ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2000/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.

розглянувши заяву малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» про забезпечення позову за (вх.№ 2-3311/19 від 12.07.2019р.)

по справі № 916/2000/19

за позовом малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Калініна, буд.4-А, )

до відповідача 1 Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради (67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, буд. 21, )

до відповідача 2 товариства з обмеженою відповідальністю «Сатілір» (65091, м.Одеса, вул. Розумовська, буд.15, кв.9, )

про визнання недійсним та скасування рішення місцевої ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

ВСТАНОВИВ:

12.07.2019р. мале спортивно-оздоровче приватне підприємство «БЕДБОЙЗ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради та товариства з обмеженою відповідальністю «Сатілір», в якій просить суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення Затоківської селищної ради від 05 липня 2019 року № 1157 Про передачу ТОВ Сатілір земельної ділянки в оренду.

- визнати недійсним договору оренди земельної ділянки від 05 липня 2019 року, укладений між Затоківською селищною радою та товариством з обмеженою відповідальністю Сатілір, щодо надання в користування земельної ділянки, загальною площею 1, 7383 га, кадастровий помер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що за малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «БЕДБОЙЗ» зареєстровано право власності на базу відпочинку «Граніт», належні позивачу будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, загальною площею 17 750 кв.м., яка протягом 2002-2012р.р. перебувала в користуванні позивача на підставі договору оренди земельної ділянки від 13.06.2002р., укладеного між позивачем та Затоківською селищною радою строком на 25 років для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Граніт», який було достроково розірваний на підставі рішення господарського суду Одеської області від 06.03.2012р. у справі № 17/17-5098-2011. В подальшому, 05.07.2019р. Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради на підставі свого рішення № 1157 від 05.07.2019р. передала за договором оренди від 05.07.2019р. зазначену земельну ділянку в оренду ТОВ «Сатілір».

Позивач зазначає, що з січня 2019 року на адресу його адресу почали регулярно поступати вимоги звільнити земельну ділянку та передати значну частину бази відпочинку «Граніт» у володіння інших осіб. Із часу прийняття Затоківською селищною радою оскаржуваного рішення, до бази відпочинку "Граніт стали майже кожного дня навідуватися представники ТОВ «Сатілір» у супроводі громадських організацій та окремих активістів, із закликами негайно звільнити орендовану земельну ділянку та прибрати своє майно.

При цьому, позивач наголошує, що ТОВ «Сатілір» ні на праві власності, ні на праві користування чи будь-якому іншому речовому праві не належить жодний із об`єктів, розташованих на території бази відпочинку «Граніт», які перебувають у виключній одноособовій власності позивача.

Одночасно з поданням позовної заяви до суду, позивачем малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «БЕДБОЙЗ» до Господарського суду Одеської області було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 1, 7383 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває в оренді товариства з обмеженою відповідальністю «Сатілір» на підставі договору оренди земельної ділянки від 05 липня 2019 року;

- заборони Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської міськради вчиняти будь-які дії та приймати рішення, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою, загальною площею 1, 7383 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: Одеська АДРЕСА_1 , а також передачу цієї земельної ділянки у власність товариства з обмеженою відповідальністю «Сатілір», іншим фізичним та юридичним особам, надання її в користування іншим фізичним та юридичним особам;

- встановлення обов`язку товариству з обмеженою відповідальністю «Сатілір», його посадовим та службовим особам, працівникам і уповноваженим особам, а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам і організаціям, які пов`язані із товариством з обмеженою відповідальністю «Сатілір» відповідними договірними зобов`язаннями, не перешкоджати малому спортивно-оздоровчому приватному підприємству «БЕДБОЙЗ», його посадовим та службовим особам, працівникам і уповноваженим особам, а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам і організаціям, які пов`язані із малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «БЕДБОЙЗ» відповідними договірними зобов`язаннями, у вільному доступі та використанні за призначенням будівель і споруд бази відпочинку «Граніт», їх обслуговуванні, які належать малому спортивно-оздоровчому приватному підприємству «БЕДБОЙЗ» та розташовані на земельній ділянці, загальною площею 1,7383 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває в оренді товариства з обмеженою відповідальністю «Сатілір».

В обґрунтування заяви, позивач посилається на те, що Затоківська селищна рада, будучи уповноваженим територіальною громадою власником спірної земельної ділянки, може відчужити її співвідповідачу або іншим особам, чи права на неї, що, у випадку прийняття рішення суду на користь позивача, унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача в межах даної справи, який буде змушений знову вдаватися до судових процесів, зокрема, з приводу визнання відповідних дій, рішення, правочину незаконними та недійсними, що, безумовно, потребує значних зусиль та додаткових витрат позивача. За таких умов, прийняте судове рішення по суті спору фактично залишиться невиконаним, не зумовлюючи настання реальних правових наслідків його ухвалення.

На підставі зазначеного, позивач вважає, що є необхідність забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельну ділянку, загальною площею 1, 7383 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває в користуванні ТОВ «Сатілір» на підставі оскаржуваного договору оренди, а також заборони Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської міськради вчиняти будь-які дії та приймати рішення, спрямовані на розпорядження зазначеною земельною ділянкою, передачу її у власність товариства з обмеженою відповідальністю «Сатілір», іншим фізичним та юридичним особам, надання її в користування іншим фізичним та юридичним особам.

Також, обґрунтовуючи заяву, позивач зазначає, що юридична можливість створення ТОВ «Сатілір» - як правомочним орендарем земельної ділянки - перешкод позивачу у вільному доступі та використанні за цільовим призначенням належних йому будівель і споруд бази відпочинку «Граніт», які розташовані на земельній ділянці, яка перебуває в оренді ТОВ «Сатілір», фактично знівельовує право власності позивача на такі будівлі і споруди, істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист позивачем його права власності на це майно.

На підставі наведеного, позивач вважає, що є необхідність забезпечення позову шляхом встановленням обов`язку товариству з обмеженою відповідальністю «Сатілір», його посадовим та службовим особам, працівникам і уповноваженим особам, а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам і організаціям, які пов`язані із товариством з обмеженою відповідальністю «Сатілір» відповідними договірними зобов`язаннями, не перешкоджати позивачу, його посадовим та службовим особам, працівникам і уповноваженим особам, а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам і організаціям, які пов`язані із позивачем відповідними договірними зобов`язаннями, у вільному доступі та використанні за цільовим призначенням належних йому будівель і споруд бази відпочинку «Граніт», їх обслуговуванні, які розташовані на земельній ділянці, що перебуває в користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Сатілір» на підставі оскаржуваного договору оренди.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви вбачається, що мале спортивно-оздоровче приватне підприємство «БЕДБОЙЗ» припускає можливість, що Затоківська селищна рада, будучи уповноваженим територіальною громадою власником спірної земельної ділянки, може відчужити її співвідповідачу або іншим особам чи права на неї, що у випадку прийняття рішення суду на користь позивача унеможливить ефективний захист, а отже поновлення порушених прав позивача в межах даної справи.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Між тим, позивачем не надано до суду будь-яких доказів, які свідчать про намір Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради відчужити земельну ділянку, загальною площею 1, 7383 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є - територіальна громада селища міського типу Затока в особі затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (), а орендарем є товариство з обмеженою відповідальністю «Сатілір», згідно з відомостями, які міститься в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.07.2019р.

Більш того, як вбачається з позовної заяви, між відповідачами 05.07.2019р. укладено договір оренди земельної ділянки від 05.07.2019р., відповідно до п.п.1,2 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування на підставі рішення XLII сесії VII скликання Затоківської селищної ради від 05.2019р. за №1157, в оренду терміном на 49 (сорок дев`ять) років земельну ділянку, цільове призначення якої: 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вид використання земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. Категорія зазначеної земельної ділянки землі рекреаційного призначення. Номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно : 32250592 від 04.07.2019р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 103, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним номером 172623096 від 04 липня 2019р., виданого державним реєстратором Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради Одеської області, ОСОБА_1 ; В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1, 7383 га., в межах згідно з планом, у тому числі за земельними угіддями: інші 1.7383 га.

Таким чином, за відсутністю доказів, які свідчать про намір Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради про намір відчужити спірну земельну ділянку, у суду відсутні підстави для задоволення заяви позивача в частині забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельну ділянку, загальною площею 1, 7383 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває в оренді товариства з обмеженою відповідальністю «Сатілір» на підставі договору оренди земельної ділянки від 05 липня 2019 року та заборони Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської міськради вчиняти будь-які дії та приймати рішення, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою, загальною площею 1, 7383 га, кадастровий номер НОМЕР_2 027 НОМЕР_3 0196, яка розташована за адресою: Одеська АДРЕСА_1 , а також передачу цієї земельної ділянки у власність товариства з обмеженою відповідальністю «Сатілір», іншим фізичним та юридичним особам, надання її в користування іншим фізичним та юридичним особам.

Щодо вимог заяви про забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку товариству з обмеженою відповідальністю «Сатілір», його посадовим та службовим особам, працівникам і уповноваженим особам, а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам і організаціям, які пов`язані із товариством з обмеженою відповідальністю «Сатілір» відповідними договірними зобов`язаннями, не перешкоджати малому спортивно-оздоровчому приватному підприємству «БЕДБОЙЗ», його посадовим та службовим особам, працівникам і уповноваженим особам, а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам і організаціям, які пов`язані із малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «БЕДБОЙЗ» відповідними договірними зобов`язаннями, у вільному доступі та використанні за призначенням будівель і споруд бази відпочинку «Граніт», їх обслуговуванні, які належать малому спортивно-оздоровчому приватному підприємству «БЕДБОЙЗ» та розташовані на земельній ділянці, загальною площею 1,7383 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 смт АДРЕСА_1 , що перебуває в оренді товариства з обмеженою відповідальністю «Сатілір», суд зазначає, що заявником не надано будь-яких доказів, підтверджуючих здійснення ТОВ «Сатілір» або юридичними / фізичними особами, пов`язаними з останнім, перешкод у вільному доступі та використанні за призначенням будівель і споруд бази відпочинку «Граніт», що належить позивачу на праві приватної власності.

За таких обставин, господарський суд вважає заяву малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» про забезпечення позову необґрунтованою, у зв`язку з чим така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «БЕДБОЙЗ» про забезпечення позову (вх.№ 2-3311/19 від 12.07.2019р.) у справі №916/2000/19 відмовити.

Ухвала набрала законної сили 15.07.19р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Ю.І. Мостепаненко