ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/731/19

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Абрамова В.Д.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи-підприємця Бойка Віталія Борисовича

до приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

про визнання недійсним рішення комісії,

за участю представників:

позивача: Мукомел В.Р. (ордер, серії ВН №061855, від 19.02.2019 року);

відповідача: Конєвої Л.Л. (ордер, серії КС №494701, від 13.12.2018 року),

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2019 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Бойка Віталія Борисовича (далі - позивач) до приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (далі - відповідач) про скасування оперативно-господарської санкції.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на неправомірне прийняття відповідачем рішення про нарахування позивачу обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, оформленого протоколом №273 від 18.06.2018 року.

Ухвалою суду від 18.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання відкладено на 17 квітня 2019 року.

15 квітня 2019 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

17 квітня 2019 року через канцелярію суду позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які були задоволені судом. Крім цього, подав заяву про витребування доказів, просив суд витребувати у відповідача оригінали доданих до позовної заяви документів.

17 квітня 2019 року в засіданні представником відповідача було надано для огляду судом оригінали доданих до позовної заяви документів.

Позивач у засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 17.04.2019 року підготовче засідання відкладено на 22 травня 2019 року.

21 травня 2019 року через канцелярію Господарського суду Київської області позивач подав відповідь на відзив від 20.05.2019 року, а також заяву про поновлення процесуального строку для надання відповіді на відзив, яка підлягала задоволенню судом.

Крім цього, 21 травня 2019 року позивач подав клопотання про витребування доказів.

22 травня 2019 року через канцелярію суду представник відповідача подав додаткові пояснення щодо обставин справи.

22 травня 2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено частково.

Представник відповідача в засіданні у задоволенні клопотання про витребування доказів просив суд відмовити.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 12 червня 2019 року.

11 червня 2019 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подала клопотання про визнання додаткових пояснень такими, що не є заявами по суті справи, яке задоволенню судом не підлягало.

Крім цього, представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, просила суд скасувати оперативно-господарську санкцію, оформлену протоколом комісії відповідача №273 від 18.06.2018 року по розгляду акту №039453 від 20.04.2018 року про донарахування позивачу 63 896,32 грн. та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1 921,00 грн.

12 червня 2019 року через канцелярію суду представник відповідача подав додаткові пояснення та документи на виконання вимог ухвали суду від 22.05.2019 року.

12 червня 2019 року представник позивача в засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Ухвалою суду від 12 червня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 03 липня 2019 року.

01 липня 2019 року через канцелярію суду представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, просила суд визнати недійсним рішення по розгляду акту №039453 від 20.04.2018 року про порушення ПКЕЕ, оформленого протоколом комісії приватного акціонерного товариства "Київобленерго" №273 від 18.06.2018 року та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1 921,00 грн.

Ухвалою суду від 03.07.2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 10 липня 2019 року.

10 липня 2019 року через канцелярію суду представник відповідача подала додаткові пояснення щодо обставин справи, а також долучила витребувані судом документи.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила суд позов задовільнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:

06 вересня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Київобленерго" та фізичною особою-підприємцем Бойком Віталієм Борисовичем (далі - позивач) був укладений договір про постачання електричної енергії №0130 (далі - договір), згідно з умовами якого публічне акціонерне товариство "Київобленерго" зобов`язувалось продавати позивачу електричну енергію, а позивач зобов`язувався сплачувати її вартість та здійснювати інші платежі, згідно з умовами цього договору.

Публічним акціонерним товариством "Київобленерго" було змінено назву на приватне акціонерне товариство "КИЇВОБЛЕНЕРГО" (далі - відповідач), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1.2 договору, точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами згідно "Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", та зазначається в додатку №1 "Загальна однолінійна схема електропостачання", що є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), Правилами безпечної експлуатації електроустановок споживачів, Правилами технічної експлуатації електроустановок споживачів та Правилами охорони електричних мереж (далі - ПОЕМ).

Згідно з п. 2.3.1 договору, позивач зобов`язується виконувати умови цього договору.

Відповідно до п. 2.3.5 договору, позивач зобов`язується забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників відповідача за пред`явленням службового посвідчення до розрахункових засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії, до пристроїв релейного захисту, автоматики та зв`язку, до електричних установок для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку, для виконання відключення та обмеження споживання у будь-який час доби.

Пунктом 3.1.4 договору встановлено, що відповідач має право вимагати відшкодування збитків, завданих відповідачу внаслідок порушення позивачем умов цього договору в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.4 договору, у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження.

Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта.

У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

Згідно з п. 9.4. договору, зокрема, цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до "31" грудня 2013 р.

Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії, або перегляд його умов.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на те, що йому стало відомо про те, що приватне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця Бойка Віталія Борисовича про стягнення 63 896,32 грн. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, у зв`язку з тим, що 20 квітня 2018 року представниками відповідача було проведено перевірку грибного цеху, розташованого за адресою: Київська область, Фастівський район, село Велика Мотовилівка, вулиця Шкільна, 29 а (далі - об`єкт), в результаті якої виявлено порушення позивачем Правил користування електричною енергією, про що складено акт про порушення №К039453 від 20.04.2018 року (далі - акт №К039453).

За твердженнями представника позивача, позивач був відсутній під час проведення вищевказаної перевірки, а обставини, викладені в акті №К039453, не відповідають дійсності. Крім цього, позивач послався на те, що він не був повідомлений про засідання комісії, яке відбулось 18 червня 2018 року, а відтак був позбавлений можливості надати свої пояснення щодо факту порушення. Також, позивач не погоджувався із розрахунком відповідача щодо нарахування йому обсягу та вартості не облікованої електроенергії, оскільки, на думку позивача, відповідачем застосовано невірний пункт Методики та безпідставно включено до розрахунку податок на додану вартість.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду, просив скасувати оперативно - господарську санкцію - рішення комісії відповідача з розгляду акту №039453 від 20.04.2018 року про порушення Правил користування електроенергією у споживача, яке оформлене протоколом №273 від 18.06.2018 року - про донарахування позивачу 63 896,32 грн. вартості недооблікованої електроенергії.

01 липня 2019 року через канцелярію суду представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, просила суд визнати недійсним рішення по розгляду акту №039453 від 20.04.2018 року про порушення ПКЕЕ, оформленого протоколом комісії приватного акціонерного товариства "Київобленерго" №273 від 18.06.2018 року та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1 921,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Мала проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що рівність сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом.

15 квітня 2019 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти боргу відповідача перед позивачем заперечував, послався на те, що позовна вимога позивача є безпідставною, а нарахування позивачу вартості не облікованої електричної енергії здійснено відповідачем у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до п. 1.1 Правил користування електричною мережею (далі - ПКЕЕ), ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Згідно з п. 5.1 ПКЕЕ (в редакції, чинній на момент виникнення порушення), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об`єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об`єктом споживача.

Згідно з п. 7.6. ПКЕЕ (в редакції, чинній на момент виникнення порушення), у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

Судом встановлено, що 20 квітня 2018 року представниками відповідача було проведено перевірку грибного цеху, розташованого за адресою: Київська область, Фастівський район, село Велика Мотовилівка, вулиця Шкільна, 29 а (далі - об`єкт), та виявлено порушення позивачем Правил користування електричною енергією, а саме: "самовільне підключення до електромережі енергопостачальника електрообладнання споживача поза засобами обліку електроенергії. А саме: змонтовано безоблікове відгалуження до електрообладнання споживача кабелем АВВГ 4х2,5 мм2 прихованим способом в землі. Електрична енергія, що споживається, не враховується та не оплачується. Споживач порушив п. 7.6 ПКЕЕ", про що складено акт про порушення №К039453 від 20.04.2018 року (далі - акт №К039453).

Згідно з п. 6.41 ПКЕЕ (в редакції, чинній на момент виникнення порушення), у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Як вбачається з матеріалів справи, акт №К039453 був підписаний представниками відповідача Петренком А.Б. , Шатківським А.І. , Білим О.В. , Павельчуком В.А. та представником ПАТ "Київоблгаз" Лучкіним С.Ю. Позивач від надання пояснень стосовно виявленого порушення та підписання акту відмовився, про що в акті міститься відмітка.

Так, акт №К039453 відповідає вимогам, встановленим ПКЕЕ, складений відповідно до вимог законодавства та підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками відповідача.

Відповідно до пп. 1 п. 6.42 ПКЕЕ (в редакції, чинній на момент виникнення порушення), на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Згідно з пп. 2 п. 6.42 ПКЕЕ (в редакції, чинній на момент виникнення порушення), комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Відповідно до пп. 3 п. 6.42 ПКЕЕ (в редакції, чинній на момент виникнення порушення), споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Згідно з пп. 4 п. 6.42 ПКЕЕ (в редакції, чинній на момент виникнення порушення), рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Відповідно до пп. 5 п. 6.42 ПКЕЕ (в редакції, чинній на момент виникнення порушення), споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

24 квітня 2018 року на адресу позивача був направлений лист №6891 із повідомленням про те, що засідання комісії по розгляду акту №К39453 призначене на 03 травня 2018 року о 10 год. 00 хв. та відбудеться за адресою: місто Фастів, вулиця І. Ступака, 27 (кімната 1, 5).

Позивач вищевказаний лист отримав 26 квітня 2018 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, який долучено до матеріалів справи.

03 травня 2018 року на засідання комісії позивач не з`явився, пояснень або зауважень щодо складеного акта №К39453 не надав.

04 травня 2018 року на адресу позивача був направлений лист №744 про те, що наступне засідання комісії по розгляду акту №К39453 відбудеться 18 червня 2018 року з 9:00 год. до 16:00 год. за адресою: місто Фастів, вулиця І. Ступака, 27 (кімната 5 ), що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції за 04 травня 2018 року, який долучено до матеріалів справи.

18 червня 2018 року відбулось засідання комісії з розгляду акту про порушення Правил користування електроенергією у споживача №К039453 від 20.04.2018 року, за результатами якого було прийнято рішення про нарахування позивачу обсягу та вартості електричної енергії, відповідно до пп. 2.1.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) №562 від 04.05.2006 року (далі - Методика), в сумі 63 896,32 грн. за період з 04.10.2017 року до 20.04.2018 року.

22 червня 2018 року відповідачем на адресу позивача був направлений лист з додатками №929 з вимогою оплатити 63 896,32 грн. вартості не облікованої електроенергії, який позивачем було отримано 26 червня 2018 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, долучено до матеріалів справи.

Так, доводи представника позивача про те, що позивач не був повідомлений про засідання комісії 18.06.2018 року спростовуються вищевказаними документами. Крім цього, позивач не був позбавлений можливості надати свої заперечення щодо акту №К039453 або оскаржити вищевказаний акт.

Також, позивач послався на те, що відповідачем невірно здійснено розрахунок та безпідставно застосовано пункт 2.1.7 Методики, оскільки, на його думку, розрахунок мав бути зроблений відповідно до пункту 2.1.5 Методики.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення комісії з розгляду акту про порушення Правил користування електроенергією у споживача №К039453 від 20.04.2018 року, оформлене протоколом №273 від 18.06.2018 року, позивачу здійснено нарахування, згідно з п. 2.1.7 Методики, за 199 днів, за період з 04.10.2017 року до 20.04.2018 року, на суму 63 896,32 грн.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2017 року відповідачем була проведена остання перевірка об`єкта позивача та виявлено порушення позивачем Правил користування електричною енергією, про що складено акт про порушення №К034519 від 03.10.2017 року (далі - акт №К034519).

У судовому засіданні представник відповідача пояснила, що позивачем грошові кошти за порушення Правил користування електричною енергією були сплачені в повному обсязі.

Так, відповідачем правомірно нараховано 63 896,32 грн. боргу за період з 04.10.2017 року до 20.04.2018 року.

Відповідно до пп. 7 п. 2.1 Методики, Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, як підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Згідно з п. 2.9 Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у

підпункті 7 пункту 2.1 цієї Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт.год), розраховується за формулою (2.7) Методики, W доб.с.п. = P с.п. х t вик.с.п.,

де P с.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулами:

у разі підключення до однієї фази

P с.п. = I · U ном.фаз. · cos(фі);

у разі підключення до трьох фаз

P с.п. = 3 · I · U ном.фаз. · cos(фі),

де I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил

улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), А.

Поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни,

передбачені законодавством у сфері метрології.

За згодою сторін сила струму може бути визначена виходячи із сили струму навантаження електроустановки при підключенні усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології;

U ном.фаз. - номінальна фазна напруга, кВ;

cos(фі) - косинус кута між фазною напругою U фаз та струмом навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни. передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cos(фі) приймається рівним 0,9;

t вик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби (приймається - 12 год./добу).

Для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за Д пер. береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення.

Згідно з пп. 2 п. 2.9 Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 пункту 2.1 цієї глави, зразки кабелів (проводів), через які було здійснено самовільне підключення, можуть вилучатися, про що робиться відповідний запис в акті про порушення. Місце вилучення зразків позначається на схемі.

Відповідно до пп. 3 п. 2.9 Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 пункту 2.1 цієї глави, Методика застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж, про, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час проведення перевірки був вилучений у позивача безобліковий кабель, запакований у кульок та опломбований, про що зазначено в пункті "додаткові відомості" в акті №К039453. Вищевказаний доказ був оглянутий судом.

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на те, що відповідачем невірно здійснено розрахунок та помилково застосовано пункт 2.1.7 Методики є безпідставними, оскільки за порушення позивачем п. 7.6 ПКЕЕ відповідачем вірно здійснено розрахунок на підставі п. 2.1.7 Методики за формулою 2.7 Методики.

Також представник позивача послалась на те, що під час здійснення розрахунку відповідачем безпідставно включено до вартості не облікованої електричної енергії податок на додану вартість, оскільки рішення відповідача про нарахування вартості недорахованої електричної енергії є оперативно - господарською санкцією, тому до вартості недорахованої електричної енергії не включається податок на додану вартість.

Доводи позивача спростовуються, у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 1.2 ПКЕЕ (в редакції, чинній на момент виникнення порушення), електрична енергія (активна) - енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару; недоврахована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

Згідно з п. а ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Так, електрична енергія - енергоносій є товаром на ринку, а відтак є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з ПКЕЕ, недоврахована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований засобами обліку або врахований неправильно, а тому відповідач правомірно визначив обсяг недоврахованої електричної енергії з урахуванням ПДВ у розмірі 63 896,32 грн.

Зазначена правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справах №916/1425/14 від 06.03.2018 року, №923/1013/17 від 15.06.2018 року, №911/784/17 від 11.12.2018 року.

Відтак, вимога позивача про визнання недійсним рішення комісії є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. ч. 1, 2, 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", п. а ст. 185 Податкового кодексу України, п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. ч. 1, 7 ст. 193, ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 530, ст. 610, ст. 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 12, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ст. ст. 14-15, ст. 18, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 86, ч. 1 ст. 123, п. 2 ч. 4 ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у позові фізичної особи-підприємця Бойка Віталія Борисовича до приватного акціонерного товариства "Київобленерго" про визнання недійсним рішення комісії.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 15.07.2019 року.

Суддя С. Грабець