УХВАЛА

11 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 923/740/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс"

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2019

про відмову у відкритті апеляційного провадженняза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін"

про визнання договору припиненим, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2019 (згідно квитанції кур`єрської доставки WELT EXPRESS WORLDWIDE Ltd.) Товариство з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс" звернулось із касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 через апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27.05.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс" залишено без руху на підставі частини 3 статті 292, пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням причин пропуску такого строку та не наданням належних доказів отримання оскаржуваної ухвали апеляційної інстанції (копія конверту поштового відправлення), а також не наданням доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Касаційну скаргу заявника залишено без руху до 27.06.2019, а відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Дана ухвала була направлена заявнику 29.05.2019 та оприлюднена 27.05.2019 на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/81971812), інформацію з якого слід вважати загальновідомою згідно положень Закону України "Про доступ до судових рішень", що також дозволяло Товариству з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс" ознайомитися з її повним текстом без одержання копії в максимально стислі строки.

Разом з тим, згідно із відомостями відстеження поштових відправлень на сайті "Укрпошта" за штриховим ідентифікатором 370, яким здійснено відправлення зазначеної ухвали на адресу заявника, 03.06.2019 відправлення не вручене під час доставки, а тому 03.07.2019 повернуте за зворотною адресою.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до абзацу першого та другого частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому слід зауважити, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

У рішеннях у справі "Трегубенко проти України" (Tregubenko v. Ukraine), заява № 61333/00, пп. 34- 38, рішення від 2 листопада 2004 року; та рішення у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01 Європейський Суд з прав людини зазначав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права, а скаржник мав цікавитися про стан роглдяду поданої ним касаційної скарги.

З огляду на вищевикладене, заявник мав усунути недоліки касаційної скарги у строк до 13.06.2019.

25.06.2019 (згідно із відомостями відстеження поштових відправлень на сайті "Укрпошта" за штриховим ідентифікатором 627 (місце операції м.Скадовськ, а місцезнаходження заявника - м. Київ, вул. Тимошенка, 21)) Товариством з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс" подано до Касаційного господарського суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги до якої додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та оригінал квитанції №0.0..1 від 25.06.2019 на суму 1 921,00 грн. про сплату судового збору.

Таким чином, заявником не дотримано строк встановлений частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України для усунення недоліків касаційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Так, заявником до клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, на підтвердження отримання ним оскаржуваної ухвали апеляційної інстанції поза межами строку, встановленого на її оскарження, додано не завірену ксерокопію конверта, який адресований ТОВ "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" та не завірену копію з відомостями відстеження поштових відправлень на сайті "Укрпошта" за штриховим ідентифікатором 246, що не відповідає вищенаведеним законодавчим вимогам та вказує на не належне користування учасником судового процесу своїми процесуальними правами.

Пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України визначено, що Суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, враховуючи те, що заявником при зверненні до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку на касаційне оскарження не дотримано строків встановлених частиною 2 статті 174 та абзацом першим частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, а відтак у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 у справі №923/740/18 слід відмовити на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями статті 119 Господарського процесуального кодексу України визначено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч.4).

У спірних правовідносинах право на поновлення процесуального строку нерозривно пов`язано із правом на касаційне оскарження. Не може існувати право на поновлення процесуального строку, якщо відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження.

Згідно із положеннями частини 3 статті 292 наведеного Кодексу якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Отже виходячи із наведеного незалежно від наявності клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

За приписами пункту 6 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направляються особі, яка подавала касаційну скаргу, а копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції, тому копію касаційної скарги із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження належить залишити в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 174, 234, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №923/740/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс".

2. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі оригінал квитанції №0.0..1 від 25.06.2019 на суму 1 921,00 грн.) повернути заявнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. В. Кушнір

Є. В. Краснов