% від суми, зазначеної у довідці КБ-3, з відтермінуванням платежу на 60 календарних днів від дня підписання замовником таких актів.

Остаточний розрахунок за Договором проводиться замовником після завершення всього комплексу робіт, надання актів виконаних робіт та повного комплекту технічної документації для введення об`єкта в експлуатацію, а також усунення усіх недоробок в процесі приймання виконаних робіт (у разі необхідності) з відтермінуванням платежу на 30 календарних дні з моменту підписання акта приймання об`єкта в експлуатацію. При невиконанні однієї з перерахованих умов остаточний розрахунок не проводиться до усунення підрядником зауважень замовника (п. 4.3 Договору).

Згідно п. 5.11 Договору здавання-приймання робіт здійснюється відповідно до чинних норм і оформлюється актом КБ-2в.

Відповідно до п. 6.1.1 Договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконанні роботи, поставлене та змонтоване обладнання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НіК" вказує, що ним на виконання Договору було виконано роботи загальною вартістю 2 165 605,56 грн., а Публічним акціонерним товариством "Київенерго" оплачено такі роботи частково, а саме - у розмірі 1 032 089,40 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за Договором у розмірі 1 133 516,16 грн. Крім того, за неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем нараховано за період з 30.01.2018 по 26.12.2018 3% річних у розмірі 30 837,85 грн. та інфляційні втрати у розмірі 82 706,00 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договорами підряду, а тому спірні правовідносини регулюються Главою 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як встановлено судом, відповідно до умов вищезазначеного Договору Позивач здійснив постачання, встановлення вузлів обліку, їх підключення та налаштування ОДПД в житлових будинках Деснянського, Дніпровського, Оболонського, Подільського та Шевченківського районах м. Києва (будівельно-монтажні роботи), загальною вартістю - 2 165 605,56 грн., що підтверджується Актами виконаних робіт, які підписані обома сторонами за Договором.

Зокрема, сторонами підписані Акти КБ-2в та Довідки КБ-3: від 28.04.2017 року на загальну суму - 115 431,17 грн.; від 31.05.2017 року на загальну суму - 151 321,64 грн.; від 30.06.2017 року на загальну суму - 603 451,95 грн.; від 31.08.2017 року на загальну суму - 415 572,81 грн.; від 29.09.2017 року на загальну суму - 4 334,05 грн.; від 31.10.2017 року на загальну суму - 454 711,25 грн.; від 30.11.2017 року на загальну суму - 391 155,62 грн.; від 29.12.2017 року на загальну суму - 381 627,07 грн.

Окрім того, до матеріалів справи позивачем подані копії кошторисної документації по договору №8/71-17 від 26.12.2016, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, Акти приймання виконаних будівельних робіт, акти вартості устаткування до акта приймання виконаних будівельних робіт, відомість ресурсів до актів прийняття за лютий, березень, квітень, липень, серпень та жовтень та копії актів приймання в експлуатацію змонтованих об`єктів згідно умов договору №8/71-17 від 26.12.2016.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було частково виконано своє зобов`язання з оплати робіт, а саме: у сумі 1 032 089,40 грн.

Сторонами у пункті 5.11 Договору було передбачено, що здавання-приймання робіт здійснюється відповідно до чинних норм і оформлюється актом КБ-2в.

У пункті 4.5 Договору передбачено, що вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається в порядку, передбаченому чинними нормативними актами, із урахуванням обсягів виконаних робіт підрядником.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Тобто, з системного аналізу наведених правових норм та умов укладеного між сторонами правочину вбачається, що сторонами досягнуто згоди щодо залежності строку оплати за договором саме від моменту підписання сторонами акта КБ-2в та довідки КБ-3.

За наслідками виконання робіт за Договором вартістю 4 122 242,85 грн. сторонами було складено акти форми КБ-2в та довідки КБ-3.

В свою чергу суд вважає за необхідне зазначити, що підписання сторонами акту приймання об`єкту в експлуатацію (за наявності підписаних сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт форми КБ-2в) не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність акту не звільняє відповідача від обов`язку сплатити вартість фактично виконаних підрядником та (як було встановлено судом) прийнятих замовником робіт.

Отже, у відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, визначеного у п.п. 4.2, 4.3 Договору, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" зобов`язано було здійснити остаточні розрахунки за виконані Товариством з обмеженою відповідальністю "НіК" роботи до 29.01.2018.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду доказів оплати в повному обсязі виконаних позивачем згідно Договору робіт.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, відповідач є таким, що з 30.01.2018 прострочив виконання свого зобов`язання зі сплати за виконані позивачем згідно Договору роботи та у нього наявна заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "НіК" у розмірі 1 133 516,16 грн.

З огляду на наведене суд прийшов до висновку, що відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НіК" в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" суми основного боргу у розмірі 1 133 516,16 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 30 837,85 грн. та інфляційних втрат у розмірі 82 706,00 грн., нарахованих за період з 30.01.2018 по 26.12.2018.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, дійшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 30 837,85 грн. та інфляційних втрат у розмірі 82 706,00 грн.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НіК" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НіК" задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (85612, Донецька обл., Мар`їнський район, місто Курахове, вул. Енергетиків, будинок 34; ідентифікаційний код 00131305) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НіК" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, кімната 202; ідентифікаційний код 31305795) заборгованість у розмірі 1 133 516 (один мільйон сто тридцять три тисячі п`ятсот шістнадцять) грн. 16 коп., 3% річних у розмірі 30 837 (тридцять тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 85 коп., інфляційні втрати у розмірі 82 706 (вісімдесят дві тисячі сімсот шість) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 18 705 (вісімнадцять тисяч сімсот п`ять) грн. 90 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.07.2019

Суддя І.І. Борисенко