ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року

м. Черкаси справа № 925/84/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем Дяченко Т.В. за участю представників сторін: позивача - не з`явився, відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом комунального підприємства "Кінотеатр Україна" до приватного підприємства "КОС" про спонукання до дій,-

ВСТАНОВИВ:

По справі оголошувалась перерва з 27 червня по 05 липня 2019 року.

Заявлено позов про зобов`язання відповідача - приватне підприємство "КОС" укласти додаткову угоду №1 до договору оренди об`єкта нерухомого майна №8 від 29 квітня 2016 року, а саме пункт 7.2.2 договору викласти у наступній редакції: "передавати частину об`єкта в суборенду (не більше 25% від загально, площі) за договорами, погодженими з Орендодавцем, згідно положень ст.10 та ст.22 Закону "Про оренду державного та комунального майна". Надавати копії договорів суборенди. Якщо плата за суборенду перевищує орендну плату, Орендар зобов`язується цю різницю перерахувати на рахунок Орендодавця для дотримання ч.3 ст. 22 Закону України "Про оренду державного та комунальною майна".

Позов вмотивовано тим, що в листопаді 2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою внести зміни до існуючого договору. Однак, отримавши підписану відповідачем додаткову угоду з протоколом розбіжностей позивач вважає, що відбулися порушення його прав та інтересів посилаючись на норми ГК України, ЦК України, Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні, що відбулося 27.06.2019 представник позивача вимоги підтримав, а представник відповідача вказав, що предмет спору відсутній, додаткова угода від 30.11.2018 до договору оренди об`єкту нерухомого майна №8 від 29.04.2016 підписана.

В судове засідання 05.07.2019 представники сторін не з`явилися. Представник позивача подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглядати справу без його участі.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

29.04.2016 року між комунальним підприємством "Кінотеатр Україна" та приватним підприємством "КОС" укладено договір №8 оренди об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно у задовільному стані - нежитлове приміщення (далі - об`єкт), що належить до міської комунальної власності на підставі свідоцтва про державну власність, загальною площею 356,4 кв.м. (18-14,7 кв.м., 24-52,7 кв.м., 25-6,2 кв.м., 27-217,9 кв.м. без літери - 132,6 кв.м. (відкритий майданчик), 23-5,2 кв.м., 22-8,3 кв.м., 21- 3,8 кв. м), площа приміщень загального користування 15, 19-5 кв.м., розміщене за адресою: м. Черкаси, вул.. Смілянська, 21 , що перебуває на балансі КП «Кінотеатр «Україна» Черкаської міської ради, балансова вартість 90715,00 гривень станом на 29 квітня 2016 року, вартість згідно експнртної оцінки 736590,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору №8 від 29.04.2016 року Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін вказаний у Договорі одночасно із підписанням сторонами Договору та акту прийому-передачі вказаного об`єкта (Додаток №2), який є невід`ємною частиною Договору і відображає санітарно-технічний стан Об`єкта.

Пункт 2.2 договору №8 від 29.04.2016 року передбачає, що об`єкт вважається переданим в оренду з моменту підписання Акту, зазначеного п. 2.1 договору.

Сторонами по договору на виконання вказаного вище пункту складено Акт прийому-передачі об`єкту оренди від 29 квітня 2016 року.

Строк оренди у відповідності до п. 10.1 складає 2 роки 11 місяців, що діє з 01 травня 2016 року по 31 березня 2019 року включно.

Позивач керуючись п. 6.2.2 договору №8 від 29.04.2016 року просив внести зміни до цього договору оренди та 30 листопада 2018 направив відповідачу додаткову угоду №1 до договору оренди №8 від 29.04.2016 року виклавши пункт 7.2.2 договору у наступній редакції: передавати частину об`єкта в суборенду (не більше 25% від загальної площі) за договорами, погодженими з Орендодавцем, згідно положень ст. 10 та ст. 22 Закону «Про оренду державного та комунального майна». Надавати копії договорів суборенди. Якщо плата за суборенду перевищує орендну плату, Орендар зобов`язується цю різницю перерахувати на рахунок Орендодавця для дотримання ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідач повернув підписану додаткову угоду від 30 листопада 2018 року з протоколом розбіжностей. Протокол розбіжностей до додаткової угоди передбачає наступний зміст:

- пункт 7.2.2 «Передавати частину Об`єкта в суборенду (не більше 25% від орендованої площі) за договорами, згідно положень ст. 10 та ст. 22 Закону «Про оренду державного та комунального майна». Надавати копії договорів суборенди. Якщо плата за суборенду перевищує орендну плату, Орендар зобов`язується перераховувати цю різницю в строки погоджені сторонами та в порядку встановленому ст. 22 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»;

- пункт 10.13 «У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов Договору за три місяця до закінчення терміну дії Договору він вважається продовжений на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором.»

Позивач 28 грудня 2018 року отримав один примірник підписаної відповідачем додаткової угоди від 30.11.2018 року разом із протоколом розбіжностей.

Не погоджуючись з протоколом розбіжностей Позивач 16 січня 2019 року, у строк передбачений ч. 5 ст. 181 ГК України, звернувся до суду про зобов`язання відповідача укласти додаткову угоду №1 до договору оренди об`єкта нерухомого майна №8 від 29 квітня 2016 року. При цьому протокол розбіжностей Позивачем не оскаржувався.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору оренди об`єкту нерухомого майна №8 від 29.04.2016 року. Вказаний договір оренди підписаний уповноваженими особами та підписи скріплені печатками підприємств, є чинним та повністю відповідає нормам Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

За умовами вказаного договору позивач передав в оренду відповідачу нежитлове приміщення, що належить до міської комунальної власності загальною площею 356,4 кв.м., розміщене за адресою м. Черкаси, вул.. Смілянська.21. Строк дії договору до 31 березня 2019 р. Пунктом 10.13 договору сторони передбачили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

Позивач запропонував відповідачу укласти додаткову угоду до договору, виклавши п.7.2 в іншій редакції. Однак відповідач підписав цю додаткову угоду з протоколом розбіжностей.

Стаття 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлює, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Частина 3 ст. 22 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» передбачає, що плата за суборенду цього майна, яку отримує орендар, не повинна перевищувати орендної плати орендаря за майно, що передається в суборенду. Різниця між нарахованою платою за суборенду і тією її частиною, яку отримує орендар, спрямовується до державного або місцевого бюджету.

Ч. 4 ст. 181 ГК України передбачає, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Частиною 5 ст. 181 ГК України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду.

Як встановлено судом та не заперечується самим позивачем протокол розбіжностей в частині п. 10.13 не передавався на розгляд суду. Отже, оскільки позивачем не оскаржено зміст п. 10.13 зазначеного у протоколі розбіжностей, то у відповідності до норм ст. 181 ГК України вважається, що сторони врегулювали вказану розбіжність.

Враховуючи відсутність заяви про припинення умов Договору за три місяця до закінчення терміну дії Договору, договір продовжено на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором. Оскільки, п. 10.1 строк оренди складає 2 роки 11 місяців, то договір продовжено до 28 лютого 2022 року.

Крім того, позивач посилається на те, що у випадку перевищення суборендної плати над орендною платою, Відповідач зобов`язаний різницю перераховувати на рахунок Позивача. У відповідності ч. 3 ст. 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» плата за суборенду цього майна, яку отримує орендар, не повинна перевищувати орендної плати орендаря за майно, що передається в суборенду. Різниця між нарахованою платою за суборенду і тією її частиною, яку отримує орендар, спрямовується до державного або місцевого бюджету.

Частиною 3 ст. 22 вказаного закону передбачені повноваження Позивача тільки у здійсненні котролю за визначення розміру плати. Вимога позивача щодо передавання частини об`єкта в суборенду не більше 25% від загальної площі не відповідає п. 1.8.1 Порядку оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Черкаси затверджений рішенням Черкаської міської ради від 06.09.2012 №3-1129. Вказаний пункт встановлює, що площа суборенди не перевищує 25 відсотків орендованої площі (у разі суборенди до 6 годин на добу чи до 115 діб на місць (рік), площа суборенди може бути 100 відсотків).

Позивач у додатковй угоді пропонує перераховувати різницю в оренддній платі на його власний рахунок, що суперечить приписам названого вище Закону та Порядку.

За таких обстави суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Це рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 15.07.2019.

Суддя К.І.Довгань