ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1609/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши клопотання фізичної особи-підприємця Звенігородcького Олега Вадимовича про вжиття запобіжних заходів (вх.№ 2-3318/19 від 15.07.2019р.).

по справі №916/1609/19

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, );

до відповідача фізичної особи-підприємця Звенігородcький Олег Вадимович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про виселення

Встановив:

07.06.2019р. Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд виселити фізичну особу-підприємця Звенігородcького Олега Вадимовича з нежитлової будівлі загальною площею 24,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, парк Шевченка,2 , на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, а також стягнути з відповідача суму судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Департамент комунальної власності Одеської міської ради посилається на закінчення строку дії укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення №2/51 від 04.07.2016р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.06.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1609/19 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на "11" липня 2019 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2019р., строк підготовчого провадження у справі №916/1609/19 продовжено до "11" вересня 2019р. та відкладено підготовче засідання у справі на "29" серпня 2019 р.

15.07.2019р. до Господарського суду Одеської області від ФОП Звенігородського Олега Вадимовича надійшов зустрічний позов до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вх.№ 2066/19), в якій просить суд:

- зобов`язати Департамент комунальної власності Одеської міської ради укласти договір оренди нежитлового приміщення, загальною площею 24,9 кв.м., за адресою м.Одеса, парк Шевченка, 2 . з ФОП Звенігородським О.В. на той же термін і на тих самих умовах;

- стягнути з Департаменту комунальної власності Одеської міської ради витрати на будівництво нежитлового приміщення загальною площею 24,9, за адресою: м.Одеса, парк Шевченка, 2 , на користь Звенігородського Олега Вадимовича , згідно висновків експерта.

На даний час судом не винесено ухвалу щодо прийняття зазначеного зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, залишення його без руху або повернення заявнику, зазначене питання буде розглянуто судом, в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Також, 15.07.2019р. до Господарського суду Одеської області від ФОП Звенігородcького Олега Вадимовича надійшло клопотання про вжиття запобіжних заходів (вх.№ 2-3318/19), в якій заявник просить суд:

- заборонити Департаменту комунальної власності Одеської міської ради вчиняти певні дії, а саме: не перешкоджати роботі кафе, що знаходиться в приміщенні, загальною площею 24,9 кв.м., за адресою м.Одеса, парк Шевченка, 2 до вирішення справи по суті.;

- заборонити КУ «Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради» демонтувати торгове обладнання і торгові площі, в приміщенні кафе, за адресою: за адресою м.Одеса, парк Шевченка, 2 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування поданого клопотання, ФОП Звенігородським О.В. зазначено, що між ним та Департаментом комунальної власності Одеської міської ради укладено договір оренди нежитлового приміщення №2/51 від 04.07.2016р., відповідно до якого ФОП Звенігородський О.В. є орендарем нежитлового приміщення загальною площею 24,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, парк Шевченка,2 .

Також відповідач зазначає, що є сумлінним орендарем, своєчасно оплачує оренду плату в повному обсязі, претензій з утримання та ремонту орендованого майна не надходило. В той же час Департамент комунальної власності Одеської міської ради відмовляється продовжувати договір оренди на нежитлове приміщення №2/51 від 04.07.2016р., без пояснення будь-яких причин відмови.

ФОП Звенігородський О.В. зазначає, що на даний момент Департамент комунальної власності Одеської міської ради, як сторона зазначеного договору оренди нежитлового приміщення, порушує умови договору, оскільки відповідач має переважне право продовження договору оренди, дії Департаменту несуть очевидну загрозу порушення громадянських прав і законних інтересів ФОП Звенігородського О.В. і нанесення шкоди його майну, так як всі ремонтно-будівельні роботи в даному приміщенні проводились за рахунок Орендаря і на даний момент витрати ще не окупилися. Також торгове обладнання та меблі ФОП Звенігородського О.В. знаходяться в зазначеному приміщенні.

При цьому, заявник вважає, що, в даній ситуації, дії Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, спрямовані на зловживання переважним становищем суб`єкта господарювання, так як в даний час, невирішивши цього спору в судовому порядку, позивач всіляко перешкоджає підприємницькій діяльності, а саме: напрямком інспекторів, як Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, так і Управління торгівлі Одеської області, з приписами про закриття приміщення кафе, і несанкціонованого вивезення торгового обладнання.

Розглянувши клопотання ФОП Звенігородського О.В. про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви ФОП Звенігородським О.В. зазначено, що Департамент комунальної власності ОМР всіляко перешкоджає підприємницькій діяльності заявника, а саме: напрямком інспекторів, як Департаменту комунальної власності ОМР, так і Управління торгівлі Одеської області, з приписами про закриття приміщення кафе і несанкціонованого вивезення торгового обладнання.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Між тим, заявником не надано до суду будь-яких доказів, які б свідчили про те, що Департамент комунальної власності ОМР або КУ «Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради» перешкоджають йому у здійсненні господарської діяльності.

Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Звенігородcького Олега Вадимовича про вжиття запобіжних заходів, оскільки останнє не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому, за умови задоволення зустрічного позову, у разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ФОП Звенігородського О.В. про вжиття запобіжних заходів (вх.№2-3318/19 від 15.07.2019р.) у справі №916/1609/19 - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 17.07.19р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Ю.І. Мостепаненко