ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16 липня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/914/19

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі судді Колоколова С.І.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Лагуна-Рені

про відвід судді Н.М. Принцевської

у справі №916/914/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Лагуна-Рені

до відповідачів:

- Товариства з обмеженою відповідальністю Термінал Дунай

- Товариства з обмеженою відповідальністю Скарбниця Бессарабії

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державного нотаріуса Ренійської районної державної нотаріальної контори Букатич Евеліни Валеріївни

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

08.07.19 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна-Рені" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.06.19 по справі №916/914/19.

Витягом з протоколу передачі судової справи від 08.07.2019 року визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Принцевська Н.М., судді Діброва Г.І., Ярош А.І.

11.07.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна-Рені" надійшла заява про відвід судді Принцевської Н.М.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що суддя Південно-західного апеляційного господарського суду Принцевська Н.М. не може розглядати справу №916/914/19, оскільки мають місце обставини, які викликають сумнів в її неупередженості та об`єктивності.

Зокрема, заявник зазначає, що 05.12.2018 року колегією суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів-учасників колегії Колоколова С.І. та Принцевської Н.М. було ухвалено постанову у справі №916/641/18, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна-Рені" про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з аукціону та в задоволенні позовних вимог Прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до Ренійської районної державної нотаріальної контори, Товариства з обмеженою відповідальністю Скарбниця Бессарабії про визнання незаконним та скасування свідоцтва - відмовлено.

Разом з тим, постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 17.04.2019 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 та рішення Господарського суду від 01.08.2018 у справі №916/641/18 скасовано.

На думку заявника обставини, що обули предметом розгляду в рамках даної справи №916/914/19 та в рамках справи №916/641/18 є взаємопов`язаними.

Крім того, в обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені» зазначило, що ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 по справі №916/24/17 заяву головуючого судді Принцевської Н.М. про самовідвід у справі №916/24/17 від 31.05.2019 було задоволено.

Заявник звертає увагу, що підставами для задоволення заяви те, що при прийнятті рішення по справі №916/641/18 колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду було надано оцінку доказам та обставинам, що підлягали дослідженню і встановленню при розгляді справи №916/24/17, вимогами якої було визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна.

На думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені», існують обґрунтовані підстави вважати, що суддя Південно-західного апеляційного господарського суду Принцевська Н.М. не буде об`єктивно та неупереджено здійснювати розгляд справи №916/914/19, що стане причиною винесення незаконного судового рішення.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Поліщук Л.В., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені» про відвід головуючого судді Принцевської Н.М., дійшла висновку про її необґрунтованість, у зв`язку з чим ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.07.2019 року провадження у даній справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Принцевської Н.М., у справі № 916/914/19.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2019 року для розгляду заявленого відводу судді Принцевській Н.М., призначено суддю Колоколова С.І.

Розглянувши викладені у заяві доводи про відвід, суд вважає, що підстави для відводу судді Принцевської Н.М., у справі № 916/914/19 відсутні, виходячи з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини під терміном "суд, встановлений законом" у статті 6 Конвенції мається на увазі, що "судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент". Зазначений термін охоплює не лише правові підстави існування суду, але і його склад у кожній конкретній справі (рішення ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" та у справі "Сокуренко і Стригун проти України").

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 Суд визначив, що для того, щоб встановити, чи може суд вважатися "незалежним" відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, необхідно, зокрема, звернути увагу на спосіб призначення його членів та строки їх повноважень, існування гарантій проти зовнішнього тиску та наявність зовнішніх ознак незалежності (Рішення ЄСПЛ у справі "Фіндлей проти Сполученого Королівства" від 25.02.1997). Суд зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (Рішення ЄСПЛ у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 Рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35 і 36 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Щодо посилань заявника на наявність підстав для відводу суддів, які передбачені пунктом 5 статті 35 ГПК України, суд зазначає таке.

Відповідно пункту 5 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що вичерпний перелік таких обставин чинним законодавством не визначено, а тому вирішення питання про визнання тих чи інших обставин тими обставинами, мова про які йде у наведеному вище пункті 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, лежить в межах повноважень суду.

Згідно із частиною третьою статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині 2 статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Частиною другою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Отже, судді не мають жодного відношення до формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, законодавець передбачив формування колегії суддів для розгляду справ у апеляційному суді виключно автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності.

Крім того, частиною четвертою статті 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в даному випадку в суді апеляційної інстанції заявником оскаржується ухвала Господарського суду Одеської області від 24.06.2019 по справі №916/914/19 про залишення позову без розгляду, що виключає посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені» на те, що суддею Принцевською Н.М. було надано оцінку обставинам та доказам у справах №№916/641/18, 916/24/17. До того ж, у справі №916/24/17 суддею Принцевською Н.М. рішення по суті справи не приймалося.

Таким чином, наведені посилання ТОВ «Лагуна-Рені» у заяві про відвід судді Принцевської Н.М. є непідтвердженими та ґрунтуються виключно на припущеннях заявника, а отже не є підставою для задоволення зазначеної заяви у розумінні положень статті 35 ГПК України. При цьому обґрунтованих обставин, які б свідчили про упередженість судді Принцевської Н.М. щодо заявника, зацікавленість складу суду в ухваленні певного рішення у цій справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі, заявник не навів, а суд не встановив.

З огляду на викладене, заява про відвід судді Принцевської Н.М. не підлягає задоволенню, оскільки доводи заявника не отримали підтвердження, не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Принцевської Н.М., тому не можуть бути підставою для її відводу.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 232-236, 240, 281 ГПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Лагуна-Рені про відвід судді Принцевської Н.М. у справі № 916/914/19 - відмовити.

Ухвала в порядку ст.235 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Колоколов