Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/416/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюк В.Г., за участю секретаря судового засідання Фесюка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи

за позовом: Малого приватного підприємства "Моріон"

до відповідача: Фізичної особи Яганова Сергія Павловича

про стягнення неустойки в розмірі 50 383 грн. 00 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Савонюк М.Я., (довіреність № б/н від 10.06.19 року);

від відповідача: не з`явився.

Описова частина:

У червні 2019 року Мале приватне підприємство "Моріон" звернулося у Господарський суд Рівненської області із позовом до відповідача Яганова Сергія Павловича , в якому просить, покликаючись на ст.ст. 526, 610, 612, 785 ЦК України, стягнути неустойку в розмірі 50 383 грн. 00 коп. через користування орендованими площами без відповідних договорів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 червня 2019 року відкрито провадження у справі 918/416/19, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 02 липня 2019 року.

01 липня 2019 року через відділ канцелярії відповідачем подано клопотання в якому останній просить суд надати встановлений законом достатній час на детальне ознайомлення і вивчення матеріалів позову, також справу розглядати в загальному порядку.

Ухвалою суду від 02 липня 2019 року відкладено розгляд справи по суті на 16 липня 2019 року, надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву до 11 липня 2019 року включно.

11 липня 2019 року через відділ канцелярії, відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає про недійсність документів долучених позивачем до позовної заяви, а також недійсність ухвал по справі №918/416/19.

15 липня 2019 року через відділ канцелярії суду, відповідачем подано клопотання-вимога, в якій останній вимагає перенести розгляд справи на іншу дату, оскільки ним не отримано відповіді на відзив на позовну заяву, а також у зв`язку із залученням до розгляду справи представників, для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, розгляд справи призначити не пізніше 25 липня 2019 року.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи стверджено, що відповідач по справі належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи №918/416/19, що стверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, а також поданими відповідачем клопотаннями, відзивом на позовну заяву та клопотанням-вимогою.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Крім того, суд констатує, що зазначена МПП "Моріон" адреса відповідача - АДРЕСА_2, є дійсною, оскільки, як зазначалося вище, усі документи вручені, крім того, аналогічна адреса зазначена відповідачем у поданих до суду документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи.

Також, судом враховано пояснення представника позивача, про те, що останній не має наміру скористатися правом, щодо надання відповіді на відзив на позовну заяву, оскільки відповідачем не зазначено будь-яких заперечень по суті спору.

Крім того, суд зазначає, що усі докази, наявні в матеріалах справи були надіслані на адресу відповідача, що стверджується відповідними доказами (опис вкладення у цінний лист та квитанція), будь-яких інших доказів, позивачем до матеріалів справи не долучено.

Отже, відповідач мав достатньо часу, щодо залучення до участі у справі представника та надання усіх наявних документів для ознайомлення та підготовки вмотивованого відзиву або ж визнання позову.

Також, судом враховано положення ГПК України, якими визначено, що розгляд справи в межах спрощеного провадження відбувається впродовж 60 днів.

Тому, суд вважає, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи є необґрунтованим та безпідставним, правом щодо надання відзиву та надання доказів відповідач скористався, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за відсутності Фізичної особи Яганова Сергія Павловича .

У судовому засіданні 16 липня 2019 року позивач заперечив проти клопотання відповідача щодо відкладення розгляду справи, підтримав позов в повному обсязі, просив суд позов зодоволити, в свою чергу відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про дату, місце та час судового засідання належним чином повідомлений.

Мотивувальна частина:

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представника позивача, судом встановлено.

Мале приватне підприємство "Моріон", (надалі - Позивач), є власнико (оператором) ринку "Моріон" зареєстрованого за адресою: м. Рівне, вул. Шевченка, 7 , підтверджується Дозволом на розміщення об`єкта торгівлі № 682 від 13.08.2003р (а.с. 11).

15 липня 2016 року між Малим приватним підприємством "Моріон" та Фізичною особою-підприємцем Ягановим Сергієм Павловичем, (надалі - Відповідач), було укладено Договір оренди торговельного місця №4/16, Договір оренди торговельного місця №6/16 та Договір оренди торговельного місця №350/16, (далі - Договори) (а.с. 21-32).

З умов та тексту зазначених договорів вбачається, що за своїми умовами останні є аналогічними.

Згідно умов п.1.1. Договорів Орендодавець (Позивач) передає, а орендар (Відповідач) приймає у строкове платне користування місця №4, №68, №350, що розташовані на території ринку "Моріон", (далі - об`єкти оренди) для провадження торговельної діяльності.

01 серпня 2016 року МПП "Моріон" передало Відповідачу у строкове платне користування місця №4, №6, №350, що підтверджується актами приймання-передавання, які є додатками №1 до Договорів (а.с. 23, 27, 31).

31 липня 2017 року між сторонами було укладено додаткові угоди до Договорів, згідно яких сторони домовились п. 6.1. Договорів викласти у новій редакції, а саме було визначено термін дії усіх Договорів до 31 жовтня 2017 року включно.

Отже, договори оренди торговельного місця №04/16 від 15.07.2016р., №6/16 від 15.07.2016р. та №350/16 від 15.07.2016р. припинили свою дію 31.10.2017 року.

Згідно п.3.2.5., п.3.2.11 Договорів, Відповідач зобов`язувався повернути Позивачу торгівельні місця в день закінчення дії договорів.

Матеріалами справи стверджено, відповідач своїх зобов`язань із повернення торгівельних місць не виконав і МПП "Моріон" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовами про зобов`язання звільнити вказані торгівельні місця.

12 березня 2018 року рішенням Господарського суду Рівненської області, залишеного без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15 червня 2018 року у справі №918/799/17 (а.с. 33-42), зобов`язано Фізичну особу-підприємця Яганова Сергія Павлович звільнити торговельне місце №6 на ринку "Моріон" (м.Рівне, вул. Шевченка, 7) шляхом демонтажу тимчасової споруди типу КЗТ та стягнуто заборгованість.

26 березня 2018 року рішенням Господарського суду Рівненської області у справі №918/800/17 (а.с. 43-52), зобов`язано Фізичну особу-підприємця Яганова Сергія Павловича звільнити торговельні місця №4, №350 на ринку "Моріон" (м.Рівне, вул. Шевченка, 7) шляхом демонтажу тимчасових споруд типу КЗТ та стягнуто заборгованість.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, факт неналежного виконання зобов`язань Відповідачем щодо повернення торговельних місць та умисного неправомірного користування ними після закінчення терміну дії Договорів підтверджується зазначеними рішеннями судів, які набрали законної сили.

25 лютого 2019 року на виконання вказаних вище рішень судів, на підставі судових наказів Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в межах виконавчих проваджень ВП №56667107 та ВП №56232722 примусово було звільнено торгівельні місця на ринку "Моріон" №4, №6, №350 шляхом демонтажу тимчасових нестаціонарних споруд типу КЗТ, що стверджується постановами про закінчення виконавчого провадження від 28 лютого 2019 року №56667107 та №56232722 (а.с. 53-54).

Судом встановлено та матеріалами справи стверджено, торгівельні місця Позивачу були повернуті з користування Відповідача 25 лютого 2019 року.

З зазначеного вбачається, Відповідач користувався торгівельними місцями № 4, № 6 та № 350 на ринку "Моріон", не маючи на це права з 01 листопада 2017 року (з моменту закінчення договорів оренди) по 25 лютого 2019 року (після примусового виконання рішень суду, щодо повернення орендованих торгівельних місць).

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Враховуючи зазначені норми права, позивач скористався своїм правом та нарахував відповідачу неустойку.

Відповідно до розрахунку позивача, станом на момент припинення Договорів (31.10.2017 року) розмір орендної плати становив: за Договором №4/16 оренди торговельного місця від 15.07.2016 - 677, 60 грн.; за Договором №6/16 оренди торговельного місця від 15.07.2016 - 387, 20 грн.; за Договором №350/16 оренди торговельного місця від 15.07.2016 - 520, 30 грн.

Згідно розрахунку позивача, а також враховуючи положення ч.2 ст.785 ЦК України Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку за несвоєчасне повернення торговельних місць, за період з 01.11.2017р. по 25.02.2019р., в розмірі 50 383 грн. 00 коп. (розрахунок а.с. 9).

Матеріали справи містять вимогу надіслану відповідачу 07 березня 2019 року про сплату неустойки №176, яку останній отримав 21 березня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №904.

Суд вбачає, Відповідач добровільно суму неустойки не сплатив, тому МПП "Моріон" звернулося до суду із даним позовом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, останній здійснено арифметично вірно із зазначенням вірних періодів та сум.

Статтею 11 ЦК встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.

Відповідно до статті 173 ГК, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з статті 193 ГК суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки, позивачем не надано доказів погашення заборгованості, а факт користування орендованими площами без відповідного договору, підтверджується матеріалами справи, суд вбачає, що позов про стягнення неустойки на підставі статті 785 ЦК України з Фізичної особи Яганова Сергія Павловича на користь Малого приватного підприємства "Моріон" 50 383 грн. 00 коп. є обґрунтований та законний, а тому підлягає до задоволення.

Крім того, приймаючи рішення, судом враховані твердження наведені у відзиві на позовну заяву, щодо недійсності документів наданих позивачем та процесуальних документів у справі №918/416/19, зазначені твердження не відповідають дійсності, оскільки в підтвердження таких, відповідачем не надано жодного доказу, усе наведене у відзиві на позовну заяву є суб`єктивною думкою відповідача і базується на припущеннях останнього.

Також, в ході розгляду справи, судом з`ясовано та враховано, що відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 23 жовтня 2008 року та припинив підприємницьку діяльність 17 грудня 2018 року. Надалі, 25 квітня 2019 року відповідач повторно зареєструвався підприємцем, а 03 травня 2019 року повторно припинив підприємницьку діяльність. Вказані твердження підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 81-83).

Отже, на момент порушення провадження по справі та розгляду справи №918/416/19 Фізична-особа підприємець Яганов С.П. припинив свою діяльність, що стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, порушуючи провадження у справі, судом були враховані наступні норми права та правові позиції.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зазначений правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 провадження № 12- 294гс18.

Таким чином, враховуючи що зміст правовідносин між Позивачем та Відповідачем виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у Відповідача із втратою статусу ФОП не припинились, цей спір за своїм предметним складом підвідомчий господарській юрисдикції.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року у справі №280/1133/17 провадження №61-41133св18.

У відповідності до статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

За статтею 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

З усього зазначеного вище, вбачається, що позивач правомірно звернувся у Господарський суд Рівненської області з позовом до фізичної особи Яганова С.П .

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі, судовий збір в сумі 1 921 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Яганова Сергія Павловича ( АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Малого приватного підприємства "Моріон" (33028, м. Рівне, вул. Шевченка, 7, ідентифікаційний номер 13990091) - 50 383 (п`ятдесят тисяч триста вісімдесят три) грн. 00 коп. неустойки за прострочення повернення торгівельних місць та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 17 липня 2019 року.

Суддя Торчинюк В.Г.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33028, м.Рівне, вул. Шевченка 7);

3 - відповідачу рекомендованим (АДРЕСА_2 );