ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА
про закриття провадження у справі

16 липня 2019 року Справа № 915/1436/19
м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Ковальжи А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв, пр.-т. Миру, 62-А, м. Миколаїв, 54056 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма УКРІНБУД, вул. 2-А Слобідська, 73/2, м. Миколаїв, 54055 ()

про стягнення коштів в розмірі 14 855, 48 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Максимцева Л.В., довіреність № 627 від 12.02.2019 року;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернувся Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма УКРІНБУД заборгованості у розмірі 14 855, 48 грн., у тому числі: 13 755, 91 грн. заборгованості за договором № 267 про відшкодування вартості спожитих комунальних послуг від 11.07.2018 року; 852, 92 грн. пені; 174, 65 грн. збитків внаслідок інфляційних процесів; 72,00 грн. 3 % річних.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 22.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 20.06.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.06.2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 16.07.2019 року.

Відповідач явку повноважного представника в судові засідання 20.06.2019 року та 16.07.2019 року не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (арк. 37, 44).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 16.07.2019 року судом відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.
Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору про відшкодування вартості спожитих комунальних послуг № 267 від 11.07.2018 року, а саме: зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за отримані послуги, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення заборгованість у спірній сумі та нараховано відповідачу пеню, інфляційні втрати та 3 % відповідно до умов договору та вимог законодавства. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 193 ГК України, ст. 526, 610, 625 ЦК України та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.
Відповідач не скористався наданим йому ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

11.07.2018 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаїв (виконавець) та ТзОВ Будівельна фірма УКРІНБУД (замовник) було укладено договір № 267 про відшкодування вартості спожитих комунальних послуг (арк. 10-11).

Відповідно до п. 6.1 Договору цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 30.11.2018 р., а в частині розрахунків до повного їх завершення. Відповідно до п. 3 статті 631 Цивільного Кодексу України сторони домовилися, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 11.07.2018 р.

Відповідно до п. 6.2 Договору договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд умов.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору відповідно до умов цього договору виконавець забезпечує замовника електричною енергією (місце розташування об`єкта: Миколаївська область, м. Миколаїв (територія в/м 72 в/ч А0224). У свою чергу, замовник відшкодовує вартість спожитої електричної енергії згідно тарифів АТ «Миколаївобленерго». Електроенергія обліковується, згідно лічильника (Додаток 1).

Відповідно до п. 2.3 Договору замовник зобов`язується протягом п`яти днів з дати одержання акту прийняття-передавання електроенергії, що відшкодовується, повернути виконавцю один примірник оригіналу такого акту, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту прийняття-передавання електроенергії, що відшкодовується. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту прийняття-передавання електроенергії, що відшкодовується, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом п`яти днів з моменту отримання акту, такий акт вважається підписаним споживачем без зауважень.

Відповідно до п. 3.1 Договору замовник здійснює повну попередню оплату вартості очікуваного обсягу споживання на відповідний розрахунковий період (наступний за звітнім місяць) не пізніше 5 (п`яти) календарних днів до початку розрахункового періоду.

Відповідно до п. 3.2 Договору остаточний розрахунок відшкодування за спожиту, протягом розрахункового періоду електричну енергію, замовник здійснює виконавцю на підставі виставленою рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, та актів прийняття-передавання електроенергії, що відшкодовується.

Відповідно до п. 3.3 Договору покази лічильників надаються замовником 20-го числа звітного місяця. На підставі яких виконавцем виписуються та надаються рахунки для сплати та акти прийняття-передавання електроенергії, що відшкодовується.

Відповідно до п. 2.3 Договору замовник зобов`язується проводити остаточний розрахунок відшкодування за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію протягом 5 (п`яти) операційних днів з моменту отримання рахунку за спожиті послуги, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в даному договорі. Оплата здійснюється, згідно актів прийняття-передавання електроенергії, що відшкодовується та рахунків, виставлених виконавцем по діючим тарифам та розцінкам, встановленим постачальною організацією - ПАТ «Миколаївобленерго» - для КЕВ м. Миколаїв на момент виставлення рахунку.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем в установлені строки та на встановлених умовах було забезпечено відповідача електроенергією протягом січня-березня 2019 року на загальну суму 13 755, 91 грн., що підтверджується актами виконаних робіт № 39 від 21.01.2019 року, № 65 від 20.02.2019 року та № 174 від 20.03.2019 року (арк. 17-19).

Акти не підписано відповідачем, проте в силу п. 2.3 договору акти вважаються підписаними споживачем без зауважень, оскільки позивачем надіслано на адресу відповідача акти для підписання (арк. 12, 14). Проте, суду не подано доказів обґрунтованої відмови відповідача від підписання актів.

Для проведення оплати позивачем виставлено відповідачу рахунки на суму 13 755, 91 грн., а саме:

- рахунок № 39 від 21.01.2019 року на суму 9 172, 52 грн. (арк. 13);

- рахунок № 65 від 20.02.2019 року на суму 3 366, 51 грн. (арк. 15);

- рахунок № 174 від 20.03.2019 року на суму 1 216, 88 грн. (арк. 16).

Факт направлення рахунків підтверджується листами № 666 від 14.02.2019 року та № 1344 від 25.03.2019 року (арк. 12, 14).

Факт отримання відповідачем 14.02.2019 року листа № 666 від 14.02.2019 року підтверджується підписом на самому листі, а факт отримання відповідачем 08.04.2019 року листа № 1344 від 25.03.2019 року підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (арк. 14 на звороті).

14.03.2019 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 1193 про сплату заборгованості за договором № 267 від 11.07.2018 року про відшкодування вартості спожитих комунальних послуг (арк. 20). Факт отримання відповідачем 22.05.2019 року претензії № 1193 від 14.03.2019 року підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. 21).

Доказів направлення відповідачем відповіді на претензію суду не подано.

Як вбачається з розрахунку заборгованості в позовній заяві станом на день звернення до суду із даним позовом заборгованість відповідача перед позивачем становила 13 755, 91 грн. (арк. 4 на звороті).

На виконання вимог ухвали суду позивачем надано додаткові пояснення, до яких долучено платіжні доручення та зазначено, що сума заборгованості в розмірі 13 755, 91 грн. була сплачена у повному обсязі після подання позовної заяви (арк. 46).

Судом встановлено, що:

- 17.05.2019 року (до відкриття провадження у даній справі) відповідачем проведено оплату в сумі 6 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 360 від 17.05.2019 року (арк. 47);

- 24.05.2019 року (після відкриття провадження у даній справі) відповідачем проведено оплату в сумі 6 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 363 від 24.05.2019 року (арк. 48);

- 06.06.2019 року (після відкриття провадження у даній справі) відповідачем проведено оплату в сумі 3 012, 02 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 373 від 06.06.2019 року (арк. 49).

Всього 15 012, 02 грн.

В додаткових поясненнях позивачем зазначено, що оплата згідно платіжного доручення № 373 від 06.06.2019 року здійснена в рахунок погашення боргу за березень 2019 року (є предметом спору у даній справі) та квітень 2019 року (не входить в предмет спору у даній справі).

Судом встановлено, що в платіжному дорученні № 373 від 06.06.2019 року відповідачем зазначено наступне призначення платежу «відшкодування за спожиту електроенергію по дог. № 267 в сумі 2 844, 18 грн., за водокористування по дог. № 268 в сумі 167, 84 грн.».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що основний борг по даній справі сплачено відповідачем в повному обсязі. При цьому, оплату в розмірі 6000 грн. сплачено до відкриття провадження у даній справі, а оплату в розмірі 7 755, 91 грн. - після відкриття провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні 16.07.2019 року усно зазначила, що кошти в сумі 2 844, 18 грн. були зараховані як оплата заборгованості за договором № 267 за березень 2019 року в сумі 1775, 91 грн. та квітень 2019 року в сумі 974,99 грн., а решта коштів в сумі 273, 28 грн. бухгалтерією не зараховано.

При цьому, суд зазначає, що суд не наділений правом змінювати визначене платником призначення платежу в платіжних документах. Таким чином, суд вважає, що грошові кошти в сумі 2 844, 18 грн. сплачено в погашення основної заборгованості за договором № 267 від 11.07.2018 року, оскільки договірні правовідносини між сторонами тривають, а в платіжному дорученні не зазначено про оплату штрафних санкцій.

Отже, станом на день розгляду справи відповідачем повністю погашено основну заборгованість по відшкодуванню вартості спожитих комунальних послуг за період з січня 2019 року по березень 2019 року, в тому числі: оплату в розмірі 6000 грн. сплачено до відкриття провадження у даній справі, а оплату в розмірі 7 755, 91 грн. - після відкриття провадження у справі.

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку. Правовідносини між сторонами у даній справі регулюються договором про відшкодування вартості спожитих комунальних послуг, який в силу ст. 629 ЦК України є обов`язковим до виконання. Умовами договору встановлено чіткі строки проведення оплати. Проте, відповідачем у встановлені договором строки оплату не проведено, що підтверджено матеріалами справи.

Як вказано вище, після відкриття провадження у даній справі відповідачем сплачена сума основного боргу в розмірі 7 775, 91 грн..

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі № 915/1436/19 в частині стягнення основного боргу в сумі 7 775, 91 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Розподіл судових витрат здійснюватиметься судом в рішенні суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 231 ГПК України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись ст. 129, 231, 233-235, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 915/1436/19 за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв (код ЄДРПОУ 0809523) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма УКРІНБУД () в частині 7 755, 91 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Роз`яснити учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Ухвала набирає законної негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст ухвали складено 18.07.2019 року.

Суддя Е.М. Олейняш