РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019Справа № 910/49/19

За позовом Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія олив" м. Києва

про стягнення боргу, ціна позову 10886185,77 грн.

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Хахуда О.В.

Представники:

від позивача: Бланковська Г.О.,

від відповідача: Залізняк І.І.

СУТЬ СПОРУ :

у грудні 2018 року Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним як правонаступником Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Центр" та відповідачем договору про відновлювальну кредитну лінію № 030713/15-КЮ від 3 липня 2013 р., договорів про внесення змін та доповнень №№ 1 від 23 серпня 2013 р., 2 від 8 листопада 2013 р., 3 від 10 вересня 2014 р., 4 від 1 жовтня 2014 р., 5 від 10 грудня 2014 р., 6 від 11 серпня 2015 р. до цього договору останній в установлений строк частково повернув одержаний кредит у розмірі 12306857,44 грн. та частково сплатив проценти за користування кредитом, заборгувавши станом на 14 грудня 2018 р. за кредитом 6020000 грн., по процентах 4866185,77 грн.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов, стягнути з відповідача на свою користь 6020000 грн. боргу за кредитом, 4866185,77 грн. по процентах, а також понесені ним по справі судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог, оскільки поданими позивачем доказами не підтверджується факт надання йому кредиту у заявленому розмірі. Через канцелярію суду подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення господарським судом Одеської області справи № 916/1086/19. У задоволенні клопотання судом відмовлено, оскільки розгляд вищевказаної справи не перешкоджає розгляду даного господарського спору.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 165 ГПК України за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем як правонаступником Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Центр та відповідачем укладено договір про відновлювальну кредитну лінію № 030713/15-КЮ від 3 липня 2013 р., відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії в розмірі 8500000 грн. на строк з 3 липня 2013 до 27 листопада 2014 р.р., а останній - повернути кредит та сплатити за його користування 20% процентів річних, а за користування кредитними коштами з наступного дня після закінчення строку повернення кредитних коштів, встановлених графіком зменшення ліміту кредитної лінії 30% річних.

Згодом договорами про внесення змін та доповнень №№ 1 від 23 серпня 2013 р., 2 від 8 листопада 2013 р., 3 від 10 вересня 2014 р., 4 від 1 жовтня 2014 р., 5 від 10 грудня 2014 р., 6 від 11 серпня 2015 р. сторони за вказаним кредитним договором вносили зміни до нього в частині строку повернення кредиту та розміру процентів за користуванням кредитними коштами.

Відповідно до умов п. 1 договору про внесення змін та доповнень № 6 від 11 серпня 2015 р. відповідач зобов`язаний повернути отримані кредитні кошти до 28 листопада 2018 р. Сплатити за користування кредитом 18% процентів річних.

Строк дії договору відповідно до умов п. 8.7 договору встановлений з дня його підписання до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за договором.

Вказані обставини підтверджується поясненнями представників сторін, наявними у матеріалах справи копіями вищезазначеного договору, договорів про внесення змін та доповнень до нього.

Поясненням позивача, меморіальними ордерами №№ 1029 від 4 липня 2013 р., 1302 від 5 липня 2013 р., 1832 від 9 липня 2013 р., 2640 від 11 липня 2013 р., 3039 від 15 липня 2013 р., 3447 від 16 липня 2013 р., 376 від 17 липня 2013 р., 4093 від 18 липня 2013 р., 4759 від 22 липня 2013 р., 4847 від 23 липня 2013 р., 5445, 5688 від 25 липня 2013 р., 6321 від 29 липня 2013 р., 6465 від 30 липня 2013 р., 7106 від 31 липня 2013 р., 582 від 2 серпня 2013 р., 976 від 5 серпня 2013 р., 30 від 1 листопада 2013 р., 3454, 3808 від 11 липня 2014 р., 4583 від 16 липня 2014 р., 4863 від 17 липня 2014 р., 5316 від 18 липня 2014 р., 5585 від 21 липня 2014 р., 6365 від 23 липня 2014 р., 6762 від 24 липня 2014 р., 7129 від 25 липня 2014 р., 8088 від 28 липня 2014 р., 8461 від 29 липня 2014 р., 592 від 4 серпня 2014 р., 930 від 5 серпня 2014 р., 1224 від 6 серпня 2014 р., 1460 від 7 серпня 2014 р., 2143 від 11 серпня 2014 р., 2822 від 13 серпня 2014 р., 4025 від 18 серпня 2014 р., 4346 від 19 серпня 2014 р., 4659 від 20 серпня 2014 р., 5184 від 21 серпня 2014 р., 6046 від 26 серпня 2014 р., 7841 від 29 серпня 2014 р., 5083, 5126, 5155 від 17 вересня 2014 р., 5759 від 19 вересня 2014 р., 6473 від 24 вересня 2014 р., 631 від 25 вересня 2014 р., 7551 від 26 вересня 2014 р., 8018 від 29 вересня 2014 р., 236 від 1 жовтня 2014 р., заявками на отримання кредитних коштів за період липня 2013-жовтня 2014 років, банківськими виписками з рахунку відповідача за період з 3 липня 2013 р. до 16 квітня 2019 р. стверджується факт перерахування позивачем відповідачу коштів за договором в рахунок наданого кредиту у розмірі 18326857,44 грн., а також повернення відповідачем кредитних коштів у розмірі 12306857,44 грн.

Доводи відповідача про недоведеність факту надання йому грошових коштів в кредит за спірним договором необґрунтовані, оскільки суперечать зібраним доказам та встановленим судом обставинам.

Посилання відповідача на недійсність зобов`язання є необґрунтованими, оскільки належних доказів визнання спірного договору в установленому порядку недійсним не надано. Крім того, ці доводи не спростовують факту перерахування позивачем грошових коштів в рахунок надання кредиту, дійсності обов`язку відповідача повернути ці кошти та сплатити проценти за користування ними.

Поясненнями позивача, поданим ним розрахунком, проведеним відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства стверджується факт правомірного нарахування позивачем відповідачу 7639381,14 грн. процентів за час користування кредитом, а також сплати останнім на користь позивача 2773195,37 грн. як процентів.

Доказів повернення відповідачем одержаного кредиту, а також сплати належних за користування кредитом процентів у повному розмірі та в установлений строк суду не надано.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 1054 ЦК України підлягає стягненню 6020000 грн. (18326857,44-12306857,44) боргу за кредитом, 4866185,77 грн. (7639381,14-2773195,37) боргу по процентах.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" Одеської області задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія олив" (02160, м. Київ, пр-т Возз`єднання, 15, оф. 805, код 37144050) на користь Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" (68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, пр-т Миру, 28, код 21650 грн. боргу за кредитом, 4866185,77 грн. боргу по процентах, 163292,79 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 12 липня 2019 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар