ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2019 року м. Дніпро Справа № 908/2604/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Кузнецов В.О., Чус О.В.

секретар Крицька Я.Б.

за участю:

від ТОВ "Велес Запоріжжя 2012": Нечитайло О.М., адвокат;

від ОСОБА_2.: Польнікова Н. В ., адвокат;

від ТДВ "Страхова компанія "Мотор-Гарант": Ломейко О.О., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Запоріжжя 2012"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 року (повний текст складено 06.05.2019 року)

у справі № 908/2604/18 (суддя - Зінченко Н.Г., м. Запоріжжя)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Запоріжжя 2012", м. Запоріжжя

до ОСОБА_2 , с. Сонячне Запорізького району Запорізької області

третя особа Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мотор-Гарант", м. Запоріжжя

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та застосування наслідків недійсності правочину

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 року відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Запоріжжя 2012" до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та застосування наслідків недійсності правочину.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилався на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи. В порушення вимог пункту 1 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд здійснив розгляд справи без участі представника позивача за відсутності відомостей про отримання позивачем ухвали про відкладення розгляду справи. Здійснення розгляду справи без участі представника позивача призвело до постановлення рішення при неповному з`ясуванні обставин справи. Підставами для звернення позивача з даним позовом були: оспорюваний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" № 19/07/16 від 19.07.2016 року підписаний директором ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" без належного обсягу цивільної дієздатності, із перевищенням наданих йому повноважень; після підписання оспорюваного договору позивач не вчиняв жодних дій, які були б спрямовані на схвалення цього договору. Позивач наголошував на тому, що оспорюваний правочин не схвалювався загальними зборами учасників ТОВ "Велес Запоріжжя 2012", що підтверджується довідкою про відсутність рішень загальних зборів ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" про ухвалення рішення про продаж частки. Будь-яких доказів на спростування наведеного факту судом під час розгляду справи не встановлено. В позові було зазначено, що відповідач при укладенні спірного договору діяв недобросовісно та нерозумно, знаючи про відсутність у виконавчого органу позивача необхідного обсягу повноважень на укладення такого договору. Наведені обставини, серед іншого, міг підтвердити директор ТОВ "Велес Запоріжжя 2012", який підписував спірний договір. Безпідставним, на думку позивача, є висновок суду про те, що отримання позивачем коштів, перерахованих відповідачем на виконання оспорюваного правочину, та їх неповернення останньому свідчить про схвалення позивачем Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" № 19/07/16 від 19.07.2016 року. Реалізуючи свій намір стосовно відмови від схвалення укладеного директором ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" Договору, позивач намагався повернути ОСОБА_2 кошти за оспорюваним договором, для чого направив відповідачу лист з пропозицією повідомити реквізити банківського рахунку, на який йому можна було б повернути кошти, але відповіді на цей лист не отримав. Не отримавши відповідь ОСОБА_2 щодо згоди повернути корпоративні права, позивач був змушений вдатися до притримання. З огляду на існування спору між сторонами договору щодо його дійсності, у позивача є всі законні підстави притримати грошові кошти, отримані від відповідача з метою забезпечення виконання останнім зобов`язання у вигляді повернення позивачу прав власності на частку у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант", що жодним чином не підтверджує факт схвалення позивачем Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" № 19/07/16 від 19.07.2016 року.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити рішення Господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 року без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення. Посилався на те, що скаржником в апеляційній скарзі не зазначено, які саме норми матеріального чи процесуального права були порушені судом першої інстанції під час розгляду даної справи та винесення рішення у ній. Господарським судом Запорізької області під час винесення рішення у даній справі було повністю дотримано норми процесуального права. Спірний Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" № 19/07/16 від 19.07.2016 року не надає сторонам такого договору права будь-чим забезпечити виконання зобов`язання, в тому числі і таким способом забезпечення, як притримання. Не укладено між ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" та ОСОБА_2 і окремого письмового правочину про забезпечення виконання зобов`язання. Договір між позивачем та відповідачем, засвідчив їх добру волю та відсутність будь-якого примусу, адже договір підписаний його сторонами та скріплений печаткою продавця (позивача). Такий договір купівлі-продажу є письмовим підтвердженням (доказом) того, що ТОВ "Велес Запоріжжя 2012", продаючи належну йому частку ОСОБА_2 , отримав згоду від інших учасників Товариства на укладання договору, оскільки пунктом 1.5 Договору встановлено, що продаж частки здійснюється продавцем за згодою всіх учасників Товариства. Отримання ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" оплати від ОСОБА_2 , за спірним договором і не повернення такої оплати покупцю є діями, які підтверджують абсолютне схвалення укладеного договору купівлі-продажу, оскільки засвідчує прийняття такого договору до виконання. У ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" ніколи не було перепон для ініціювання процесу повернення та фактичного повернення в п`ятиденний строк з моменту отримання коштів ОСОБА_2 , якщо позивач вважав, що такі кошти надійшли від ОСОБА_2 без належних правових підстав, зокрема, за договором, підписаним особою, яка перевищила межі наданих їй повноважень на його підписання. Позивач в позові зазначає, що відповідач знав про наявність обмеження повноважень ОСОБА_3 стосовно укладення правочинів на суму більше 10 000,00 грн., оскільки в преамбулі договору від 19.07.2016 року зазначено, що позивач діяв на підставі Статуту, в якому передбачені всі обмеження повноважень. На підтвердження такої обізнаності відповідача, позивачем до позовної заяви не було додано належні, допустимі, достатні та достовірні докази того, що ним був наданий відповідачу під підпис, чи поштою, шляхом направлення цінного листа з описом вкладення Статут ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" в чинній на той час редакції. Не зазначено і в спірному Договорі про те, що Статут ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" в чинній на той час редакції є невід`ємною частиною такого договору. ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" не має офіційного та будь-якого іншого сайту в Інтернет мережі, де б в електронному вигляді розміщалась загально доступна інформація про ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" та його статутні документи. Обмеження виконавчого органу Товариства на укладення договору купівлі-продажу корпоративних прав не передбачені законодавством. Доказів того, що ОСОБА_2 знав чи за всіма обставинами не міг не знати про обмеження повноважень ОСОБА_3 на укладення договору купівлі-продажу позивачем до позову не надано.

Третя особа - ТДВ "СК "Мотор-Гарант" у відзиві на апеляційну скаргу просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 року - без змін. Посилалась на те, що рішення суду першої інстанції є вмотивованим, законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню. Частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено право суду розглядати справу за відсутності учасника справи у разі повторної неявки учасника справи незалежно від причин неявки. Судом не було допущено порушень процесуального законодавства, справу цілком обґрунтовано розглянуто без участі представника позивача, а посилання скаржника на вказані обставини є лише черговим проявом неповаги до учасників процесу та до суду, а також зловживанням процесуальними правами. Судом першої інстанції в повному обсязі досліджено всі обставини справи та надано їм правову оцінку. Директор ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" ОСОБА_3 подав суду заяву свідка (заява № 1032 від 18.03.2019 року), яка досліджувалася в судовому засіданні 18.04.2019 року, тобто скористався своїм правом на надання пояснень та виконав свій обов`язок в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України. Підстав для його виклику в судове засідання для допиту, визначених частиною 1 статті 89 Господарського процесуального кодексу України - не виникло.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 09.07.2019 року.

В судовому засіданні 09.07.2019 року оголошено перерву до 15.07.2019 року.

Представник позивача в судових засіданнях 09.07.2019 року та 15.07.2019 року надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Представники відповідача та третьої особи в судових засіданнях 09.07.2019 року та 15.07.2019 року проти доводів апеляційної скарги заперечували.

09.07.2019 року на адресу апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про виклик та допит в якості свідка директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Запоріжжя 2012" ОСОБА_3 .

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" про виклик в якості свідка директора ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" ОСОБА_3 .

Також 09.07.2019 року на адресу апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Запоріжжя 2012" про зупинення провадження у справі № 908/2604/18 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/21845/16.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мотор-Гарант" зареєстровано у Відділі реєстрації та єдиного реєстру Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради 05.09.2000 року за реєстраційним № 25488184Ю0010427.

Відповідно до пунктів 1.4, 5.2 Статуту Товариства в редакції, затвердженій Протоколом загальних зборів № 05/08/01 від 05.08.2014 року та зареєстрованій у Відділі реєстрації та в єдиному реєстрі Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради 18.08.2014 року за реєстраційнім № 9001323, учасниками Товариства були:

1) Компанія "Джеофорд ЕлЕлПі" (9,90 часток);

2) Компанія "Фрейзер Корпорейшн" (9,90 часток);

3) Компанія "Дункан Промоушнз ЛТД" (9,90 часток);

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Велес Запоріжжя 2012" (9,90 часток);

5) Приватне акціонерне товариство "Тера-Гарант" (42,81 часток);

6) Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Тера" ЛТД (0,22 часток);

7) ОСОБА_6 (9,90 часток);

8) ОСОБА_7 (7,47 часток).

Матеріали справи свідчать, що 15.07.2016 року відбулися Загальні збори учасників ТДВ "Страхова компанія "Мотор-Гарант", за наслідками проведення яких складено Протокол Загальних зборів учасників ТДВ "Страхова компанія "Мотор-Гарант" б/н від 15.07.2016 року (т. 1, а. с. 158)

Зі змісту вказаного Протоколу Загальних зборів Товариства б/н від 15.07.2016 року вбачається, що Головою Зборів обрано ОСОБА_3 (директор ТОВ "Велес Запоріжжя 2012"), а також Зборами розглянуто пропозицію придбати частки у статутному капіталі (фонді) Товариства, що належать таким учасникам: Компанії "Джеофорд ЕлЕлПі", Компанії "Фрейзер Корпорейшн" та Компанії "Дункан Промоушнз ЛТД". Як зазначено у вказаному Протоколі Голова Зборів ОСОБА_3 запропонував укласти з вказаними учасниками відповідні договори купівлі-продажу часток, а також наголосив що Товариство попередньо повідомило решту учасників Товариства про намір придбання часток, а повідомлені учасники подали письмові заяви про відмову від використання ними переважного права на купівлю часток.

За результатами голосування Зборами вирішено придбати з метою наступного продажу стратегічному інвестору, частки у статутному капіталі (фонді) Товариства, що належать таким учасникам: Компанії "Джеофорд ЕлЕлПі", розмір частки - 9,90 часток в статутному капіталі за ціною 1 218 688,00 грн.; Компанії "Фрейзер Корпорейшн", розмір частки - 9,90 часток в статутному капіталі за ціною 1 219 341,60 грн.; Компанії "Дункан Промоушнз ЛТД" розмір частки - 9,90 часток в статутному капіталі за ціною 1 218 888,00 грн. Також вирішено укласти з вказаними учасниками відповідні договори купівлі-продажу часток. Реалізувати придбані Товариством частки іншим учасникам або третім особам протягом строку, що не перевищує одного року. Розміри часток інших учасників у статутному капіталі Товариства залишити незмінними. Розмір статутного капіталу - не змінювати.

За наслідками рішення Зборів учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант", проведених 15.07.2016 року були укладені:

1) Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" з Компанією "Джеофорд ЕлЕлПі" про придбання Товариством у Компанії частки в розмірі 9,90 відсотків статутного капіталу, що дорівнює 1 218 688,00 грн.

2) Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" з Компанією "Фрейзер Корпорейшн" про придбання Товариством у Компанії частки в розмірі 9,90 відсотків статутного капіталу, що дорівнює 1 219 341,60 грн.

3) Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" з Компанією "Дункан Промоушнз ЛТД" про придбання Товариством у Компанії частки в розмірі 9,90 відсотків статутного капіталу, що дорівнює 1 218 888,00 грн.

18.07.2016 року відбулися Загальні збори учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант", оформлені Протоколом Загальних зборів учасників б/н від 18.07.2016 року (т. 1, а. с. 157), на яких розглянуті питання про: зміну складу учасників Товариства, затвердження Статуту Товариства в новій редакції та здійснення заходів щодо державної реєстрації нової редакції Статуту Товариства.

З Протоколу Загальних зборів учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант" б/н від 18.07.2016 року вбачається, що у зв`язку із укладенням відповідних договорів купівлі-продажу Товариством часток у статутному капіталі (фонді) Компаній-учасників Товариства вирішено: вивести зі складу учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант" Компанію "Джеофорд ЕлЕлПі", Компанію "Фрейзер Корпорейшн", Компанію "Дункан Промоушнз ЛТД"; затвердити Статут Товариства в новій редакції та здійснити заходи щодо його державної реєстрації.

В подальшому, 19.07.2016 року відбулися Загальні збори учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант", результати проведення яких оформлені Протоколом Загальних зборів учасників б/н від 19.07.2016 року (т. 1, а. с. 158), одним з питань порядку денного яких була реалізація Товариством придбаних часток у статутному капіталі (фонді). Так, Голова Зборів ОСОБА_3 повідомив, що від ОСОБА_2 надійшла пропозиція щодо придбання викуплених Товариством часток загальним розміром 29,70 часток, що становить розмір внеску до статутного капіталу (фонду) - 3 656 917,60 грн. за ціною 3 656 917,60 грн. ОСОБА_3 наголосив, що Товариство попередньо повідомило решту учасників Товариства про намір продажу зазначених вище часток із зазначенням ціни та інших умов продажу, а повідомлені учасники подали письмові заяви про відмову від використання ними переважного права на купівлю часток. У зав`язку із цим було запропоновано укласти з ОСОБА_2 відповідний договір купівлі-продажу часток. За наслідками голосування Загальними зборами вирішено продати громадянину України ОСОБА_2 придбані ТДВ "СК "Мотор-Гарант" 29,70 часток, що становить розмір внеску до статутного капіталу (фонду) - 3 656 917,60 грн. за ціною 3 656 917,60 грн. та укласти з ОСОБА_2 відповідний договір купівлі-продажу часток.

19.07.2016 року між ОСОБА_2 та ТДВ "СК "Мотор-Гарант" було укладено Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства, за умовами якого ОСОБА_2 придбана у Товариства частка в розмірі 29,70 відсотків статутного капіталу, що дорівнює 3 656 917,00 грн. (т. 1, а. с. 175).

Факт передачі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" ОСОБА_2 частки в розмірі 29,70 відсотків статутного капіталу Товариства, що дорівнює 3 656 917,00 грн., підтверджується також Актом приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства від 19.07.2016 року (т. 1, а. с. 176)

Також, 19.07.2016 року ОСОБА_2 (як покупцем) з учасниками ТДВ "СК "Мотор-Гарант" - ОСОБА_7 , ТОВ "Велес Запоріжжя 2012", ПрАТ "Тера-Гарант", ТОВ Фірма "Тера" ЛТД - укладено чотири договори купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант".

Зокрема, 19.07.2016 року ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" як учасником ТДВ "СК "Мотор-Гарант" в особі директора ОСОБА_3 (продавець, позивач у справі) та громадянином України ОСОБА_2 (покупець, відповідач у справі) укладено Договір № 19/07/16 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант", за умовами якого продавець зобов`язався продати і передати, а покупець прийняти та оплатити належну продавцеві частку у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант". Частка продавця у статутному капіталі Товариства, яка передається згідно з цим Договором складає 9,90 відсотка статутного капіталу, що дорівнює 1 218 688,00 грн. (пункти 1.1, 1.2 Договору)

Продаж частки здійснюється продавцем за згодою всіх учасників Товариства (пункт 1.5 Договору).

Продавець здійснює передачу належної йому частки, зазначеної в пункті 1.2 Договору, шляхом підписання цього Договору та інших документів, необхідних для внесення відповідних змін до Статуту Товариства (протоколу зборів учасників, інших документів у разі потреби) та його державної реєстрації у порядку, встановленому чинним законодавством. Покупець здійснює прийняття частки, зазначеної в пункті 1.2 Договору, шляхом підписання цього Договору та інших документів, необхідних для внесення відповідних змін до Статуту Товариства і його державної реєстрації у порядку, встановленому чинним законодавством. (пункти 2.1, 2.2 Договору).

Вартість частки складає 1 218 688,00 грн. Покупець зобов`язаний протягом 180 банківських днів з моменту набрання чинності цим Договором сплатити продавцю суму коштів, визначену у пункті 3.1 Договору (пункти 3.1 і 3.2 Договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та отримання (у разі необхідності) покупцем дозволів Антимонопольного комітету України на здійснення економічної концентрації та Національного банку України на набуття істотної участі у фінансовій установі, інших необхідних дозволів у зв`язку із придбанням частки, що є предметом Договору, у порядку, встановленому чинним законодавством України (пункт 6.1 Договору).

Право власності на частку до покупця переходить з моменту державної реєстрації змін до статуту Товариства, що пов`язані з відчуженням частки за цим Договором. З моменту державної реєстрації змін до статуту Товариства, що пов`язані із відчуженням частки за цим Договором продавець втрачає всі права та обов`язки щодо Товариства, що були обумовлені його статусом учасника цього Товариства. Покупець вважається повноправним учасником Товариства з моменту державної реєстрації відповідних змін до установчих документів Товариства. Після державної реєстрації вищевказаних змін до установчих документів Товариства до покупця переходять всі права та обов`язки, що належали продавцю, як учаснику Товариства, на момент укладення цього Договору (розділ 4 Договору).

На виконання умов Договору платіжним дорученням № 9 від 19.07.2016 року ОСОБА_2 на рахунок ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" перераховано грошові кошти в розмірі 1 218 688,00 грн. із призначенням платежу: "Сплата за частку (9,90 %) у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" згідно Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" № 19/07/16 від 19.07.2016 року" (т. 1, а. с. 183).

За договорами купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" ОСОБА_2 проведено розрахунки з учасниками ТДВ "СК "Мотор-Гарант" - ОСОБА_7 , ПрАТ "Тера-Гарант" та ТОВ Фірма "Тера" ЛТД (т. 1, а. с. 181-182, 184-185).

19.07.2016 року відбулися Загальні збори учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант", результати проведення яких оформлені Протоколом Загальних зборів учасників б/н від 19.07.2016 року (т. 1, а. с. 159). Зборами учасників Товариства були розглянуті наступні питання порядку денного: про перерозподіл часток у статутному капіталі (фонді) Товариства, про затвердження нової редакції Статуту Товариства, про державну реєстрацію нової редакції Статуту Товариства. Так, Голова Зборів ОСОБА_3 повідомив, що ТОВ "Велес Запоріжжя 2012", ПрАТ "Тера-Гарант", ТОВ Фірма "Тера" ЛТД продали свої частки ОСОБА_2 . Учасник Товариства ОСОБА_7 також передав за відповідним Договором належну йому частину частки у розмірі 0,97 часток ОСОБА_2 Голова Зборів ОСОБА_3 . наголосив, що зазначені учасники попередньо повідомили решту учасників Товариства про намір такого продажу із зазначенням його ціни та інших його умов, а повідомлені учасники подали письмові заяви про відмову від використання ними переважного права на купівлю часток. Доповідач проінформував Збори про те, що за відповідними Договорами купівлі-продажу Товариство продало раніше придбані ним частки у статутному капіталі (фонді) ОСОБА_2 . У зв`язку із переходом права власності на частки окремих учасників Товариства до ОСОБА_2 запропоновано перерозподілити частки учасників у статутному капіталі (фонді) Товариства.

Зі змісту Протоколу Загальних зборів учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант" б/н від 19.07.2016 року вбачається, що Зборами прийняті наступні рішення:

1) перерозподілити частки учасників у статутному капіталі (фонді) ТДВ "СК "Мотор-Гарант" наступним чином: ОСОБА_2 розмір внеску до статутного капіталу - 10 292 832,00 грн., розмір частки - 83,6 часток у статутному капіталі (фонді); ОСОБА_6 розмір внеску до статутного капіталу - 1 218 888,00 грн., розмір частки - 9,9 часток у статутному капіталі (фонді); ОСОБА_7 розмір внеску до статутного капіталу - 800 280,00 грн., розмір частки - 6,5 часток у статутному капіталі;

2) у зв`язку зі зміною учасників та перерозподілом часток - затвердити Статут Товариства у запропонованій новій редакції;

3) здійснити заходи щодо проведення державної реєстрації Статуту у новій редакції.

Звертаючись із даним позовом до місцевого господарського суду, позивач посилався на те, що Збори учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант" 15, 18 та 19 липня 2016 року не проводилися і відповідні рішення на них не приймалися. Також позивач посилався на відсутність повноважень у директора ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" на укладення правочинів на суму більше ніж 10 000,00 грн. та вказує на не вчинення ним будь-яких дій, які були б спрямовані на схвалення оспорюваного Договору купівлі-продажу.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

3.3.1. Норми права, що підлягають застосуванню.

Цивільний кодекс України.

Частина 2 статті 87 - установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою.

Частина 1 статті 88 - у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Частина 1 статті 92 - юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Частина 3 статті 92 - орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа, доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Частина 1 статті 98 - загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі із тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Частина 1 статті 145 - вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Частина 4 статті 151 - до товариства з додатковою відповідальністю застосовуються положення цього Кодексу про товариство з обмеженою відповідальністю, якщо інше не встановлено статутом товариства і законом.

Частина 1 статті 203 - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частина 2 статті 203 - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частина 2 статті 207 - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частина 1 статті 215 - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5 та 6 статі 203 цього Кодексу.

Частина 1 статті 237 - представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Частина 3 статті 237 - представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Частина 1 статті 239 - правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Частина 1 статті 241 - правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Частина 3 статті 244 - довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути видана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частина 1 статті 246 - довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Господарський процесуальний кодекс України.

Пункт 5 частини 3 статті 2 - основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, диспозитивність.

Частина 1 статті 14 - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 73 - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 - обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина 1 статті 236 - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 2 статті 236 - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частина 1 статті 269 - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частина 1 статті 275 - суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1 - 6 частини 1 цієї статті.

Частина 1 статті 277 - підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частина 3 статті 277 - порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

3.3.2. Юридична оцінка доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Предметом розгляду у даній справі є правомірність вимог про визнання недійсним Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" № 190/07/16 від 19.07.2016 року, укладеного між ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" та ОСОБА_2 та застосування наслідків недійсності правочину.

Як вбачається із змісту позовної заяви, в якості однієї із підстав для визнання спірного правочину недійсним позивач зазначив те, що спірний договір від його імені укладений особою за відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності в момент вчинення правочину. Так, позивач вказує на перевищення директором ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" ОСОБА_3 повноважень, визначених пунктами 8.2.5, 8.3.4, 8.3.7 Статуту Товариства щодо укладення від імені Товариства угод (договорів), сума яких перевищує 10 000,00 грн. Оскільки сума спірного Договору становить 1 218 688,00 грн., директор Товариства не мав права його укладати без відповідного рішення Загальних зборів учасників Товариства.

Відповідно до частини 2 статті 87, частини 1 статті 88 Цивільного кодексу України, затверджений учасниками статут товариства є установчим документом, в якому передбачено найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Матеріали справи містять пояснення відповідача про те, що до укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі № 190/07/16 від 19.07.2016 року між учасниками ТДВ "СК "Мотор-Гарант" та ОСОБА_2 існували попередні домовленості про зміну складу учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант" шляхом придбання останнім часток статутного капіталу Товариства у його учасників сукупно в розмірі 83,6 % статутного капіталу Товариства.

Посилаючись на наявність попередніх домовленостей та на виконання вимог Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" відповідач звернувся із заявою від 27.05.2016 року до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про отримання погодження набуття (збільшення) істотної участі у фінансовій установі - ТДВ "СК "Мотор-Гарант".

23.06.2016 року ОСОБА_2 отримав розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, № 1406 "Про погодження набуття ОСОБА_2 істотної участі у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мотор-Гарант" шляхом прямого придбання 83,6 % статутного капіталу".

У господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

Вирішуючи спори, пов`язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати наступне: письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта; особа, призначена повноважним органом виконуючим обов`язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє в межах своєї компетенції без довіреності.

Як вбачається із матеріалів справи, спірний договір підписано ОСОБА_2 та від імені ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" його директором ОСОБА_3.

Припис абзацу 1 частини 3 статті 92 Цивільного кодексу України зобов`язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац 2 частини 3 статті 92 Цивільного кодексу України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут.

У зв`язку з наведеним господарському суду слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо: такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзацом 2 частини 2 статті 98 Цивільного кодексу України); про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

З матеріалів справи вбачається, що Статутом ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" в редакції 2014 року передбачено, що вищим керівним органом Товариства є Загальні збори учасників Товариства, виконавчим органом - є Директор Товариства (пункт 8.1). Поточною діяльністю Товариства керує Директор Товариства (пункт 8.3). Директор здійснює керівництво поточною діяльністю Товариства в межах компетенції і прав, які визначені Статутом та рішеннями зборів учасників (пункт 8.3.3). Директор Товариства укладає в Україні та за її межами договори та інші угоди від імені Товариства (у випадках, передбачених цим Статутом - після отримання попередньої згоди загальних зборів учасників) (пункт 8.3.4). Директор не має права без попереднього дозволу Зборів учасників Товариства укладати від імені Товариства будь-які угоди (договори), предметом яких є цінні папери, нерухомість, основні засоби, а також будь-які угоди (договори), сума яких перевищує 10 000,00 грн. (пункт 8.3.7).

В нотаріально засвідченій заяві, поданій до Господарського суду Запорізької області директор ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" ОСОБА_3 не підтвердив факт надання ним для ознайомлення ОСОБА_2 Статуту позивача при укладенні спірного договору.

Позивачем не надано до суду доказів розміщення у відкритому доступі відомостей щодо наявності у директора Товариства обмежень його повноважень.

Таким чином, позивач не довів суду, що відповідач у справі знав або не міг не знати, що Статутом ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" передбачено обов`язкову умову надання Загальними зборами учасників Товариства попереднього дозволу директору на укладення від імені Товариства угод (договорів), сума яких перевищує 10 000,00 грн.

Відповідно до вимог статті 241 Цивільного кодексу України наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Настання передбачених вказаною статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів тощо).

Як вбачається із матеріалів справи, виконуючи умови спірного Договору купівлі-продажу частки № 19/07/16 від 19.07.2016 року відповідач платіжним дорученням № 9 від 19.07.2016 року перерахував на рахунок ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" грошові кошти в розмірі 1 218 688,00 грн. із призначенням платежу: "Сплата за частку (9,90 %) у статутному капіталі ТДВ "Страхова компанія "Мотор-Гарант" згідно Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "Страхова компанія "Мотор-Гарант" № 19/07/16 від 19.07.2016 року". Таким чином, позивачем зазначені кошти були отримані, що ним не заперечується, як безпідставно отримані ці кошти позивач відповідачу не повертав.

Аналіз положень частини 1 статті 241 Цивільного кодексу України свідчить про те, що законодавець не ставить схвалення правочину в обов`язкову залежність від наявності рішень органів юридичної особи, яку представляють, оскільки підтвердженням такого схвалення закон визнає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої було вчинено правочин.

За наведених обставин, отримання ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" оплати від ОСОБА_2 за Договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства від 19.07.2016 року і не повернення такої оплати відповідачу є діями, які підтверджують схвалення укладеного спірного Договору, оскільки засвідчують прийняття такого Договору до виконання.

Стосовно доводів позивача про те, що він не міг повернути кошти відповідачу з незалежних від нього підстав, оскільки відповідач відмовився повідомити свої банківські реквізити для здійснення грошового перерахування колегія суддів враховує наступне.

Законодавство України передбачає кілька варіантів повернення грошових коштів.

Питання щодо здійснення оплати по укладеним договорам через банківську систему України, повернення оплати неналежним отримувачем, помилкового переказу коштів та інших питань, врегульовані Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та Постановою НБУ № 22 від 21.01.2004 року.

Відповідно до норм чинного законодавства у позивача була можливість ініціювати повернення таких коштів шляхом подання до банку, в якому відкрито відповідний рахунок позивача, розрахункового документа про повернення помилково зарахованих коштів або внести таку суму у депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 .

Позивачем надано до суду лист від 05.09.2018 року, направлений відповідачу з пропозицією повідомити реквізити банківського рахунку, на який йому будуть повернуті кошти, отримані на підставі платіжного доручення № 9 від 19.07.2016 року.

Слід звернути увагу, що вказаний лист направлено ОСОБА_2 більше ніж через 2 роки після укладення договору купівлі-продажу частки від 19.07.2016 року.

Матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем будь-яких інший дій, спрямованих на повернення коштів, отриманих від відповідача за спірним Договором.

Щодо посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що у нього є всі законні підстави притримати грошові кошти, отримані від відповідача з метою забезпечення виконання останнім зобов`язання у вигляді повернення позивачу прав власності на частку у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 594 Цивільного кодексу України кредитор, який правомірно володіє річчю має право притримати її у себе до виконання боржником зобов`язання. Притриманням речі можуть забезпечуватися інші вимоги кредитора, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спірний Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" не містить погоджених сторонами умов щодо забезпечення виконання зобов`язання, в тому числі таким способом, як притримання. Враховуючи, що 19.07.2016 року сторони спірного Договору повністю виконали свої зобов`язання за договором, то у позивача відсутні правові підстави на притримання грошових коштів, отриманих від відповідача на виконання умов спірного договору.

Стосовно посилання позивача на те, що Загальні збори учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант" 15, 18 та 19 липня 2016 року не проводилися і відповідні рішення на них не приймалися, що підтверджується висновками суду, викладеними в постанові Донецького апеляційного господарського суду від 24.07.2018 року у справі № 910/21845/16 слід зазначити наступне.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.12.2018 року рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2017 року та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 24.07.2018 року у справі № 910/21845/16 скасовані, справу передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Станом на час винесення оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі, справу № 910/21845/16 ще не було розглянуто.

На час розгляду справи судом апеляційної інстанції Господарський суд Запорізької області ухвалив рішення у справі № 910/21845/16, відповідно до якого відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" про визнання недійсними рішень учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант", відображених в протоколах зборів учасників від 15.07.2016 року б/н, від 18.07.2016 року б/н, від 19.07.2016 року б/н та від 19.07.2016 року б/н. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Тера-Гарант" про визнання недійсними рішень учасників ТДВ "СК "Мотор-Гарант", відображених в протоколах зборів учасників від 15.07.2016 року б/н, від 18.07.2016 року б/н, від 19.07.2016 року б/н та від 19.07.2016 року б/н.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вказане рішення набрало законної сили 25.06.2019 року.

Слід також звернути увагу, що Загальними зборами 15 та 18 липня 2016 року не вирішувались питання, пов`язані з правовідносинами між ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" та ОСОБА_2 , а Загальними зборами 19.07.2016 року приймалось рішення про перерозподіл часток за наслідком укладення договорів купівлі-продажу, у тому числі між ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" та ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ "СК "Мотор-Гарант" № 19/07/16 від 19.07.2016 року, укладеного ТОВ "Велес Запоріжжя 2012" та ОСОБА_2 .

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Розглядаючи апеляційну скаргу судом апеляційної інстанції встановлено, що місцевий господарський суд не вжив достатніх заходів для забезпечення позивачу його права бути належним чином завчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо).

Апеляційний господарський суд встановив, що засідання суду першої інстанції для розгляду справи по суті було призначено ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.03.2019 на 02.04.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.04.2019 року за мотивованим клопотанням позивача розгляд справи було відкладено на 18.04.2019 року. Вказану ухвалу представник позивача отримав 15.04.2019 року. На час судового засідання суд не отримав поштове повідомлення про вручення представнику позивача ухвали суду.

В судовому засіданні 18.04.2019 року розпочато розгляд справи за відсутності представника позивача та оголошено перерву до 24.04.2019 року, про що постановлена відповідна ухвала суду.

Ухвалу суду від 18.04.2019 року про призначення розгляду справи на 24.04.2019 року позивач отримав лише 26.04.2019 року, тобто, після проведення судового засідання та ухвалення рішення у справі.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" (далі - ЄСПЛ) та пункті 23 рішення ЄСПЛ "Гурепка проти України" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Таким чином, враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, місцевий господарський суд не дотримався повною мірою вимог господарського процесуального законодавства щодо належного повідомлення учасника справи (сторони) - позивача та не забезпечив останньому можливості реалізувати надані йому законом права, оскільки розглянув справу за його відсутності.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, поданим сторонами, з урахуванням фактичних і правових підстав позову і заперечень на них, місцевий господарський суд, в свою чергу, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, однак допустив таке порушення норм процесуального права, яке відповідно до пункту 3 частини 3 статті 277 ГПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення від 24.04.2019 року.

За наведених обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Запоріжжя 2012" до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 19/07/16 від 19.07.2016 року та застосування наслідків недійсності правочину .

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Запоріжжя 2012" - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 року у справі № 908/2604/18- скасувати.

Прийняти нове рішення.

"У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Запоріжжя 2012" до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 19/07/16 від 19.07.2016 року та застосування наслідків недійсності правочину - відмовити".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.07.2019 року.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ В.О. Кузнецов

Суддя _________________ О.В. Чус