УХВАЛА

м. Київ

17.07.2019Справа № 910/9255/19
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю ««Галич Екофрукт» про забезпечення позову у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Галич Екофрукт»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо»

про стягнення заборгованості в розмірі 624 436,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галич Екофрукт» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» про стягнення заборгованості в розмірі 624 436,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору поставки № 12/12-2018/121218-25/1Г від 12.12.2018 року належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті поставленого товару, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.

У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по договору поставки в розмірі 472 438,63 грн., 140 306,14 грн. пені, 11 692,13 грн. 3% річних.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову в якій просить суд забезпечити позов шляхом: накладення арешту на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках, що належать товариству з обмеженою відповідальністю «Гіппо» та накладенням арешту на нерухоме майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Гіппо».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що ціна позову складається із договору поставки у розмірі 472 438,63 грн., 140 306,14 грн. пені, 11 692,13 грн. 3% річних, разом 624 436,90 грн. А, статутний капітал відповідача становить 18 500,00 грн., що в десятки разів менше за ціну позову. В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься інформація про судові справи де товариство з обмеженою відповідальністю «Гіппо» теж виступає відповідачем, а предметом спору є стягнення дебіторської заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Гіппо» зобов`язань щодо оплати одержаного товару. На думку позивача, дані обставини підтверджують неплатоспроможність ТОВ «Гіппо», що в свою чергу призведе до відсутності коштів чи активів за рахунок котрих можна було б виконати рішення суду про стягнення заборгованості за поставлений товар.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 1 статті 140 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши надані суду докази та обставини, викладені у заяві про забезпечення позову, суд вважає їх не обґрунтованими, оскільки, заявником не надав доказів на підтвердження того факту, що невжиття запобіжних заходів порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - товариство з обмеженою відповідальністю «Галич Екофрукт».

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Галич Екофрукт» про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції безпосередньо до суду апеляційної інстанції в строк, визначений ст. 256 ГПК України

Суддя С.М. Мудрий