ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" липня 2019 р.Справа № 916/2458/18

до боржника: товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" (65031, м. Одеса, вул. Одеська, 43 Г, )

про визнання банкрутом Суддя Лепеха Г.А.

Представники:

від ПАТ АБ "Укргазбанк" - Недзельська О.І.

від Одеської міської ради - Каланжова А.О.

від ГУ ДФС в Одеській області - Харькіна А.Д.

від ТОВ "КСТ Девелопмент" - Соболєва О.К.

від Кравченко ОСОБА_1 - ОСОБА_2

ліквідатор - арбітражний керуючий Дарієнко В.Д.

Суть спору: про визнання банкрутом

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.11.2018р., відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Дунайводбуд-17", визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Дунайводбуд-17", розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дарієнко В.Д., здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття справи про банкрутство.

Ухвалою попереднього засідання від 21.12.2018р. затверджено поданий розпорядником майна та визнаний судом реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Одеської області від 15.01.2019р. визнано банкрутом ТОВ "Дунайводбуд-17", відкрито строком на дванадцять місяців ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

Ліквідатор звернувся до суду з заявою (від 26.03.2019р. вх. №3-211/19) про витребування майна ТОВ "Дунайводбуд-17" з незаконного володіння ТОВ "КСТ ДЕВЕЛОПМЕНТ", а саме нежитлові будівлі загальною площею 1995,6 кв.м., опис: нежила будівля Адміністративна будівля літ. "З", 360,3 кв.м., нежила будівля Лісорама літ. "Ж", нежила будівля Док літ. "В", нежила будівля Док літ. "Е", нежила будівля Док літ. "Д", 771,9 кв.м., нежила будівля Котельна літ. "И", 53,1 кв.м., нежила будівля Склад літ. "К", 278,8кв.м., нежила будівля Склад літ. "Л", 520,5 кв.м., нежила будівля Прохідна літ. "Г1", 11,0 кв.м., Шийка погребу літ. "А", Навіс літ. "М", Навіс літ. "Б", Навіс літ. "Д1", Навіс літ. "Г", за адресою: АДРЕСА_1 , які розташовані на земельних ділянках кадастровий номер: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 цільове призначення: для експлуатації та обслуговування промислової бази: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1.

Також, ліквідатором надано до суду уточнення до вказаної заяви (від 22.04.2019р. вх. №3-312/19), де просить суд визнати недійсними договори від 18.08.2017р. між АТ "Укргазбанк" та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги за кредитним договором №001/255/КЛ-13 від 26.03.2013 року, про відступлення права вимоги за іпотечним договором №001/255/3-13, посвідчений 18.08.2017р.; про відступлення права вимоги за договором поруки №001/255/11-13 від 26.03.2013 року,що укладений між ПАТ АБ "Укргазбанк", ОСОБА_4 та ТОВ "Дунайводбуд-17"; визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" право власності на нежитлові і будівлі загальною площею 1995,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , які розташовані на земельних ділянках кадастровий номер: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1;витребування із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" належні на праві власності ТОВ "Дунайводбуд-17" вказані будівлі.

ТОВ "КСТ ДЕВЕЛОПМЕНТ", а також ФОП ОСОБА_3 , ТОВ Компанія Партнер нерухомість, ТОВ ШІЛТОН-КТ надали до суду заперечення на заяву арбітражного керуючого, відповідно до яких просять суд відмовити у задоволенні вказаної заяви у повному обсязі.

Поряд з цим, до господарського суду надійшло клопотання ТОВ "КСТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" про закриття провадження з розгляду заяви ліквідатора ТОВ "Дунайводбуд-17".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.03.2019р. заяву ліквідатора (вх. №3-211/19) про витребування майна ТОВ "Дунайводбуд-17" з незаконного володіння ТОВ "КСТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" призначено до розгляду в засіданні суду.

Розглянувши заяву ліквідатора від 26.03.2019р. та уточнення до неї від 22.04.2019р., надані відзиви та належні докази до них суд встановив.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями ч. 4 ст. 10 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Виходячи з аналізу статті 20 Закону про банкрутство, норма вказаної статті регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

Отже, статтею 20 вказаного Закону встановлено спеціальні підстави, за наявності яких можливе визнання правочинів (договорів) недійсними у межах провадження у справі про банкрутство. Тому, звернення арбітражного керуючого або конкурсного кредитора із заявою в порядку статті 20 вказаного Закону зумовлює необхідність встановлення судом наявності чи відсутності підстав, які передбачені саме даною статтею, а не нормами Цивільного кодексу України, з відповідними правовими наслідками, передбаченими даною статтею.

Так, за приписами наведених вище норм вбачається, що необхідною умовою для розгляду даних видів спорів, в межах справи про банкрутство, зокрема, про визнання договору не дійсним, є учать саме боржника. Тобто, для визнання договору недійсним, боржник (банкрут ТОВ "Дунайводбуд-17") має бути стороною цього договору.

В даному випадку ТОВ "Дунайводбуд-17" не є стороною договору, що є предметом спору, про відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" та ФОП ОСОБА_5 М.В. Отже правила, передбачені ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не можуть застосовуватись при розгляді цього спору.

Виходячи з викладеного, спір про визнання договору не дійсним, в якому боржник (банкрут) не є стороною, не може розглядатись в межах справи про банкрутство боржника ТОВ "Дунайводбуд-17".

Стосовно розгляду інших вимог ліквідатора, таких як витребування майна боржника з незаконного володіння, визнання за ним права власності, вони не можуть бути розглянуті судом окремо без вирішення спору про визнання договору не дійсним, бо саме ці дії є наслідками договорів від 18.08.2017р. про відступлення права вимоги.

Положеннями ст. 40 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначені функції господарського суду у ліквідаційній процедурі та передбачено право господарського суду призначати ліквідатора банкрута; призначати членів ліквідаційної комісії; розглядати скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. До інших повноважень, визначених Законом віднесено право господарського суду виносити ухвалу за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого про визнання недійсним договору або спростування майнових дій боржника (ч.4 ст. 20 Закону); розглядати спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціоні, у тому числі визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (ч.8 ст. 44 Закону); розгляд клопотань комітету кредиторів (ч.2 ст. 37 Закону), розгляд звітів ліквідатора (ст. 46 Закону), інші.

Розгляд заяв з вимогами щодо зобов`язання особи повернути майно банкрута, визнання договору (де боржник не є учасником договору) недійсним, визнання за банкрутом права власності на нерухоме майно, а також визнання недійсним та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, у межах справи про банкрутство не передбачено.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України закріплено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги ліквідатора такими, що не можуть розглядатись в межах справи про банкрутство, тому провадження з розгляду заяви ліквідатора ТОВ "Дунайводбуд-17" арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. (від 26.03.2019р. вх. №3-211/19) та уточнення до вказаної заяви (від 22.04.2019р. вх. №3-312/19) підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 10, 20, 38, 40, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п.8 ч. 1 ст.20, ст.ст. 73-76, ч.1 ст. 86, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження з розгляду заяви ліквідатора ТОВ "Дунайводбуд-17" арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. (від 26.03.2019р. вх. №3-211/19) та уточнення до вказаної заяви (від 22.04.2019р. вх. №3-312/19).

Повний текст ухвали складено та підписано 17.07.2019р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.4 ст. 8 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, 235 ГПК України та може бути оскаржена у відповідності до ч.2 ст.8 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 254, 255 ГПК України .

Суддя Г.А. Лепеха