ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Черкаси справа № 925/685/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача - представник не з`явився,

від відповідача - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енерготатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енерготатом», м. Київ

до Підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів», м. Черкаси

про стягнення 34 425 грн 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енерготатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енерготатом» звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» 34 425 грн 00 коп. неустойки: 15 787 грн 50 коп. пені та 18 637 грн 50 коп. штрафу, відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки від 22.05.2012 № 53-129-08-15-00504.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що постачальник - відповідач по справі несвоєчасно поставив продукцію відповідно до визначених у договорі строків.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи в судовому засіданні призначено на 27 червня 2019 року; відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження запропоновано надати суду відзив на позов, позивачу - не пізніше 27.06.2019 відповідь на відзив на позов.

26 червня 2019 року представник позивача направив до суду факсом лист, в якому повідомив, що станом на 26.06.2019 відзив на позов позивач не отримав, а тому не мав можливості подати відповідь на відзив у встановлений судом процесуальний строк.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27 червня 2019 року розгляд справи у судовому засіданні відкладено на 16 липня 2019 року; продовжено позивачу строк для подання відповіді на відзив до 16.07.2019 включно.

Представники сторін в судове засідання 16.07.2019 не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідач відзиву на позов, клопотань, заяв, тощо не подавав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, суд вважає, що розгляд справи слід провести за відсутності представників сторін за наявними документами у справі.

У судовому засіданні 16.07.2019 були підписані вступна та резолютивна частини рішення в порядку ст. 240 ГПК України без його проголошення.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних пав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини.

Між Відокремленим підрозділом «Атомкомплект» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енерготатом» (позивач по справі, Покупець за договором) та Підприємством «Черкаський державний завод хімічних реактивів» (відповідач по справі, Постачальник за договором) 22 травня 2015 року був укладений договір поставки № 53-129-08-15-00504 (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1 Додаткової угоди від 26.07.2015 № 1 до Договору, Постачальник зобов`язався в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити кислоту борну (марки А) власного виробництва (далі - Продукція) для потреб ВП «Запорізька АЕС» та ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», а Покупець зобов`язався в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити Продукцію.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що найменування, одиниці виміру і загальна кількість Продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки зазначено в Специфікації (далі - «Специфікація»), які є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 1.2 Додаткової угоди від 26.07.2015 № 1 до Договору, сума Договору складає 716 250,00 грн з ПДВ.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що строк поставки Продукції зазначений в Специфікації. За погодженням Сторін допускається поставка партіями.

Відповідно до п. 5.2 Договору поставка Продукції згідно Специфікації здійснюється автомобільним транспортом на умовах ББР - ВП АЕС (ВП СГ), ДП «НАЕК «Енергоатом» (далі - «Вантажоодержувач») згідно Інкотермс 2000. Постачальник не пізніше, ніж за три дні до відвантаження Продукції, письмово повідомляє Покупця про заплановану дату поставки Продукції із зазначенням номенклатури та вартості партії Продукції, що поставляється.

Відповідно до п. 5.4 Договору датою поставки вважається дата видаткової накладної на Продукцію, що підтверджує надходження Продукції на склад Вантажоодержувача.

Відповідно до п. 6.3.1 Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Продукції у строки, встановлені Договором.

Строк поставки Продукції за позицією № 2 Специфікації № 1 за Договором був встановлений - до 02.06.2015 (протягом 10 днів з дати укладення договору) та з урахуванням ч.5 ст. 254 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Вартість Продукції за позицією № 2 Специфікації № 1 до Договору становить - 266 250,00 грн з ПДВ.

Продукція за позицією № 2 Специфікації № 1 здійснена з порушенням встановленого строку поставки, а саме, згідно з видатковою накладною від 24.07.2015 № РН-0000211 на суму 127 500,00 грн з ПДВ, згідно з видатковою накладною від 07.08.2015 № РН-0000220 на суму 138 750,00 грн з ПДВ.

Згідно з п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та Договором.

Відповідно до п. 7.2 Договору за порушення строку поставки Продукції за Договором Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості не поставленої в строк Продукції за кожний день прострочення (включно з днем фактичної поставки, відповідно до видаткової накладної), але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої Продукції. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язання. За прострочення поставки продукції понад 30 днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої Продукції.

Відповідно до п. 7.8. Договору позовна давність щодо стягнення неустойки (штрафу, пені), відповідно до п. 7.2. Договору, встановлюється тривалістю у 2 (два) роки.

Відповідно до п. 9.2 Договору у разі недосягнення Сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку, передаються у відповідний Господарський суд України за місцем знаходження відповідача, з дотриманням претензійного порядку врегулювання спору.

За прострочення поставки Продукції позивач нарахував підприємству «Черкаський державний завод хімічних реактивів» передбачені п. 7.2 Договору № 53-129-08-15-00504 штрафні санкції:

згідно з видатковою накладною від 24.07.2015 № РН-0000211 на суму 127 500,00 грн з ПДВ за 52 дні прострочення (з 03.06.2015 по 24.07.2015) 6 630,00 грн пені, 8 925,00 грн штрафу;

згідно з видатковою накладною від 07.08.2015 № РН-0000220 на суму 138 750,00 грн з ПДВ за 66 днів прострочення (з 03.06.2015 по 07.08.2015) 9 157,50 грн пені, 9 712,50 грн штрафу.

З метою досудового врегулювання спору позивач направляв на адресу відповідача претензію від 30.11.2015 № 7960/51 про стягнення неустойки (пені, штрафу) за порушення строків постачання продукції за договором від 22.05.2015 № 53-129-08-15-00504 на загальну суму 34 425,00 грн, яка була останнім залишена без відповіді та задоволення.

Господарським судом Черкаської області 04.05.2017 прийнято постанову у справі № 05/14/2617 про визнання Підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» () банкрутом, відповідно до якої, припинено процедуру санації підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів», визнано підприємство «Черкаський державний завод хімічних реактивів» банкрутом та відкрити ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Звєздічева М.О.

05 травня 2017 року (номер публікації: 42686, дата публікації на сайті ВГСУ 05.05.2017) на веб-сайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднене повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Позивач направляв на адресу суду та арбітражного керуючого, ліквідатора Звєздічева М.О. заяву від 31.05.2017 № 4522/51 з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою від 02.07.2018 Господарський суд Черкаської області у справі № 05/14/2617 дана заява була призначена до розгляду.

Ліквідатор Підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» листом від 15.06.2017 № 02-23/20 повідомив про визнання вимог позивача у сумі 34 425,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.04.2019 провадження у справі № 05/14/2617 про банкрутство Підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» було закрите на підставі п. 43 розділу X Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зазначена ухвала суду набрала законної сили.

У зв`язку з зазначеним, вимоги Позивача у справі про банкрутство розглянуті не були.

Відповідно до п. 43 розділу X Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки товару стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення штрафних санкцій з боржника.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь передбачених п. 7.2 Договору пені та штрафу.

Стягувані суми пені та штрафу нараховані позивачем у відповідності з умовами договору, фактичними обставинами виконання відповідачем умов даного договору щодо строків поставки Продукції.

Спірні правовідносини сторін виникли за договором поставки від 22.05.2012 № 53-129-08-15-00504, які за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки.

Частина 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським зобов`язанням визнає зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто, не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.07.2018 у справі № 903/647/17, від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Також, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачена позивачем за подання позову сума судового збору підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

За подання позовної заяви до суду позивачем сплачено 1 921,00 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 1325 від 24.05.2019, яке міститься в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів», м. Черкаси (вул. Чигиринська, 21, м. Черкаси, ) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енерготатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енерготатом» (вул. Назарівська, 3, м. Київ, ) 15 787 грн 50 коп. пені та 18 637 грн 50 коп. штрафу, відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки від 22.05.2012 № 53-129-08-15-00504, та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 22.07.2019.

Суддя О.В. Чевгуз