ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 року м. Дніпро Справа № 904/598/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Кузнецов В.О., Чус О.В.

секретар Манчік О.О.

за участю:

від скаржника: Гейко В.І., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 року (повний текст підписано 15.05.2019 року)

у справі № 904/598/19 (суддя - Мілєва І.В., м. Дніпро)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання договору укладеним та внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви та рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гінза" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, в якій просило суд: визнати між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гінза" та Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради укладеним з 29.09.2018 року Договір № 0284 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення в редакції позивача, направленій позивачем листом № 38 від 04.09.2018 року та зареєстрованій відповідачем за вх. № 13891 від 17.09.2018 року; змінити договір № 0284 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гінза" та Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, виклавши його преамбулу та пункти 3.15, 3.19, 4.10, 6.1.6, 7.2.2, 8.3, 9.1, 9.2 в редакції додаткової угоди № 3 до договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 23.01.2019 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 року у даній справі у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що місцеві правила приймання стічних вод є самостійним керівним нормативним документом у сфері приймання стічних вод у міську каналізацію, а значить вони не пов`язані з дією, зокрема, у часі із скасованими загальнодержавними Правилами прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України № 37 та Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів. Втрата чинності загальнодержавних Правил та Інструкції не має наслідком припинення дії місцевих правил приймання стічних вод. Рішення виконкому Дніпропетровської міської ради про затвердження Правил № 129 від 19.02.2015 року не скасовувалось, а відповідно і вказані Правила є чинними та обов`язковими до виконання. Відповідно до пункту 6.5 Правил № 129 встановлена обов`язкова вимога для укладання договору, а саме - надання паспорту водокористувача. Доказів надання позивачем відповідачу паспорту водокористувача сторонами до суду не надано. В зв`язку з чим, відповідач правомірно відмовив позивачу в укладанні договору. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради про визнання договору укладеним та внесення змін до договору задовольнити в повному обсязі.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарським судом при розгляді даної справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи; недоведені обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи; судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. Рішення суду першої інстанції не містить мотивів відхилення доказів та аргументів, доводів позивача та мотивованої оцінки суттєвих аргументів, наведених позивачем. Відмова Водоканалу від укладення договору зі змінами, викладеними в додаткових угодах суперечить вимогам законодавства, а саме: частині 3 статті 6, статтям 627, 630 Цивільного кодексу України, статтям Законів України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" та "Про житлово-комунальні послуги". Жоден нормативно-правовий акт, окрім правил № 129 не передбачає подання паспорту водокористувача для укладення договору про водопостачання, а також право Водоканалу не укладати договір, якщо не надано паспорт водокористувача.

2.2. Узагальнені доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 року - без змін. Посилався на те, що на момент прийняття Правил № 129 загальнодержавні Правила прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України та Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів (скасовані на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 166-р від 10.03.2017 року) були чинними, а значить місцеві правила прийняті у відповідності до вимог законодавства. Місцеві правила приймання стічних вод є самостійним керівним нормативним документом у сфері приймання стічних вод у міську каналізацію, а значить вони не пов`язані з дією, зокрема, у часі. Позивач повинен дотримуватися зобов`язань, покладених на нього Правилами № 129 при укладанні договору на водопостачання та водовідведення, а саме - надавати при укладенні договору паспорт водокористувача у відповідності до пункту 6.5 Правил № 129 та виконувати інші пункти договору, в яких міститься посилання на Правила № 129. Судом першої інстанції правомірно зазначено, що позивачем доказів надання паспорту водокористувача (засобами поштового зв`язку або особисто до КП "Дніпроводоканал") не надавалось.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 09.07.2019 року.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Відповідач наданими йому процесуальними правами не скористався та не забезпечив явку в судове засідання свого повноважного представника, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

28.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гінза" (абонент) та Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (водоканал) було укладено договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 0284 (надалі - договір).

Водоканал зобов`язується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі - послуги), а абонент зобов`язується оплачувати послуги в порядку і на умовах, визначених договором та діючим законодавством (пункт 2.1. договору).

Місцем надання послуг водоканалом абоненту є точка розподілу, визначена сторонами в Акті визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж (додаток № 1 до договору) (пункт 2.2. договору).

Об`єкти абонента, на які надаються послуги за договором, та їх адреси визначені в додатку № 2 до договору (пункт 2.3. договору).

Режим надання послуг абоненту - безперебійно, за винятком випадків, визначених в пунктах 6.1.4, 6.1.5 та 6.1.6 договору (пункт 2.4. договору).

Якість послуг повинна відповідати чинному законодавству та Державним стандартам України (пункт 2.5. договору).

Надання послуг здійснюється водоканалом в межах добових, місячних та річних норм централізованого питного водопостачання та водовідведення, які визначені відповідно до Розрахунку об`ємів послуг (додаток № 8 до договору) (пункт 3.1. договору).

Оплата послуг здійснюється абонентом відповідно до тарифів, діючих на момент отримання послуг, затверджених органом, уповноваженим на це законом України. У випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється абонентом по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідного рішення такого уповноваженого органу (пункт 4.1. договору).

Не пізніше 15 числа розрахункового місяця абонент зобов`язаний здійснити оплату послуг за розрахунковий місяць в сумі рівній 50 % розміру оплати послуг, виходячи із об`єму спожитих абонентом послуг в місяці, що передує розрахунковому (пункт 4.2. договору).

Остаточний розрахунок по оплаті послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений абонентом шляхом перерахування грошей на банківський рахунок водоканалу не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, відповідно до акту-рахунку приймання наданих послуг з урахуванням здійснених оплат протягом розрахункового місяця та нарахувань згідно умов договору (пункт 4.8. договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до року, а в частині їх оплати - до повного виконання. З моменту набуття чинності договору будь-які діючі до цього моменту договори, угоди, що укладені сторонами з правовідносин, що регулюються договором, втрачають чинність, крім зобов`язань абонента з оплати (пункт 9.1. договору).

Усі правовідносини, що виникають з договору та не врегульовані ним, регламентуються відповідними нормами законодавства України, зокрема Правилами № 190, Інструкцією № 37, Правилами № 37, тощо, а також застосовуваними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості (пункт 9.2. договору).

Суперечки (розбіжності), що виникають при виконанні умов договору, вирішуються шляхом переговорів, а у випадках неможливості їх вирішення - спір передається на розгляд суду відповідно до законодавства України (пункт 9.3. договору).

06.08.2018 року водоканал звернувся до абонента з листом № 7975/2614 (а. с. 29), в якому повідомив, що термін дії договору від 28.09.2015 року № 0284 на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення закінчується 28.09.2018 року, у зв`язку із чим запропонував переукласти вказаний договір на новий термін, для чого абоненту необхідно звернутись до договірного відділу Управління "Водозбут" КП "Дніпроводоканал", а також необхідно надати на узгодження в КП "Дніпроводоканал" паспорт водокористувача.

04.09.2018 року листом № 38 (а. с. 30) позивач направив відповідачу на підписання договір та додаткові угоди.

20.09.2018 року позивач звернувся до відповідача з листом № 40 (а. с. 32), в якому зазначив, що з метою переукладення договору ТОВ "Гінза" подано до КП "Дніпроводоканал" в двох екземплярах, підписаний директором та скріплений печаткою підприємства, договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення з додатками. Щодо вимоги стосовно подання на узгодження в КП "Дніпроводоканал" паспорту водокористувача зазначив, що відповідно до зразку паспорта водокористувача, розміщеного на сайті КП "Дніпроводоканал" вбачається, що "Паспорт водокористувача" розробляється відповідно до вимог Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні й відомчі, системи каналізації населених пунктів України (наказ Держбуду України від 19.02.2002 року № 37 - Правила № 37) і Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська. Разом з тим, Розпорядженням КМУ № 166-р від 10.03.2017 року, яке набрало чинності 21.05.2017 року, наказ Держбуду України 19.02.2002 року № 37 скасовано, як такий, що втратив актуальність та встановлює регуляторні бар`єри. Відповідно, зазначені Правила № 37 втратили чинність. Чинними на сьогодні правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затвердженими Рішенням виконкому Дніпровської міської ради від 19.02.2015 року № 129, не передбачено обов`язку Товариства при переукладенні Договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення складання та надання для узгодження КП "Дніпроводоканал" паспорту водокористувача. Таким чином, вимоги щодо паспорту водокористувача не ґрунтуються на нормах законодавства. У зв`язку із чим повідомив про неможливість здійснення незаконних вимог відповідача щодо подання на узгодження паспорта водокористувача.

Листом № 10382/2614 від 24.09.2018 року (а. с. 33) відповідач повідомив, що для переукладання договору позивачу необхідно надати на узгодження в КП "Дніпроводоканал" паспорт водокористувача, копію документа щодо погашення заборгованості по ПДК у сумі 509 122,36 грн., після чого буде розглянута можливість укладання договору на надання послуг з централізованого питного водопостачання.

Також, відповідач листом № 10687/2614 від 01.10.2018 (а. с. 34) повідомив позивача, що згідно з пунктом 2.4.2 Правил приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, затверджених рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 року № 129, підприємства зобов`язані виконувати в повному обсязі вимоги зазначених правил приймання. Відповідно до пункту 6.5 вказаних Правил підприємства для укладання договору подають у водоканал паспорт водокористувача. Отже, твердження абонента про незаконність вимог КП "Дніпроводоканал" щодо витребування паспорту водокористувача є безпідставним.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 3 від 23.01.2019 року (а. с. 35), в якому зазначено, що з метою приведення до вимог чинного законодавства вже переданих раніше договору з додатками та додаткових угод до нього направив для підписання два екземпляри Додаткової угоди № 3 від 23.01.2019 року до договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, підписані керівником та скріплені печаткою ТОВ "Гінза". Позивач просив підписати один екземпляр додаткової угоди № 3 від 23.01.2019 року та повернути його разом з раніше наданим екземпляром договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення.

Позивач зазначає, що до вказаного листа була додана Додаткова угода № 3 від 23.01.2019 року (а. с. 36) з наступним змістом:

- викласти друге речення пункту 3.15. договору в наступній редакції:

"Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженими Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316";

- викласти друге речення пункту 3.19. договору в наступній редакції:

"Плата за скид споживачем стічних вод із перевищенням ДК забруднюючих речовин, що встановлено аналізом контрольної проби та підтверджено актом, стягується за період від попереднього відбору контрольної проби, проведеного виробником, до дати зафіксованого порушення, але не більше дев`яноста днів. Підвищена плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих споживачем за цей період з певного об`єкта";

- викласти пункт 4.10. договору в наступній редакції:

"Величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення водоканалу з понаднормативними забрудненнями розраховується згідно з Порядком № 316. Така оплата здійснюється абонентом не пізніше 30 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку";

- викласти пункт 6.1.6. договору в наступній редакції:

"У разі внесення абонентом не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежити його питне водопостачання до рівня екологічної броні питного водопостачання";

- викласти пункт 7.2.2. договору в наступній редакції:

"Виконувати належним чином вимоги Правил № 190; Правил № 316; Порядку № 316; Правил № 129 в частині, що не суперечить чинним нормам законодавства; інших нормативно-правових актів України, що регулюють правовідносини щодо надання послуг";

- викласти пункт 8.3. договору в наступній редакції:

"За несвоєчасну (згідно пунктів 4.2, 4.8 й 4.10 договору) оплату послуг абонент зобов`язаний сплатити водоканалу, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 0,01 відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу, відповідно до Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" від 20.05.1999 № 686-ХІV";

- викласти перше речення пункту 9.1. договору в наступній редакції:

"Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє п`ять років до «___»____________20__року, а в частині їх оплати - до повного виконання. Договір вважається продовженим на той самий строк, якщо за три місяці до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду";

- викласти пункт 9.2. договору в наступній редакції:

"Усі правовідносини, що виникають з договору та не врегульовані ним, регламентуються відповідними нормами законодавства України, зокрема Правилами № 630, Правилами № 190, Порядком № 316, Правилами № 316, тощо, а також застосовуваними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості".

Звертаючись із даною позовною заявою позивач звернув увагу на те, що з 21.05.2017 року припинили свою дію Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні й відомчі системи каналізації населених пунктів України, які були затверджені наказом Держбуду України від 19.02.2002 року № 37 (далі - Правила № 37), на підставі та на виконання яких були розроблені Правила № 129. А з 02.02.2018 року в Україні набрали чинності та діють нові Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2018 року № 316 (далі - Правила № 316). З огляду на те, що зазначені Правила № 316 затверджені центральним органом виконавчої влади, на думку позивача, вони мають більшу юридичну силу по відношенню до Правил № 129, які затверджені виконавчим комітетом Дніпровської міської ради. Таким чином, позивач вважає, що обґрунтування бездіяльності відповідача щодо не укладення та не підписання договору є безпідставними та неправомірними. Разом з тим, станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом відповідач про результати розгляду пропозицій ТОВ "Гінза" щодо зміни договору не повідомив, екземплярів договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення з додатками та додатковими угодами, додатковою угодою № 3 підписані повноважною особою та скріплених печаткою водоканалу позивачу так і не повернув.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до місцевого господарського суду.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язком на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі, якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Згідно з частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Абзацом 3 частини 1 статті 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" встановлено, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення.

Відповідно до пункту 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за № 936/15627 (надалі - Правила № 190), договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Таким чином, чинним законодавством України встановлено обов`язковість укладення договору на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать послуги централізованого водопостачання, централізованого водовідведення.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина 1 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач) (частина 2 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання (частина 3 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (частина 4 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (частина 1 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною (частина 4 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Дія Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" поширюється на всіх суб`єктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об`єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, надають послуги з водовідведення, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води та/або послуг з водовідведення, станом джерел, систем питного водопостачання та водовідведення, а також споживачів питної води та/або послуг з водовідведення (стаття 2 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення").

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, належить затвердження правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення (пункт 3 частини 1 статті 11 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення").

До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення належить затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів (пункт 4 частини 1 статті 13 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення").

Місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту. Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (частини 4-6 статті 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення").

Відповідно до пункту 1.5. Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України 19.02.2002 року № 37 (надалі - Правила № 37), який діяв на момент прийняття Правил № 129 на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів водоканали розробляють місцеві правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (надалі - місцеві Правила приймання), у яких установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017 року затверджено Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення (надалі - Правила № 316).

Ці Правила поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі - виробники), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (пункт 2 Правил № 316).

На підставі цих Правил виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виробників та споживачів (пункт 4 Правил № 316).

Виробники встановлюють кожному конкретному споживачу вимоги до скиду стічних вод до системи централізованого водовідведення на підставі вимог цих Правил, а також місцевих правил приймання (пункт 5 Правил № 316).

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 року № 129 затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (надалі - Правила № 129).

Правила поширюються на комунальне підприємство ''Дніпроводоканал" та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста (крім балансоутримувачів житлового фонду" та об`єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або не побутового походження) (пункт 1.2 Правил № 129).

Підприємства для укладання договору подають у водоканал: письмовий запит (лист - заявку); генплан об`єкту в масштабі 1:500 з нанесенням внутрішньо майданчикових мереж водопроводу і каналізації із зазначенням контрольних колодязів, узгоджений з службами водоканалу; акт розподілу балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж підприємства і водоканалу, узгоджений службами водоканалу; індивідуальні норми водоспоживання та водовідведення на одиницю продукції або послуг баланс водоспоживання та водовідведення; паспорт водокористувача (підприємства) та субабонентів (у разі їх наявності); схему локальних очисних споруд (ЛОС); дані про утилізацію осадів ЛОС, їх зберігання та термінах їх вивозу; перелік субабонентів, дані про характер їх виробництва; інші документи, що пов`язані зі скиданням стічних вод, включаючи юридичного напрямку згідно чинного законодавства (пункт 6.5. Правил № 129).

На момент прийняття Правил № 129 загальнодержавні Правила прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України № 37 та Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів були чинними, а отже вказані місцеві правила прийняті відповідно до вимог законодавства.

Згідно із статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених Законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Правила № 37 встановлювали загальні вимоги, які повинні були враховуватися при розробці місцевих правил стічних вод та надавали можливість розробляти місцеві правила приймання стічних вод, в яких самостійно визначати допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, а також відображати місцеві особливості приймання стічних вод у міську каналізацію.

Аналогічне положення міститься і у чинних на даний час Правилах № 316, а саме: в пункті 4 Розділу 1 - на підставі цих Правил виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення.

Відповідно до пункту 6.5 Правил № 129 підприємства для укладання договору подають у водоканал, серед іншого, паспорт водокористувача (підприємства).

Згідно із частиною 2 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З матеріалів справи не вбачається та сторонами не надано доказів визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 року № 129 в судовому порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що оскільки позивачем не надано відповідачу паспорту водокористувача, відповідач обґрунтовано відмовив позивачу в укладанні договору.

З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що оскільки Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України втратили чинність з 21.05.2017 року на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 року № 166-р, відтак і норми місцевих Правил № 129 в частині необхідності надання споживачем паспорта водного господарства, не підлягають виконанню.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.10.2018 року у справі № 922/4412/17.

Інші доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

Звертаючись із апеляційною скаргою, позивач не спростував вищенаведених висновків місцевого господарського суду та не довів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого судом рішення.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, судові витрати особи, яка подала апеляційну скаргу, не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 року у справі № 904/598/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.07.2019 року.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ В.О. Кузнецов

Суддя _________________ О.В. Чус