ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2019 р. Справа№ 910/14133/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Агрикової О.В.

Михальської Ю.Б.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна"

на рішення господарського суду міста Києва

від 22.01.2019 (повний текст рішення складено 04.02.2019)

у справі №910/14133/18 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-Авто-Транс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна"

про стягнення 117182,24 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта-Авто-Транс" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" про стягнення 117182,24 грн, з яких: 116000,00 грн основного боргу, 1182,24 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неповерненням відповідачем позивачу надлишково перерахованих орендних платежів за договором №ДАТ-060318/ОВ оренди від 06.03.2018.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.01.2019 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" (03127, м. Київ, проспект Голосіївський, б. 132; ідентифікаційний код 32493177) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-Авто-Транс" (27400, Кіровоградська обл., м. Знам`янка, вул. Дмитрівська, б. 84, офіс 42; ідентифікаційний код 40555396) заборгованість в сумі 116000 (сто шістнадцять тисяч) грн, 1182 (одну тисячу сто вісімдесят дві) грн 24 коп 3% річних, 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/14133/18 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права. При цьому скаржник зазначив, що суд першої інстанції надав перевагу актам здачі-прийняття робіт, провівши арифметичні дії по складанню сум, які були зазначені в актах, дійшов до висновку, що загальна сума орендної плати за весь період оренди склала 1581300 грн, та дійшов висновку про те, що різниця між сумами, зазначеними в актах та банківських виписок позивача (відповідно до яких позивач перерахував відповідачу 1697300 грн) - це надмірно сплачені кошти відповідачу, що підлягають поверненню позивачу. Проте, на думку скаржника розрахунок сум орендних платежів має ґрунтуватися на умовах договору оренди та фактичних даних (обставинах) початку та закінчення оренди майна, що також зазначається в п.4.7 договору. Так, відповідач стверджує, що 23.03.2018 передав позивачу в користування 26 вагонів, що підтверджується актом №74-18 від 30.04.2018, в якому було зазначено про завантаження 26 вагонів. Отже, на думку відповідача, в користуванні у позивача з 23.03.2018 по 30.04.2018 (протягом) було 26 вагонів, а тому у відповідності до п.4.1 договору, позивач мав оплатити відповідачу 1064700 грн (26*39*1050). В подальшому 01.05.2018 відповідач передав позивачу 1 вагон, що підтверджується актом №7-18-1 від 31.05.2018. Отже, на думку відповідача, в користуванні у позивача станом на 01.05.2018 перебувало 27 вагонів, а тому позивач мав оплатити відповідачу за користування 27 вагонами з 01.05.2018 по 31.05.2018 (31 доба) 878850 грн (27*31*1050). Скаржник вказує, що позивач мав би сплатити відповідачу за користування 27 вагонами за період від дати початку оренди (23.03.2018) по дату повернення вагонів (01.06.2 грн (1064700грн + 878850 грн), проте фактично позивач сплатив відповідачу 1697300 грн, недоплативши останньому за користування вагонами 246250 грн. Також скаржник зазначив, що судом першої інстанції не враховано на не надано оцінку тому факту, що є визнаний сторонами факт пошкодження та ремонту вагону, а в матеріалах справи міститься доказ отримання позивачем 08.06.2018 акту №74-2 від 31.05.2018 на суму 78750 грн (щодо якого не було заявлено незгоду позивача), а також те, що в п. 4.4 договору оренди чітко встановлений строк по закінченню якого акт вважається погодженим та підписаним орендарем, внаслідок чого прийшов до невідповідних висновків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/14133/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" на рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/14133/18; зупинено дію рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/14133/18 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги. Постановлено здійснювати апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

03.04.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшла відповідь на відзив та клопотання, в якому відповідач просить здійснювати розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, посилаючись на те, що вказана справа має важливе значення для сторін, а присутність сторін на судовому засіданні дасть можливість надати суду більш повні пояснення.

Згідно останнього розпорядження Північного апеляційного господарського суду у справі №910/14133/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/14133/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Агрикова О.В., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" на рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/14133/18 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Агрикової О.В, Михальської Ю.Б. Відхилено клопотання скаржника, в якому він просив здійснювати розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи. Постановлено апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

06.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-Авто-Транс", як орендарем, та відповідачем, як орендодавцем, було укладено договір №ДАТ-060318/ОВ оренди (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування на умовах оренди рухомий склад - залізничні вагони (далі - РС).

Розділом 4 Договору сторони погодили наступне.

Орендна плата за користування одиницею Рухомого складу "люкові напіввагони" за добу становить 875,00 грн., крім того, ПДВ 175,00 грн., всього з ПДВ 1050,00 грн. Орендна плата за користування одиницею Рухомого складу "вагони-зерновози" за добу становить 708,35 грн., крім того, ПДВ 141,67 грн. всього з ПДВ 850,00 грн. Орендна плата за перший та останній місяць оренди, сплачується Орендарем у формі 100% попередньої оплати, на підставі рахунку Орендодавця у строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку, до моменту відправлення РС на станцію першого навантаження, зазначену в інструкції Орендаря. Наступні платежі орендної плати здійснюються Орендарем Орендодавцю щомісячно, не пізніше 5-го числа поточного календарного місяця оренди РС, на підставі рахунків Орендодавця. Орендна плата та інші платежі за цим Договором сплачуються Орендарем в національній валюті України - гривні, шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів з поточного рахунку Орендаря на поточний рахунок Орендодавця, зазначений у цьому Договорі. Сторони щомісячно складають та підписують Акт наданих послуг. Орендар повинен протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання оригіналу Акту наданих послуг підписати останній або у цей же термін скласти та надіслати Орендодавцеві мотивовану відмову від його підписання. В іншому випадку Акт наданих послуг вважається погодженим та підписаним Орендарем. По закінченню терміну оренди, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати прибуття орендованого РС на станцію призначення (станцію повернення РС з оренди), визначену Орендодавцем, Сторони складають Акт наданих послуг та Акт звірки взаємних розрахунків, які є підставою для проведення остаточних розрахунків. Орендна плата нараховується з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі РС в оренду (дати прибуття РС на станцію передачі в орендне користування) і до дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі РС з оренди (дати прибуття РС на станцію повернення з оренди, визначену Орендодавцем). Дата підписання Актів повинна відповідати даті прибуття РС на станцію передачі/повернення РС в/з оренди відповідно. Після прибуття РС на станцію навантаження, зазначену в інструкції Орендаря, Орендар зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів надати Орендодавцеві копії залізничних накладних, що підтверджують прибуття РС.

Строк дії договору сторонами погоджено п. 5.1 Договору з дати його підписання і діє до 06.09.2018, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Підставою для звернення з даним позовом до суду позивач вказує на неповернення відповідачем позивачу надлишково перерахованих орендних платежів за договором № ДАТ-060318/ОВ оренди від 06.03.2018.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

Згідно із ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Як передбачено частинами 1 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст. 286 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Колегією суддів встановлено, що у відповідності до наявних в матеріалах справи актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №74-18 від 30.04.2018, №74-18-1 від 31.05.2018, №78-18 від 31.05.2018, які підписані сторонами та скріплені їх печатками без зауважень чи заперечень, відповідачем було надано позивачу послуг на загальну суму 1581300,00 грн.

При цьому як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №78-18 від 31 травня 2018 року, у період з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року, у тимчасове платне користування на умовах оренди було передано 22 вагони. Таким чином за надання послуг за користування вищевказаною кількістю вагонів позивач повинен був сплатити 716100,00 грн. (сімсот шістнадцять тисяч сто гривень 00 копійок), з урахуванням ПДВ (Розрахунок: 22 х 1050 х 31 = 716100,00). Однак відповідач, складаючи вищевказаний Акт, розрахував вартість за тимчасове платне користування на умовах оренди вагонами на загальну суму 813750,00 грн. (вісімсот тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), з урахуванням ПДВ (Розрахунок: 25 х 1050 х 31 = 813750,00). Тобто на 97650,00 грн. (дев`яносто сім тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок) більше. Фактично сума у розмірі 97650.00 грн. (дев`яносто сім тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок) дорівнює загальній вартості послуг оренди, обчисленої за користування трьома вагонами протягом 31-го дня за ціною 1050,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят гривень 00 копійок) з ПДВ за добу. Таким чином, відповідач в Акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 78-18 від 31 травня 2018 року, за період з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року, нарахував орендну плату за користування вагонами у кількості 25 одиниць. При цьому помилково в графі "Коментар" не було зазначено три вагони, якими користувався позивач, а саме: №52826658, №52903176, №52903218.

Таким чином, твердження скаржника про те, що позивач мав би сплатити відповідачу за користування 27 вагонами за період від дати початку оренди (23.03.2018) по дату повернення вагонів (01.06.2 грн (1064700грн + 878850 грн) є безпідставними.

Згідно наявних в матеріалах справи банківських виписок позивач оплатив відповідачу 1697300,00 грн.

01.06.2018 орендарем було повернуто орендодавцю за актами приймання-передавання вагона 27 одиниць рухомого складу з відміткою про відсутність технічних несправностей.

Виходячи зі змісту п. 4.7 Договору у випадку повернення орендованого РС у повному складі на станцію призначення раніше сплаченого терміну оренди, орендодавець виконує звірку взаємних розрахунків з орендарем та повертає надлишково перераховані кошти орендарю протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання Акту наданих послуг.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №150818/П-А від 15.08.2018 про повернення надлишково перерахованих коштів за оренду рухомого складу у розмірі 116000,00 грн та з проханням підписати акт наданих послуг в порядку пункту 4.7 Договору.

Відповідач відповіді на вказану претензію не надав, грошових коштів позивачу не повернув.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 116000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача про те, що ним 06.06.2018 направлено позивачу акт здачі-прийняття робіт № 74-2 від 31.05.2018 на суму 78750,00 грн. та рахунок компенсації витрат по ремонту вагону, а позивачем не надано заперечень на такий акт, з огляду на що, на думку відповідача, вказаний акт вважається підписаним позивачем в порядку пункту 4.5 Договору без заперечень, а тому кошти в розмірі 18350,00 є зарахованими в рахунок часткової оплати по такому акту, правомірно не прийнято судом першої інстанції до уваги, оскільки претензією №150818/П-А від 15.08.2018 позивач заперечив проти такого акту та просив надати документальне підтвердження витрат на усунення несправностей та проведення ремонтних робіт.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1182,24 грн., нарахованих за період з 16.06.2018 по 17.10.2018.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено вище, відповідач у встановлений строк свого обов`язку по оплаті вартості виконаних позивачем робіт не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком 3% річних, та вважає, що з урахуванням факту порушення відповідачем грошового зобов`язання, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1182,24 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування ухвали суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду не вбачається.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/14133/18 - без змін.

Матеріали справи №910/14133/18 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Агрикова

Ю.Б. Михальська