ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. Справа№ 920/505/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Буравльова С.І.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

представники сторін не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго"

на ухвалу господарського суду Сумської області від 24.05.2019 р.

у справі № 920/505/19 (суддя - Джепа Ю.А.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім"

до

1) філії "Шосткинський район електричних мереж" публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго"

2) публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго"

про вжиття заходів забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фармхім" звернулося до господарського суду Сумської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони філії "Шосткинський район електричних мереж" публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" та публічному акціонерному товариству "Сумиобленерго" вчиняти дії, направлені на відключення товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" від електропостачання до набрання законної сили рішенням суду за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" до філії "Шосткинський район електричних мереж" публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" та публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" щодо нарахування вартості послуг з розподілу електричної енергії за квітень 2019 р. та в подальшому 2019 р. по другому класу напруги та визнання неправомірними дії філії "Шосткинський район електричних мереж" публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" щодо винесення попередження про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії № 88 від 15.05.2019 р.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.05.2019 р. у справі № 920/505/19 задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" про вжиття заходів забезпечення позову: заборонено філії "Шосткинський район електричних мереж" публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" та публічному акціонерному товариству "Сумиобленерго" вчиняти дії, що направлені на відключення товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" від електропостачання.

Мотивуючи ухвалу суд першої інстанції зазначив, що наведені заявником в заяві обставини дають підстави вважати про необхідність забезпечення позову, оскільки невжиття такого тимчасового заходу може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, а також мотивами, якими суд першої інстанції керувався при цьому, відповідач-2 - публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 24.05.2019 р. у справі № 920/505/19 та відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Наводячи підстави скасування оскаржуваної ухвали скаржник зазначав, що судом першої інстанції не наведено належного обґрунтування з посиланням на підтверджуючі докази наявності фактичних обставин, з якими процесуальне законодавство пов`язує застосування заходу забезпечення позову, зокрема, заявником не надано доказів та відповідних даних на підтвердження тих обставин, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Окрім цього, судом не було враховано збалансованості інтересів сторін, оскільки публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" всупереч пункту 1 частини 2 статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" та пунктам 11.8.1, 11.8.4 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 р., відповідно до яких воно має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з розподілу електричної енергії, а користувач повинен оплатити повну суму виставленого оператором системи розподілу електричної енергії рахунку не пізніше зазначеної в ньому кінцевої дати, фактично примушено здійснювати розподіл електричної енергії. Також не було досліджено питання щодо зустрічного забезпечення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 р., у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 16.07.2019 р.

08.07.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання апелянта про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

12.07.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від заявника надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

15.07.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшли пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 р., у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Буравльов С.І., Пономаренко Є.Ю., прийнято апеляційну скаргу до провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 16.07.2019 року.

Представники сторін в судове засідання 16.07.2019 р. не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с. 36-38 том 1), поважних причин неявки суду не повідомили.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Звертаючись з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, позивач в обґрунтування зазначив, що 30.12.2014 р. між публічним акціонерним товариством "Сумиобленерго" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фармхім" укладено договір про постачання електричної енергії № 2411154. 29.12.2018 р. між публічним акціонерним товариством "Сумиобленерго" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фармхім" укладено публічний договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. За весь час постачання електричної енергії заявником плата за послугу з розподілу електричної енергії вносилась як тариф за 1 клас напруги, що підтверджується рахунком № 927 від 28.02.2019 р., виставленим для сплати за квітень 2019 року суми 16 714,54 грн. за послугу з розподілу електричної енергії за 1 клас напруги (а.с. 21 том 1), який оплачено заявником платіжним дорученням № 3039 від 28.03.2019 р. (а.с. 22 том 1).

Однак, в подальшому - 30.04.2019 р. заявнику було виставлено рахунок № 058 для оплати послуг з розподілу електричної енергії за квітень 2019 року як за 1 клас напруги, так і за 2 клас напруги на загальну суму 94 136,34 грн. (а.с. 23 том 1), який перевищує щомісячні платежі підприємства в 5,6 разів. Станом на 15.05.2019 р. заявником оплачено 50 000,00 грн. платіжним дорученням № 442 (а.с. 24 том 1).

З огляду на зазначене, заявник не погоджувався з тарифами та розміром вартості нарахування наданих послуг з розподілу електричної енергії за квітень 2019 року.

15.05.2019 р. заступником директора філії з енергозбуту "Шосткинський район електричних мереж" публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" внесено попередження про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії № 88 (а.с. 20 том 1), у зв`язку з невиконанням товариством з обмеженою відповідальністю "Фармхім" зобов`язання за договором від 29.12.2018 р., а саме несплатою у встановлений термін виставлених рахунків на суму 147 275,87 грн.

Зазначеним попередженням філія "Шосткинський район електричних мереж" публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" повідомила, що на підставі п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р., і договору, будуть вжитті заходи з припинення надання послуг з розподілу електричної енергії з 10 год. 00 хв. 23.05.2019 р.

В попередженні також зазначено, що до цього часу, відповідно до Правил, підприємство зобов`язано вжити повний комплекс заходів, спрямованих на запобігання травматизму, загибелі тварин, пошкодженню обладнання, негативним екологічним та іншим наслідкам; на керівника юридичної особи покладається персональна відповідальність за наслідки, пов`язані з частковим або повним припиненням електропостачання.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову заявник зазначив, що підприємство позивача є фармацевтичним, займається виробництвом активних фармацевтичних інгредієнтів (далі - АФІ) та на даний час укладені господарські договори поставки АФІ з іншим виробникам лікарських засобів, невиконання яких вплине негативним чином, як в фінансовому плані, так і в плані іміджу підприємства. Крім того, підприємством придбана сировина для виробництва АФІ з певним терміном придатності і відключення електропостачання може призвести до матеріальних збитків, з огляду на те, що виробництво здійснюється в періодично-безперервному режимі, тобто згідно затверджених виробничих методів і регламентів, розпочатий виробничий цикл неможливо перервати без заподіяння матеріальної шкоди виробництву або нанесення шкоди навколишньому середовищу.

З огляду на зазначене, отримане заявником попередження про припинення постачання електроенергії свідчить про існування загрози відключення товариства від постачання електричної енергії до моменту подання позовної заяви, в результаті чого товариство з обмеженою відповідальністю "Фармхім" зазнає значних фінансових втрат, оскільки процес виробництва буде припинено, а 262 працівника (а.с. 25 том 1) залишаться без роботи, що зумовить негативні наслідки для них та створить загрозу екологічної катастрофи, а отже забезпечення позову шляхом заборони відключення підприємства-заявника від електропостачання, є необхідним, адже невжиття такого тимчасового заходу може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив на те, що знеструмлення товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" призведе до зупинення господарської діяльності підприємства, зупинення продажу вироблення субстанції та нарахування штрафних санкцій за невиконання договірних зобов`язань.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як визначено статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї статті.

Згідно з ч. 4 наведеної ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011 р. особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто вжиття заходу забезпечення пов`язуються з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, оскільки заявником подано заяву до подання позову немайнового характеру (про визнання неправомірними дій відповідачів щодо нарахування вартості послуги з розподілу електричної енергії за квітень 2019 року та в подальшому в 2019 році по 2 класу та зобов`язання здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії у період з квітня 2019 року та в подальшому в 2019 році і на період дії договору у відповідності до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 29.12.2018 р., шляхом застосування тарифів для 1 (першого) класу та відобразити його в рахунках за квітень 2019 року та в подальшому в 2019 році і на період дії договору; справа № 920/547/19), судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18.

На підтвердження вказаних у заяві про забезпечення позову обставин, позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.05.2019 р. (а.с. 13-18 том 1), з якого вбачається основний вид економічної діяльності підприємства є виробництво фармацевтичних продуктів; попередження про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії № 88 від 15.05.2019 р. (а.с. 20 том 1), рахунки на оплату та платіжні доручення (а.с. 21-24 том 1), довідку № 289 станом на 20.05.2019 р. про кількість штатного персоналу (а.с 25 том 1).

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" вимагається також враховувати ту обставину, аби вжиті заходи не перешкоджали господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, а суд повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів звертає приходить до висновку про те, що вимога про заборону філії "Шосткинський район електричних мереж" публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" та публічному акціонерному товариству "Сумиобленерго" вчиняти дії, що направлені на відключення товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" від електропостачання безпосередньо не пов`язана з предметом спору про визнання неправомірними дій відповідачів щодо нарахування вартості послуги з розподілу електричної енергії за квітень 2019 року та в подальшому в 2019 році по 2 класу та зобов`язання здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії у період з квітня 2019 року та в подальшому в 2019 році і на період дії договору у відповідності до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 29.12.2018 р., шляхом застосування тарифів для 1 (першого) класу та відобразити його в рахунках за квітень 2019 року та в подальшому в 2019 році і на період дії договору, і не є співмірною із заявленою позивачем вимогою, оскільки фактично зобов`язує апелянта надавати послуги з розподілу електричної енергії.

Окрім цього, колегія суддів, перевіривши подані заявником в якості доказів документи, зазначає на відсутність належних та допустимих доказів наявності фактичних обставин на які посилався заявник, зокрема, в частині понесення можливих збитків (господарські договори поставки АФІ та сировина для виробництва АФІ з певним терміном придатності; наявність виробничого циклу, тощо) та нанесення шкоди навколишньому середовищу (об`єкт підвищеної небезпеки).

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що заявником не доведено належними та допустимими доказами обставин яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, адже право позивача за позовом захищається шляхом визнання факту та вчиненням певних дій. Натомість, посилання заявника про існування загрози відключення товариства від постачання електричної енергії не є достатньою підставою для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Таким чином, вжиті судом заходи не є адекватними заявленим вимогам, не перебувають у зв`язку з предметом позовної вимоги, а тому підстави для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову були відсутніми.

Стосовно тверджень апелянта, що судом першої інстанції розглянуто заяву про забезпечення позову всупереч вимогам частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Тобто, вказаною нормою процесуального закону передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Аналогічна правова позиція викладене в постанові Верховного Суду від 18.07.2018 р. у справі № 916/2851/17.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" слід задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати, а у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281- 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" на ухвалу господарського суду Сумської області від 24.05.2019 р. у справі № 920/505/19 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 24.05.2019 р. у справі № 920/505/19 скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" про вжиття заходів забезпечення позову.

Матеріали справи № 920/505/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 18.07.2019

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

С.І. Буравльов