ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

16.07.2019м. ХарківСправа № 922/2181/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

без повідомлення (виклику) заявника та боржника

розглянувши заяву про видачу судового наказу про стягнення 35870,99 грн.

заявник Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570)
боржник Фізична особа - підприємець Дудкін Олександр Юрійович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до господарського суду Харківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Дудкіна Олександра Юрійовича заборгованості у сумі 35870,99 грн.; з яких: 32704,50 грн. - заборгованість за кредитом за договором банківського обслуговування №б/н від 27.07.2018; 639,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за кредитом; 2000,00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 527,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Також, заявник просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 192,10 грн.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачу судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для фізичних осіб підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Як вбачається із поданої заяви заявником зазначено боржника: Фізичну особу - підприємця Дудкіна Олександра Юрійовича та вказано його місце проживання: АДРЕСА_2 .

Проте, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація щодо місця проживання про зареєстровану фізичну особу - підприємця: АДРЕСА_1 . Отже, заявником у поданій заяві не вірно вказано місце проживання боржника, а тому заява не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно п.5 ч.4 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу - підприємця як місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Зважаючи на те, що заяву про видачу судового наказу подано до суду заявником з порушенням вимог статті 150 ГПК України, у суду виникають підстави для відмови у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Дудкіна Олександра Юрійовича заборгованості у сумі 35870,99 грн. на підставі п.1 ч.1 ст.152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись п.1 ч.1 ст.152, ст.153, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Дудкіна Олександра Юрійовича заборгованості у сумі 35870,99 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Повний текст ухвали підписано та складено 16.07.2019.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://court.gov.ua/.

Суддя І. О. Чистякова