СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2019 р. Справа № 905/431/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І. , суддя Сіверін В.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - адвокат Шипенко М.С.

відповідача - адвокат Калашник І.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ПрАТ "АПК-Інвест", с. Рівне, Покровський район, Донецька обл. (вх.№1622Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 23.04.2019 у справі № 905/431/19 (повний текст якого складено та підписано 23.04.2019 суддею Г.В. Левшиною у приміщенні зазначеного суду),

за позовом ТОВ "Украгро Торг", м. Краматорськ;

до ПрАТ "АПК-Інвест", с. Рівне, Покровський район, Донецька обл.,

про стягнення заборгованості в сумі 145 680,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгро Торг", м.Краматорськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест", с.Рівне, про стягнення заборгованості в сумі 145680,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки №721 КЗ від 10.02.2016р. в частині сплати вартості отриманого товару.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.04.2019 позовні вимоги ТОВ "Украгро Торг", м. Краматорськ до ПрАТ "АПК-Інвест", с. Рівне про стягнення заборгованості в сумі 145680,00 грн. задоволено повністю.

Стягнуто з ПрАТ "АПК-Інвест" (85325, Донецька обл., Покровський р-н., с. Рівне, вул. Шопена, буд. 1 А; поштова адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Глінки, буд. 7, ) на користь ТОВ "Украгро Торг" (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, буд. 10, ) заборгованість в сумі 145680,00 грн., судовий збір в сумі 2185,20 грн..

ПрАТ "АПК-Інвест" із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 23.04.2019 у справі № 905/431/19 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Украгро Торг" у повному обсязі, стягнути з ТОВ "Украгро Торг" суму понесених судових витрат.

Так, в обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що зобов`язання відповідача по оплаті даної продукції не настали враховуючи п.4.3.1 договору, у зв`язку з ненаданням позивачем документів, зазначених в п.4.1.2 договору. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не доведено обставин виконання ним обов`язку щодо своєчасної реєстрації податкових накладних за поставкою спірної партії товару. Крім того, відповідач зазначає, що судом першої інстанції було неправомірно прийнято в якості доказів документи, що були долучені позивачем до відповіді на відзив, хоча в матеріалах справи відсутнє підтвердження їх направлення відповідачеві, що є порушенням ч. 9 ст. 80 ГПК України.

Також апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що твердження відповідача щодо ненастання строку оплати товару є недоведеними, оскільки позивачем було порушені умови договору, а саме п. 1.3. та 4.1.2., а саме не були надані рахунки на товар, сертифікат якості, реєстраційне посвідчення та інші документи, що підтверджують якість товару.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 12.06.2019.

Позивач надав за вх. № 5585 відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 оголошено про перерву у розгляді справи до 10.07.2019.

04.07.2019 відповідачем на підтвердження своїх апеляційних вимог подані пояснення, в яких він зазначив, що позивачем не виконано взяті на себе зобов`язання, а саме не надано рахунків на товар, і відповідно строк оплати для відповідача не настав.

10.09.2019 позивачем подані пояснення в обґрунтування своїх заперечень.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі, відзиві та поясненнях на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2016 між ТОВ "Украгро Торг" (постачальник, позивач) та ПрАТ "АПК-Інвест" (покупець, відповідач) був підписаний договір поставки №721 КЗ.

Згідно з п. 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку, на умовах і в строки, передбачені даним договором поставки (передати у власність) покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити зернові культури, сою, а також дозвіл до застосування і зареєстровані в Україні компоненти для комбікормів, іменовані в подальшому "товар" в кількості, по якості і по цінам вказаним у відповідних додатках до договору - "специфікаціях", які є невід`ємними частинами даного договору. Допускається поставка товару з відхиленням від кількості і вартості партії товару, погоджених сторонами в специфікації - не більше десяти відсотків незалежно від напрямку зміни. Якщо сторони в специфікації на поставку товару обумовили відмінне від вказаного в договорі допустиме відхилення від кількості і вартості поставлених партій товару, застосовується відхилення зазначене в специфікації.

Договір, в якому одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму, згідно із ст.265 Господарського кодексу України є договором поставки. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, в силу ст.ст.11, 712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України між сторонами виникли зобов`язальні відносини на підставі укладеного договору поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1.3 договору якість товару що поставляється має відповідати вимогам, погодженими між сторонами на момент поставки товару і вказаних в специфікацій на поставку товару, і підтверджується: сертифікатом якості, реєстраційним посвідченням і/або іншими документами які підтверджують якість товару, а також стандартам і нормативам, діючими на території України або прийнятими міжнародним стандартам, підтвердженим в Україні.

Згідно з п. 2.1 договору постачальник зобов`язується поставити товар по даному договору в строк передбачений у відповідних специфікаціях.

Умови поставки по даному договору: DDP склад покупця (згідно офіційних правил тлумачення торгових термінів Міжнародної торгової палати в редакції Інкотермс 2010 р.) Донецька обл., Красноармійський р-н, с. Рівне, вул. Шопена, 28, Комбікормовий завод ПАТ "АПК-Інвест". У випадку якщо в специфікації сторони передбачили інші умови поставки, приймаються умови поставки, зазначені в специфікації (п.2.2 договору).

За умовами п. 2.5 договору моментом передачі товару є момент підписання покупцем товарно-транспортної накладної на товар на складі покупця.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту приймання по якості і кількості на склад покупця, що підтверджується підписанням товарно-транспортної накладної на товар (п. 2.6 договору).

Товар приймається по кількості і якості на склад покупця за адресою Донецька обл., Красноармійський р -н., с. Рівне, вул. Шопена , 28 , Комбікормовий завод ПАТ "АПК-Інвест" (п. 2.7 договору).

Згідно з п. 3.1 договору вартість товару визначається у відповідних специфікацій до договору, які є невід`ємною частиною і включає податок на додану вартість, в розмірі визначеному законодавством України для відповідних господарських операцій.

Загальна вартість даного договору складається із сумарної вартості всіх поставок, вказаних у відповідних специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору, і закріплених в рахунках, видаткових накладних на відповідну партію товару (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору оплата за поставлений товар, по даному договору, здійснюється покупцем на основі рахунку протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання належним чином оформлених оригіналів документів, на поставлену партію товару, необхідних по даному договору. У випадку якщо в специфікації до даного договору передбачені інші умови оплати, приймаються умови оплати вказані в специфікаціях.

За умовами п. 4.1.3 договору у випадку надання постачальником необхідних по договору документів, оформлених з порушенням вимог діючого законодавства до їх оформлення, або якщо відомості, вказані в них не будуть відповідати дійсності, постачальник протягом 5 (п`яти) календарних днів, зобов`язаний надати покупцю оригінали документів оформлених у відповідності з вимогами діючого законодавства до їх оформлення.

Згідно п. 4.1.4 договору постачальник зобов`язаний зареєструвати податкову накладну в Єдиному державному реєстрі податкових накладних в порядку і в строки, встановлені даним договором і діючим законодавством України.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими на те особами, з обов`язковим проставлянням печаток сторін і діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п.8.1 договору).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору поставки №721 КЗ від 10.02.2016 сторонами було підписано специфікації № 33 від 18.12.2017, №34 від 26.12.2017, якими погоджено: найменування продукції, кількість, ціна, графік поставки, загальну вартість поставки за специфікаціями, умови оплати, якість, умови поставки.

Відповідно до специфікації №33 від 18.12.2017 до договору поставки №721 КЗ від 10.02.2016р. постачанню позивачем відповідачу підлягають висівки вівса у кількості 23 т на суму 57500,00 грн. без ПДВ до 19.12.2017р., у кількості 23 т на суму 57500,00 грн. без ПДВ до 20.12.2017р., у кількості 46 т на суму 115000,00 грн. без ПДВ до 21.12.2017р., загальна суму поставки складає 276000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до специфікації №34 від 26.12.2017 до договору поставки №721 КЗ від 10.02.2016р. постачанню позивачем відповідачу підлягають висівки вівса у кількості 23 т на суму 69000,00 грн. без ПДВ. до 29.12.2017р, загальна суму поставки складає 82800,00 грн. з ПДВ.

Згідно п. 5 специфікацій №33 від 18.12.2017р., №34 від 26.12.2017р. умови поставки: FCA Донецька обл., м. Слов`янськ.

На виконання договору та специфікацій №33 від 18.12.2017р., №34 від 26.12.2017р. позивач поставив відповідачу товар на суму 145680,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №85 від 21.12.2017р. на суму 63960,00 грн., №86 від 29.12.2017р. на суму 81720,00 грн. та товарно-транспортними накладними №21/1 від 21.12.2017р., №703 від 29.12.2017р.

Факт постачання позивачем товару на вказану суму за договором поставки №721 КЗ від 10.02.2016р. з боку відповідача не спростований.

При цьому, посилання відповідача на ті обставини, що зобов`язання відповідача по оплаті даної продукції не настали враховуючи п. 4.3.1 договору, у зв`язку з ненаданням позивачем документів, зазначених в п.4.1.2 договору, а саме - рахунку на товар, сертифікату якості, реєстраційне посвідчення чи інші документи, що підтверджують якість товару, колегією суддів до уваги не приймаються.

Так, згідно п. 4.1.2 договору постачальник зобов`язаний з поставкою товару надати товарно-транспортну накладну на товар (4 екземпляра). Протягом п`яти календарних днів, з моменту поставки товару, надати оригінали видаткових накладних (2 екземпляра) і рахунок на товар. Сторони мають право обумовити надання інших документів з поставкою товару, в специфікаціях.

Відповідно до п. 1.3 договору якість товару що поставляється має відповідати вимогам, погодженими між сторонами на момент поставки товару і вказаних в специфікацій на поставку товару, і підтверджується: сертифікатом якості, реєстраційним посвідченням і/або іншими документами які підтверджують якість товару, а також стандартам і нормативам, діючими на території України або прийнятими міжнародним стандартам, підтвердженим в Україні.

Пунктом 4 специфікацій №33 від 18.12.2017р., №34 від 26.12.2017р. визначено що, якість висівок вівса: температура: не вище температури навколишнього середовища більше, ніж на 5 °C; наявність інших домішок не допускається; зміст ГМО не допускається; масова доля ваги: не більше 14,5%; масова для сирої клітковини: не більше 9%; масова для сировини протеїну: не менше 14%; інші показники якості згідно ДСТУ 3016.

За умовами п.4.3.1 договору покупець має право у випадку невиконання постачальником п.п. 4.1.2, 4.1.3, 4.1.4, або у випадку надання постачальником оригіналів супровідних документів, вказаних в п. 4.1.2, оформлених з порушенням вимог діючого законодавства до їх оформлення, а також, відсутністю оригіналів специфікацій на момент настання оплати партії товару по даній специфікації, відстрочити виконання зобов`язань по оплаті партії поставленого товару, без застосування до покупця яких-ніби санкцій, до моменту надання постачальником оригіналів документів і оригіналів специфікації на партію товару, оформлених належним чином. При цьому зобов`язання постачальника по поставці чергової узгодженої партії товару залишається в силі і підлягають своєчасному виконанню на погоджених сторонами умовах і у погоджених сторонами строки.

В силу ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вказано у ч. 1 ст. 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

Аналіз приписів статті 655, частини 1 статті 697 ЦК України дозволяє дійти висновку, що обов`язком продавця є передання товару у власність покупцеві, який у свою чергу зобов`язується сплатити за товар певну грошову суму. Отже, правовідносини купівлі-продажу зумовлюють перехід права власності на товар від продавця до покупця в момент передання товару покупцеві; при цьому, законодавцем визначено можливість збереження товару за продавцем до оплати товару або настання інших обставин, якщо про таке сторони домовилися при укладенні договору купівлі-продажу.

Умови договору щодо порядку проведення розрахунків передбачені розділом З Договору № 721 КЗ від 10.02.2016 р.

Згідно п. 3.3. договору оплата за поставлений товар за даним договором здійснюється Покупцем на підставі рахунка, протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання належним чином оформлених оригіналів документів, на поставлену партію товару, які вимагаються за даним договором. У випадку, якщо в Специфікаціях до даного Договору визначені інші умови оплати, приймаються умови оплати, вказані у Специфікаціях.

Згідно п. 3 специфікацій до договору № 33 від 18.12.2017 р. та № 34 від 26.12.2017 р., покупець проводить оплату за поставлену партію товару в розмірі 100% від суми поставки кожної окремої партії товару протягом 3 (трьох) банківських днів після поставки товару, за умови отримання покупцем оригіналів документів, вказаних у п. 4.1.2. договору, але не раніше отримання підтвердження реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі на кожну окрему поставлену партію товару за допомогою програми М.Е.Бос.

Пунктом 4.1.2. договору передбачено, що постачальник зобов`язаний з поставкою товару надати товаро - транспортну накладну на товар (4 екземпляра). Протягом п`яти календарних днів, з моменту поставки Товару, надати оригінали видаткової накладної (2 екземпляри) та рахунок на Товар.

В той же час сторони погодили, що право власності на товар переходить до покупця в момент приймання по якості і кількості на складі покупця, що підтверджується підписанням товарно-транспортної накладної на Товар. Товарно-транспортні накладні підписані сторонами.

Отже, сторони погодили перехід права власності на поставлений позивачем товар до відповідача-покупця в момент прийняття ним товару від позивача-постачальника, що передує діям відповідача щодо оплати вартості поставленого йому позивачем товару, що здійснюється на підставі виставленого позивачем рахунку протягом трьох банківських днів після поставки товару за умови отримання відповідачем, зокрема, такого рахунку (п. 2.6 договору).

Відтак, обов`язок відповідача-покупця оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу закону (статей 655, 692, 712 ЦК України, ч. 1 ст. 265 ГК України) та не залежить від факту виставлення позивачем-постачальником рахунку на оплату відповідачем-покупцем вартості здійсненої поставки товару.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у Постанові від 29.09.2009 у справі №37/405 про те, що ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 ЦК України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах у справах № 923/712/17 та № 925/2028/15.

Крім того, рахунок на оплату є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які необхідно перерахувати грошові кошти в рахунок оплати за поставлений товар, відтак не може бути єдиним необхідним документом, отримання якого спричинятиме обов`язок відповідача оплати за товар.

Відповідно до листа Мінфіну від 27.11.2006 р. №31-34000-20-23/25136 рахунок (рахунок - фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер.

Умовами договору № 721 КЗ від 10.02.2016 передбачено, що постачальник зобов`язаний з поставкою товару надати товаро-транспортну накладну на товар (4 екземпляра). Протягом п`яти календарних днів, з моменту поставки Товару, надати оригінали видаткової накладної (2 екземпляри) та рахунок на Товар.

Тобто умовами договору передбачено надання видаткових накладних на товар. Позивачем надано, а відповідачем не заперечується отримання видаткових накладних на товар № 85 від 21.12.2017 р. (а.с. 30) та № 86 від 29.12.2017 р. (а.с. 33), які підписані обома сторонами.

Відтак, вартість товару погоджена сторонами у специфікаціях № 33, 34 до договору, видаткових накладних, товаро-транспортних накладних (вказані документи підписані обома сторонами). Оплатити вказаний товар відповідач мав за реквізитами, зазначеними, зокрема у видаткових накладних на товар № 85 від 21.12.2017 та № 86 від 29.12.2017 в яких вказаний рахунок позивача. За таких обставин, відповідач мав у своєму розпорядженні всі необхідні для здійснення платежу за товар реквізити і відсутність рахунка не заважала йому це зробити.

Таким чином, відсутність рахунку не можна вважати простроченням кредитора в розумінні ст.613 ЦК України, а ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 ЦК України, що також було підтримано Касаційним господарським судом Верховного Суду під час розгляду справи № 910/22257/17 у своїй Постанові від 18.12.2018.

Так, як свідчать матеріали справи, при отриманні товару відповідачем не подавалось жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за договором зобов`язань з поставки товару, поставки товару неналежної якості та неналежної комплектності.

Таким чином, твердження відповідача щодо ненастання строку оплати товару є недоведеними.

Щодо посилань відповідача на не доведеність обставин виконання позивачем обов`язку щодо своєчасної реєстрації податкових накладних за поставкою за договором №721 КЗ від 10.02.2016р., колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки позивачем до матеріалів справи надано належним чином засвідчені копії податкових накладних №9 від 21.12.2017р., №10 від 29.12.2017р. та квитанції до них про їх реєстрацію в ЄРПН (реєстраційний номер документа №, №).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про належне виконання позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем за договором №15/624 поставки від 05.08.2016 з передачі документів, що стосуються товару та, відповідно, належне постачання товару.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

За висновками суду, всупереч вимог ст.ст.13, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України відповідачем відповідних допустимих доказів в підтвердження обставин, викладених у відзиві на позов до матеріалів справи не надано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3.3 договору оплата за поставлений товар, по даному договору, здійснюється покупцем на основі рахунку, протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання належним чином оформлених оригіналів документів, на поставлену партію товару, які вимагаються по даному договору. У випадку якщо в специфікації до даного договору передбачені інші умови оплати, приймаються умови вказані в специфікації.

Пунктом 3 специфікацій №33 від 18.12.2017р., №34 від 26.12.2017р. сторонами передбачено, що покупець проводить оплату за наступними умовами: оплата за поставлену партію товару в розмірі 100% (сто) відсотків, від суми поставки кожної окремої партії товару, поставленого на умовах і в строки, визначені в даній специфікації, здійснюється покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів після поставки товару, при умові отримання покупцем оригіналів документів, зазначених в п. 4.1.2 договору, але не раніше отримання підтвердження реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі, на кожну окрему поставлену партію товару, за допомогою програми М.Е.Doc/

Таким чином, за висновками колегії суддів, відповідач мав сплатити вартість товару, отриманого від позивача за видатковою накладною №85 від 21.12.2017р. в строк до 26.12.2017р., за видатковою накладною №86 від 29.12.2017р. в строк до 04.01.2018р.

Як свідчать матеріали справи, позивач також направляв на адресу відповідача претензію №1 від 15.11.2018р. з вимогою сплатити заборгованість в сумі 145680,00 грн. за поставлену продукцію згідно з договором №721 КЗ від 10.02.2016р.

Відповідач у відповіді №1030 від 22.11.2018р. щодо розгляду отриманої претензії №1 від 15.11.2018р. повідомив позивача, про те що, претензія буде розглянута у місячний строк, з дня її одержання, про результати розгляду якої буде повідомлено письмово.

Втім, на момент звернення позивача з даним позовом до суду, відповідач відповіді на претензію позивача не надав, кошти в загальному розмірі 145680,00 грн. не сплатив.

Крім того, згідно наданого до матеріалів справи акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2018р. по 31.12.2018р., що підписаний сторонами без зауважень та скріплений печатками підприємств, станом на 01.01.2019р. відповідачем підтверджено наявність заборгованості за договором №721 КЗ від 10.02.2016р. на суму 145680,00 грн.

Таким чином, за висновками колегії суддів, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 145680,00 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

За таких обставин, виходячи з того, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, враховуючи, що заперечення відповідача проти позову є необґрунтованими, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 145680,00 грн. підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки місцевого господарського суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.1 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПрАТ "АПК-Інвест", с.Рівне, Покровський район, Донецька обл. на рішення господарського суду Донецької області від 23.04.2019 у справі № 905/431/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 23.04.2019 у справі № 905/431/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 15.07.2019.

Відповідно ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін