РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/415/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.,

секретар судового засідання за дорученням судді помічник судді Федунишин М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватної виробничо-комерційної фірми "В.С.К."

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ТРЕЙДЗАХІДБУД"

про стягнення 24 789, 12 грн, з яких 22 218, 03 грн - заборгованість за надані послуги згідно з договором від 04.01.2018 №1010/б.к., 1 908, 09 грн - інфляційні втрати, 663, 00 грн - 3% річних,

представники сторін в судове засідання не з`явилися,

ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.

1.1 ПВКФ "В.С.К." звернулось з позовом до ТОВ "Будівельна компанія "Трейдзахідбуд" про стягнення 24 789, 12 грн, з яких 22 218, 03 грн - заборгованість за надані послуги згідно з договором від 04.01.2018 №1010/б.к., 1 908, 09 грн - інфляційні втрати, 663, 00 грн - 3% річних.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1 Суд відповідно до ухвали від 10.06.2019 задовольнив клопотання позивача та ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив розгляд справи по суті на 25.06.2019 об 11:00 год.

Представники сторін в призначене судове засідання 25.06.2019 не з`явилися. Представник позивача подав клопотання від 12.06.2019 (вх.№10265/19 від 12.06.2019) про відкладення розгляду справи.

Суд на підставі п. 1, 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України, враховуючи клопотання позивача, ухвалив відкласти розгляд справи на 09.07.2019 об 11:00 год.

Представники сторін повторно в призначене судове засідання 09.07.2019 не з`явилися. Представник позивача повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи від 08.07.2019 (вх.№11734/19 від 08.07.2019).

При розгляді даного клопотання суд керується п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, згідно з якою якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи строки розгляду справи та повторну неявку представника позивача, відсутність обґрунтування необхідності відкладення розгляду справи, суд відмовив в задоволенні клопотання про відкладення.

2.2 Відповідач, подаючи клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, просив відмовити в задоволенні позову. Вказав, що відповідачем повністю погашено основну заборгованість за договором. При цьому частина заборгованості була погашена станом на день подання позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 25.04.2019 про залишення позовної заяви без розгляду. Враховуючи те, що позивач не подав заяви про уточнення позовних вимог, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд враховує, що згідно з штампом вхідної канцелярії суду позовна заява подана 23.04.2019. Згідно з ухвалою від 25.04.2019 суд залишив позовну заяву без розгляду та надав позивачу час на усунення зазначених в ухвалі недоліків.

ПВКФ "В.С.К." подало заяву від 07.05.2019 (вх.№7874/19 від 10.05.2019) про усунення недоліків позовної заяви. Як наслідок, суд відповідно до ухвали від 14.05.2019 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

При цьому ч. 3 ст. 174 ГПК України визначено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу.

Враховуючи усунення позивачем недоліків позовної заяви, вважається, що остання подана 23.04.2019.

Отже, відповідач сплатив основну заборгованість після подання позовної заяви (платіжні доручення на суму 5 000 грн від 02.05.2019 № 322901; на суму 5 000 грн від 07.05.2019 № 322902; на суму 5 000 грн від 08.05.2019 № 322903; на суму 7 218, 03 грн від 21.05.2019 № 322926).

Відповідач надсилав вказане клопотання з платіжними дорученнями на адресу позивача (фіскальний чек та опис вкладення від 13.06.2019, накладна від 13.06.2019 № 264). Позивач жодних заперечень щодо поданих доказів не надав.

2.3 Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи сплату відповідачем основного боргу в розмірі 22 218, 03 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, предмет спору в цій частині - відсутній. А тому провадження у справі щодо стягнення 22 218, 03 грн основного боргу належить закрити.

Водночас суд роз`яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спором між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

3. Зміст позовних вимог та заперечень на позов, пояснення учасників справи.

3.1 Позовна заява (вх.№1449/19 від 06.02.2019).

Заявлені позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної та повної оплати послуг, виконаних позивачем. Внаслідок несвоєчасної оплати відповідно до приписів ст. 625 ЦК України нарахував інфляційні втрати у розмірі 1 908, 09 грн та 3% річних у розмірі 663, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує приписами ст. 193 ГК України, ст. 11, 15, 16, 509, 526, 625, 901, 903 ЦК України.

3.2 Відповідач відзиву на позов не надав. В клопотанні про долучення до матеріалів справи письмових пояснень та копій документів від 13.06.2019 (вх.№10428/19 від 14.06.2019) просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1 Між ПВКФ "В.С.К.", як виконавцем, та ТОВ "Будівельна компанія "Трейдзахідбуд", як замовником, укладено договір від 04.01.2018 № 1010/б.к. Умови договору такі.

- Замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання з використання запасних частин і матеріалів якісно і в обумовлені із замовником строки надавати весь комплекс послуг та виконувати роботи щодо технічного обслуговування, гарантійного та післягарантійного ремонту дорожніх транспортних засобів (п. 1.1).

- Приймання виконаних робіт з технічного обслуговування, гарантійного та післягарантійного ремонту легкових автомобілів замовника, в тому числі встановлення або ремонт несправних вузлів і механізмів, а також проведення відповідного налагодження та регулювання таких вузлів та механізмів, оформляється актом передання-прийняття ДТЗ (його складових) після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, зразок якого викладений в додатку № 1 до цього договору та актом виконаних робіт (наданих послуг) підписуються сторонами (п. 2.3).

- Вартість робіт/послуг, що надаються/виконуються замовнику, визначаються виконавцем відповідно до розцінок на ремонтні роботи виконавця (п. 3.1).

- Оплата вартості послуг і запчастин здійснюється замовником на підставі надання виконавцем рахунків, складених відповідно до нарядів-замовлень на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту на поточний рахунок виконавця, в строк 15 днів від дня підписання акту передання-прийняття ДТЗ (його складових) після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту та за наявності виставленого виконавцем рахунку (п. 3.2).

- Замовник зобов`язується своєчасно і в повному обсязі перераховувати кошти на рахунок виконавця за наданий виконавцем комплекс послуг щодо технічного обслуговування, гарантійного ат післягарантійного ремонту ДТЗ замовника, в тому числі за встановлені і відремонтовані несправні вузли і механізми, а також за їх налагодження й регулювання, в строки й відповідно до умов, визначених у розділі 3 цього договору; прийняти виконану роботу, підписати наданий виконавцем акт виконаних робіт, а в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов цього договору або інших недоліків заявити про них виконавцеві без зволікання (п. 4.1)

- Виконавець зобов`язується якісно і в обумовлені із замовником строки надавати весь комплекс послуг з ремонту та технічного обслуговування ДТЗ замовника відповідно до вимог технічного обслуговування та виконання ремонтних робіт згідно з умовами заводу-виробника та цього договору (п. 4.2).

- У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 6.1).

4.1.2 На виконання умов договору сторони підписали:

заказ-наряд від 01.03.2018 № 12151 на суму 16 225, 95 грн;

заказ-наряд від 14.02.2018 № 12013 на суму 3 238, 04 грн;

заказ-наряд від 02.02.2018 № 11930 на суму 7 097, 21 грн;

заказ-наряд від 23.01.2018 № 11815 на суму 3 033, 84 грн;

заказ-наряд від 06.03.2018 № 12140 на суму 4 225, 31 грн;

акт виконаних робіт від 23.01.2018 № 11815 на суму 3 033, 84 грн (від замовника підписав представник за довіреністю від 23.01.2018 № 14);

акт виконаних робіт від 02.02.2018 № 11930 на суму 7 097, 21 грн (від замовника підписав представник за довіреністю від 02.02.2018 № 20);

акт виконаних робіт від 14.02.2018 № 12013 на суму 3 238, 04 грн (від замовника підписав директор та скріпив печаткою підприємства);

акт виконаних робіт від 01.03.2018 № 12151 на суму 16 225, 95 грн (від замовника підписав директор та скріпив печаткою підприємства);

акт виконаних робіт від 06.03.2018 № 12140 на суму 4 225, 31 грн (від замовника підписав представник за довіреністю від 05.03.2018 № 29).

4.2 Позивач надсилав відповідачу претензію від 29.03.2019 № 29/03-06 з вимогою погасити заборгованість у розмірі 22 218, 03 грн (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 550; № 929).

4.3 За неналежне виконання відповідачем зобов`язань позивач нарахував 3% річних у розмірі 663 грн за період з 25.04.2018 по 22.04.2019, інфляційні втрати у розмірі 1 908, 09 грн з травня 2018 року по березень 2019 року.

4.4 Відповідач оплатив суму основної заборгованості після подання позовної заяви (платіжні доручення на суму 5 000 грн від 02.05.2019 № 322901; на суму 5 000 грн від 07.05.2019 № 322902; на суму 5 000 грн від 08.05.2019 № 322903; на суму 7 218, 03 грн від 21.05.2019 № 322926).

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1 При вирішенні даного спору суд керується ч. 1 ст. 67 ГК України, згідно з якою відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, договір, укладений між позивачем і відповідачем, є договором про надання послуг.

5.2 На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач належним чином виконав договірні зобов`язання, а відповідач оплату товару у встановлені в договорі сторонами строки провів не повністю, допустив прострочення виконання зобов`язання

5.3 За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок прострочення виконання договірних зобов`язань по оплаті наданих послуг з відповідача належить стягнути інфляційні втрати в сумі 1 908, 09 грн та 3% річних в сумі 663 грн.

6. Висновки суду.

6.1. Враховуючи викладене, слід закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 22 218, 03 грн, в решті позов задовольнити - стягнути з відповідача на користь позивача 2 571, 09 грн, з яких 3% річних - 663 грн, інфляційні втрати - 1 908, 09 грн.

7. Судові витрати.

7.1 Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.1.1 Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 921 грн.

7.1.2 У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 130 ГПК України).

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Відповідач до відкриття першого судового засідання сплатив основну заборгованість (визнав позов), а тому суд дійшов висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України 860, 88 грн судового збору. Решту суми судового збору слід стягнути з відповідача.

7.2 До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 ГПК України).

В позовній заяві позивач вказував на те, що ним понесено судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн, детальний розрахунок яких буде надано в подальшому. Надалі позивач надав акт від 25.04.2019 № 28/2019/1 прийому виконаних робіт та наданих послуг.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач не надав доказів здійснених ним витрат на професійну правничу допомогу, а тому відсутні підстави для їх стягнення витрат.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 145, 233, 236-238, 240, 241, 256, п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог Приватної виробничо-комерційної фірми "В.С.К." до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ТРЕЙДЗАХІДБУД" про стягнення заборгованості за надані послуги згідно з договором від 04.01.2018 №1010/б.к. в розмірі 22 218, 03 грн.

2. Задовольнити позов Приватної виробничо-комерційної фірми "В.С.К." до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ТРЕЙДЗАХІДБУД" про стягнення 2 571, 09 грн, з яких 1 908, 09 грн - інфляційні втрати, 663, 00 грн - 3% річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ТРЕЙДЗАХІДБУД" (вул. Сорохтея, 41/915, м. Івано-Франківськ, 76014, ідентифікаційний код 35517766) в користь Приватної виробничо-комерційної фірми "В.С.К." (вул. Коновальця, 147/35, м. Івано-Франківськ, 76014, ідентифікаційний код 20546451) 2 571, 09 грн (дві тисячі п`ятсот сімдесят одну гривню дев`ять копійок), з яких 1 908, 09 грн - інфляційні втрати, 663 грн - 3% річних, а також 1 060, 12 грн (одну тисячу шістдесят гривень дванадцять копійок) судового збору.

Повернути Приватній виробничо-комерційній фірмі "В.С.К." (вул. Коновальця, 147/35, м. Івано-Франківськ, 76014, ідентифікаційний код 20546451) з Державного бюджету України 860, 88 грн (вісімсот шістдесят гривень вісімдесят вісім копійок) судового збору, який сплачений згідно з платіжним дорученням від 22.04.2019 № 699039 на суму 1 921 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.07.2019.

Суддя О. В. Малєєва