ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" липня 2019 р. Справа№ 910/15197/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Хрипуна О.О.

секретар судового засідання Мельничук О.С.

за участю представників сторін

від позивача - ОСОБА_2,

від відповідача - Абросімов С.С.,

від третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 (повний текст рішення складено 26.02.2019)

у справі №910/15197/18 (суддя Сівакова В.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьк Логістик"

до Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Діамантбанк" Тімоніна Олександра Олексійовича

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1

про визнання зобов`язання таким, що виконані належним чином та припинені належним чином, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьк Логістик" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Діамантбанк" Тімоніна Олександра Олексійовича про визнання зобов`язання таким, що виконані належним чином та припинені належним чином.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано:

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьк Логістик" за договором про надання кредитної лінії № 080 від 09.07.2015 з усіма змінами і доповненнями такими, що виконані належним чином та припинені належним виконанням;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьк Логістик" за договором про надання кредитної лінії № 081 від 09.07.2015 з усіма змінами і доповненнями такими, що виконані належним чином та припинені належним виконанням;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьк Логістик" за договором про надання кредитної лінії № 111 від 30.09.2015 з усіма змінами і доповненнями такими, що виконані належним чином та припинені належним виконанням;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьк Логістик" за договором про надання кредитної лінії № 112 від 01.10.2015 з усіма змінами і доповненнями такими, що виконані належним чином та припинені належним виконанням.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьк Логістик" 7 048 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 року у справі №910/15197/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

29.03.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьк Логістик" надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 року у справі №910/15197/18 та призначено розгляд справи на 16.05.2019 року.

11.05.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю залучити до участі у справі іншого адвоката враховуючи процедуру ліквідації та забезпечити явку представника в судове засідання 16.05.2019 року.

05.06.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" надійшли додаткові пояснення щодо окремого питання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 відкладено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 року у справі №910/15197/18 до 06.06.2019

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 11.07.2019 року.

10.06.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

В судовому засіданні 11.07.2019 року представник позивача подав заяву про відвід головуючому судді Агриковій О.В.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про відвід.

Так, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість зазначеної заяви про відвід головуючому судді Агриковій О.В. у справі №910/15197/18 з огляду на таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року встановлено, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

За рішенням у справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 (104) як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, № 86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

За рішенням у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Згідно зі ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. За змістом ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивований.

Подана заява про відвід головуючого судді Агрикової О.В. у справі №910/15197/18 мотивована тим, що суддя Агрикова О.В. своїми висловлюваннями на адресу представника позивача надала підстави сумніватись у своїй неупередженості та об`єктивності.

На думку позивача, з висловленої позиції головуючого судді, позивачу вбачається її небажання глибоко вникати в суть правовідносин між сторонами і ретельно досліджувати надані позивачем письмові докази по справі.

Також, на думку заявника під головуванням судді Агрикової О.В. раніше ніколи не розглядались спори, предметом яких були б удавані правочини, отже позивач вважає, що головуюча суддя немає в таких справах відповідного досвіду.

Викладені обставини викликають у позивача суб`єктивне враження про те, що головуюча суддя Агрикова О.В., порушуючи принцип рівності сторін в процесі не об`єктивно і упереджено ставиться до сторони позивача з невідомих позивачу причин.

Враховуючи той факт, що підставою відводу стала незгода сторони з висловленням головуючого судді стосовно дослідження матеріалів справи, а також необґрунтована думка позивача стосовно досвіду головуючого судді, колегія суддів зазначає щодо необґрунтованості заявленого відводу.

Водночас, згідно із частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відтак, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьк Логістик" про відвід головуючого судді Агрикової О.В. у справі №910/15197/18, колегія суддів вважає її необґрунтованою, оскільки наведені заявником доводи у її обґрунтування, не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, для відводу судді від розгляду даної справи. Заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що провадження у справі підлягає зупиненню, а справа - передачі для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 39, 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцьк Логістик" про відвід головуючого судді Агрикової О.В. у справі №910/15197/18 - необґрунтованою.

2. Провадження у справі № 910/15197/18 зупинити.

3. Матеріали справи № 910/15197/18 передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

О.О. Хрипун