ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2019 р. Справа№ 910/984/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи,

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ України", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 (повний текст складено 25.03.2019)

у справі №9 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілта", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ України", м. Київ

про стягнення 68 624,04 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ілта" (далі - ТОВ "Ілта", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ України" (далі - ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ України", відповідач) про стягнення 68 624,04 грн. заборгованості, в тому числі 58256,83 грн. страхового відшкодування, 6 607, 76 грн. пені, 550, 65 грн. 3% річних та 3 208,80 грн. інфляційних втрат на підставі ст.ст. 599, 611, 612, 625, 629, 988 ЦК України, ст.ст. 230, 232 ГК України, Закону України "Про страхування".

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Генеральним договором добровільного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №1 щодо виплати позивачеві страхового відшкодування при настанні страхової події.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 у даній справі позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ України" на користь ТОВ "Ілта" 58 256,83грн. страхового відшкодування, 6 607,76грн. пені, 550,65грн. 3% річних, 3 208,80грн. інфляційних втрат та 1 921,00грн. судового збору.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із доведеності матеріалами справи факту настання страхового випадку, передбаченого умовами укладеного договору страхування, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок виплатити позивачеві страхове відшкодування в межах страхової суми за договором. Ураховуючи невиконання відповідачем зазначеного обов`язку, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 у даній справі скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ТОВ "Ілта" відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають обставинам справи, рішення є таким, що прийняте на підставі не повністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/984/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 поновлено ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ України" строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 20.03.2019, відкрито апеляційне провадження у справі №910/984/19, зупинено дію оскаржуваного рішення до закінчення апеляційного провадження у даній справі, постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Розпорядженням в. о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2019, справу №910/984/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Агрикової О.В.

Позиції учасників справи.

Через відділ документального забезпечення суду 29.05.2019 від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заявлені у справі клопотання учасників справи та результати їх розгляду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

07.11.2017 між ТОВ "ІЛТА" (далі - страхувальник) та ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - страховик) укладено Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №1 (далі - Генеральний договір).

Згідно п. 1.1. Генерального договору предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом (далі - ТЗ), зазначеним у відповідному договорі страхування, який укладається між страховиком та страхувальником і в якому вказані умови страхування індивідуально для окремого ТЗ. Страхування кожного ТЗ оформляється окремим договором страхування, який є додатком до Генерального договору і є його невід`ємною частиною.

Пунктом 1.2. Генерального договору передбачено, що відповідно до договору страховик відшкодовує в межах страхової суми збитки, що виникли в результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок, крім іншого, "ДТП" - дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення, наїзд, перекидання, падіння ТЗ).

За умовами, погодженими сторонами в розділі 7 Генерального договору, на страхувальника покладено обов`язки, зокрема:

- при настанні випадку, що має ознаки страхового, в межах населеного пункту негайно (протягом однієї години з моменту як страхувальник, водій чи їх представник довідалися про його настання), а при настанні страхового випадку за межами населеного пункту не пізніше 24-ох годин повідомити про подію відповідні компетентні органи (Державтоінспекцію, поліцію, пожежну охорону тощо) та Спеціалізовану службу. Викликати представників відповідних компетентних органів на місце події та дочекатися їх прибуття не зрушуючи ТЗ з місця, де він опинився внаслідок настання випадку. Факт неповідомлення протягом вказаного строку про випадок, що має ознаки страхового, у Спеціалізовану службу з місця настання події не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (п.7.2.9.);

- письмово (особисто або засобами електронної пошти) оформити заяву про страховий випадок не пізніше 5 робочих днів з моменту його настання (п.7.2.13.);

- надати страховику всі документи, передбачені розділом 10 договору, що стосуються страхового випадку та його наслідків (п.7.2.14).

Страховик за умовами Генерального договору зобов`язаний: протягом 2-ох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування відповідно до умов Договору та договору страхування; здійснити виплату страхового відшкодування на умовах і у строки, що передбачені Договором та договором страхування (п.п. 7.4.2., 7.4.3.).

За несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування страховик несе відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення (п.7.5 Генерального договору).

Відповідно п. 9.2. Генерального договору страхове відшкодування при частковому пошкодженні ТЗ виплачується в межах страхової суми, що не перевищує вартість відновлювального ремонту.

Умовами п. 9.2.3. Генерального договору передбачено, що при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування визначається страховиком на підставі документів, що підтверджують розмір збитку (рахунки СТО, калькуляції СТО чи страховика, висновок спеціаліста - автотоварознавця), за вирахуванням встановленої договором страхування франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми.

У п. 9.1. Генерального договору сторони погодили, що після одержання всіх необхідних документів (відповідно до розділу 10 договору), рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування приймається або виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком у строк до 14 робочих днів.

Серед підстав для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування, згідно п.11.1. Генерального договору, є подання страховиком або його представником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

У відповідності до розділу 4 Генерального договору строк його дії встановлено з 00.00 годин 07.11.2017 на невизначений термін, але не менше 1 року, якщо договір не розривається однією із сторін. Період страхування окремих ТЗ вказується у відповідному договорі страхування на кожен автомобіль. Якщо строк дії договору страхування виходить за межі строку дії Генерального договору, то строк дії Генерального договору стосовно такого договору страхування автоматично подовжується до моменту закінчення строку дії такого договору страхування.

20.05.2018 між сторонами укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів (Додаток до Генерального договору) № АМ 129920 (далі - Договір страхування), відповідно до якого страхувальник передав, а страховик прийняв на страхування транспортний засіб - автомобіль "Skoda Octavia", д.р.н. НОМЕР_1 .

У відповідності до п. п. 3, 4 Договору страхування страхова сума автомобіля за видом страхування КАСКО викрадення, ПДТО, ДТП, Стихійні лиха, Пожежа, Вибух, Напад становить 405 728,00 грн.

Згідно погоджених сторонами умов передбачених п.7 Договору страхування безумовна франшиза по зазначеним видам страхування, в тому числі ДТП, встановлена у розмірі 2 650,00 грн.

Строк дії Договору страхування встановлено з 00год.00хв. 30.06.2018 до 23год.59хв. 28 червня 2019 (п. 13 Договору страхування).

Як убачається з довідки про ДТП Національної поліції України Головного управління НП в Київській області Києво-Святошинського району та схеми ДТП 26.07.2018 року в м. Вишневе по вул. Вишнева, 17 Київської області було виявлено факт здійснення наїзду на припаркований автомобіль "Skoda Octavia" д.р.н. НОМЕР_1 невстановленим вантажним автомобілем з тентом синього кольору, який втік з місця пригоди.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Skoda Octavia" д.р.н. НОМЕР_1 , який був застрахований на підставі вищезазначеного Генерального договору, додатком до якого є Договір страхування.

Відповідно до рахунку на ремонт автомобіля "Skoda Octavia", д.р.н. НОМЕР_1 та акта виконаних робіт від 30.09.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Skoda Octavia", д.р.н. НОМЕР_1 склала 60 906,83 грн.

27.07.2018 позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку.

16.08.2018 позивачем подано заяву про виплату страхового відшкодування (т.1, .а.с. 68).

26.09.2018 відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з наданням позивачем неправдивих відомостей про факт або обставини настання страхової події.

Дане рішення відповідача ґрунтується на висновку № 044-18 від 30 серпня 2018 року експертного дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень на автомобілі "Skoda Octavia", д.р.н. НОМЕР_1 , складеного ДП "Центр експертних досліджень". Відповідно зазначеного висновку експерта автомобіль "Skoda Octavia", д.р.н. НОМЕР_1 , не міг перебувати в нерухомому стані.

З огляду на те, що відповідач у строк, встановлений умовами п.9.1 Генерального договору, а саме: до 14-ти робочих днів після одержання всіх необхідних документів, не повідомив про прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та не здійснив виплату такого відшкодування, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно положень ч. 1 ст. 626 та ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 979 ЦК України та ст.354 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Приписами ст.1 Закону України "Про страхування" визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування чи чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій та доходів від розміщення коштів цих фондів).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, із володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування) (ст.980 ЦК України, ст.4 Закону України "Про страхування").

Згідно ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - страхування на основі договору між страхувальником і страховиком. До добровільного страхування належить страхування майна.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом Договору страхування, який є Додатком до Генерального договору є страхування майнового інтересу, пов`язаного із володінням, користуванням і розпорядженням ТЗ.

Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

П. 5 ч. 1 ст.989 ЦК України визначено, що страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Як підтверджується матеріалами справи, на виконання умов п. 7.2.9. Генерального договору позивачем 27.07.2018 було повідомлено відповідача про ДТП, яке сталося 26.07.2018, та разом із повідомленням подано всі необхідні документи для виплати відшкодування.

За змістом ст. 988 ЦК України, ст.20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Із зазначеними нормами кореспондуються умови Генерального договору, п.7.4.2 якого на страховика покладено аналогічні зобов`язання.

Згідно ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Ст. 26 Закону України "Про страхування" визначено, що рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Як встановлено судом першої інстанції страховик прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з наданням позивачем неправдивих відомостей про факт або обставини настання страхової події лише 26.09.2018, тоді, як пунктом 9.1. Генерального договору передбачено, що таке рішення страховиком приймається у строк до 14-ти робочих днів після одержання всіх необхідних документів від страхувальника.

Доказів подовження відповідачем строку прийняття рішення про здійснення чи відмову у здійсненні страхової виплати матеріали справи не містять.

Крім того колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про недоведеність відповідачем у відповідності до приписів ст.74 ГПК України обставин подання позивачем неправдивих відомостей про факт настання страхової події. Оскільки висновок № 044-18 від 30.08.2018 експертного дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень на автомобілі "Skoda Octavia", д.р.н. НОМЕР_1 , суперечить поясненням водія, документації правоохоронних органів, схемі ДТП, дійсність відомостей у яких належними доказами не спростована, місцевий господарський суд вірно визнав посилання відповідача на вказаний доказ необґрунтованими.

Дослідивши всі матеріали справи в сукупності, надавши оцінку обставинам, які підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ДТП, яка сталася 26.07.3018, є страховим випадком згідно з Генеральним договором та Договором страхування, який є додатком до Генерального договору, а тому наявні підстави для виплати страхового відшкодування, а документи, якими відповідач обґрунтовував підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, правомірно спростовані судом першої інстанції в загальному порядку.

Отже вимога позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 58 256,83грн. є документально обґрунтованою, відповідно підставно задоволена судом першої інстанції.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ч. 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 9.1. Генерального договору, виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком у строк до 14 робочих днів після одержання всіх документів.

Враховуючи встановлені обставини, строк виплати страхового відшкодування закінчився 06.09.2018.

Відповідно змісту п. 7.5. Генерального договору, страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення.

З огляду на факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання, перевіривши розрахунок заявленої до стягнення пені, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що позивачем, в межах визначеного періоду (25.09.2018 по 17.01.2019), правомірно нараховано пеню в розмірі 6 607,76грн., яка підлягає до задоволення.

В силу вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивачем заявлено до стягнення 3 208,80 грн. інфляційних втрат та 550,65 грн. 3% річних нарахованих за період з 25.09.2018 по 17.01.2019.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань з виплати страхового відшкодування, колегія суддів апеляційного господарського суду, перевіривши правильність нарахування позивачем інфляційних втрат та річних, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в розмірі 3 208,80 грн. та 550,65 грн. 3% річних.

Відтак до задоволення підлягають вимоги позивача про стягнення з відповідача 58 256,83грн. страхового відшкодування, 6 607,76грн. пені, 550,65грн. 3% річних та 3208,80грн. інфляційних втрат, як такі, що належним чином обґрунтовані.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність правових підстав для задоволення позову ТОВ "Ілта" в повному обсязі, оскільки матеріалами справи доведено факт настання страхового випадку, передбаченого умовами укладеного сторонами спору договору страхування, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок виплатити позивачеві страхове відшкодування в межах страхової суми за договором, а також пені, інфляційних втрат та 3% річних. При цьому суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, а також докази, які були достатніми для прийняття законного рішення, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, та правомірно задовольнив позов.

Отже рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 у справі №910/984/19 є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (скаржника).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ України" у справі №910/984/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 у справі №910/984/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/984/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

О.В. Агрикова