УХВАЛА

м. Київ

15.07.2019Справа № 910/6636/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "УКРФАСАДМОНТАЖ"

про стягнення 10 002,24 грн.

Суддя О.В. Гумега

Представники: без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/6636/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "УКРФАСАДМОНТАЖ" про стягнення 10 002,24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 закрито провадження у справі №910/6636/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "УКРФАСАДМОНТАЖ" про стягнення 10 002,24 грн. та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "УКРФАСАДМОНТАЖ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Груп" 1921,00 грн. судового збору.

08.07.2019 представник позивача звернувся до суду з заявою в порядку ст.ст. 129, 130 ГПК України, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5700,00 грн. В якості додатків до наведеної заяви позивач долучив: копію Звіту про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 25.06.2019; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 7/6 від 25.06.2019; копію Договору про надання правової допомоги від 20.05.2019.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Ознайомившись зі змістом наведеної заяви, дослідивши наявні в матеріалах страви докази та враховуючи обставини даної справи, суд зазначає про таке.

Відповідно ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що у позовній заяві позивач зазначив, що ним понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн., а також витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн. з розрахунку 950,00 грн. за годину роботу адвоката.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 ГПК України).

Однак, позивач вказавши у позовній заяві, що витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн. вже понесені, доказів їх понесення не надав та про об`єктивні причин їх неподання суд не повідомив, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва 01.07.2019 № 910/6636/19 вирішено відмовити позивачу у стягненні на його користь витрат на правничу допомогу адвоката.

Звертаючись з даною заявою про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5700,00 грн., позивач долучив копію Звіту про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 25.06.2019, копію квитанції до прибуткового касового ордера № 7/6 від 25.06.2019 та копію Договору про надання правової допомоги від 20.05.2019.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи те, що дана справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження та положення вищенаведеної статті, позивач мав завчасно подати відповідні докази понесення судових витрат або зробити відповідну заяву про їх подання.

Судом встановлено, що докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката фактично подані позивачем лише 08.07.2019. Заява про їх подання від позивача до суду не надходила.

Разом з тим посилання позивача на положення до ч. 3 ст. 130 ГПК України, відповідно до якої, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача, є безпідставними, з огляду на те, що позивач не повідомляв суд про сплату відповідачем 14.06.2019 суми спірної заборгованості та не подавав заяв передбачених ч. 3 ст. 130 ГПК України. Ухвала про закриття провадження у даній справі від 01.07.2019 № 910/6636/19 була прийнята за результатами розгляду письмового повідомлення відповідача та наданих ним доказів про сплату відповідачем спірної заборгованості та як наслідок відсутності предмету спору у даній справі.

Судом також встановлено, що позивачем не надано доказів направлення відповідачу заяви про судові витрати від 05.07.2019 та доданих до неї доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Судом враховано, що ч.ч. 3, 5 ст. 126 ГПК України, передбачено можливість зменшення судом розміру витрат на професійну правничу допомогу за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави для прийняття до уваги поданих позивачем доказів, а саме: копії Звіту про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 25.06.2019; копії квитанції до прибуткового касового ордера № 7/6 від 25.06.2019; копії Договору про надання правової допомоги від 20.05.2019, оскільки такі докази не були направлені відповідачу.

За таких обставин, заява позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в розмірі 5700,00 грн. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 80, 124, 129, 130, 232, 234, 235, 244 ГПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Груп" про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5700,00 грн.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 15.07.2019 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гумега О.В.