ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019м. ДніпроСправа № 904/662/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді в колегії Панни С.П., члени колегії: суддя Рудь І.А., Загинайко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "ІГРЕК"

Відповідача-2: Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 86 633,93 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: Круглий В.В.

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до Господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "ІГРЕК" про стягнення 86 633,93 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до ПрАТ «СК «АХА Страхування» у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ІГРЕК" компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.02.2015 року о 16:15 в м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, е/о 4. ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Ухвалою суду від 21.02.2018р. (суддя Юзіков С.Г.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 21.03.2018р.

20.03.2018р. відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про таке:

- згідно постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 року по справі № 201/2655/15-п, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності відносно ДТП, яка сталась 17.02.2015р. між автобусом Мерседес Бенц державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем Ауді державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , але пунктом 8 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 75422а4дг від 25.12.2014р. визначено коло осіб, які допущені до керування автомобілем Ауді державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в той час як ОСОБА_3 до керування вищезазначеним автомобілем договором не передбачено;

- позивач до матеріалів справи долучив Довідку № 58170965 про дорожньо-транспортну пригоду, видану відділенням ДАІ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 24.03.2015р., у якій зазначено, що зовнішнім оглядом встановлено, що автомобіль Ауді державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав наступні пошкодження: передня центральна частина;

- цивільна відповідальність відповідача-1 перед третіми особами була застрахована у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» згідно полісу АІ 4532260 за договором добровільного страхування наземного транспорту, до якого ТОВ ВКФ «Ігрек» 19.02.2015р. звернулось із повідомленням (страхувальника) про обставини події за участю ТЗ забезпеченого полісом АІ 4532260, тому ПрАТ «УТСК» повинно було відшкодувати витрати на відновлення пошкодженого автомобіля Ауді НОМЕР_1 ;

- платіжним дорученням № 162021 від 10.03.2015р. позивач перерахував суму за ремонт автомобіля Ауді НОМЕР_1 у розмірі 86 633,93 грн., але як вбачається із доданих до матеріалів справи копій документів, відсутній акт прийому виконаних робіт з відновлення автомобіля;

- позивач, порушуючи норми законодавства, навмисно завдаючи збитків у майбутньому стороні відповідача, прийняв і здійснив виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 75422а4дг від 12.2014р. лише на підставі Рахунку на оплату № 193 від 26.02.2015р. та огляду автомобіля Ауді НОМЕР_1 . працівником ПП «Аеліта» ОСОБА_5 , який не мав повноважень на здійснення визначення розміру матеріальної шкоди, яка сталась внаслідок ДТП, оскільки позивач до справи не залучив жодного доказу; що ОСОБА_5 , має: сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданого ФДМУ; свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів; свідоцтво аварійного комісара з правом проведення автотоварознавчих експертиз. Крім того, ТОВ ВКФ «Ігрек» не було запрошено до огляду автомобіля Ауді державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що позбавило можливості підприємство погодитись з тими чи іншими пошкодженнями автомобіля, у чому є підстави сумніватись у вартості матеріальної шкоди;

- у матеріалах справи відсутній доказ того, що страхувальником ( ОСОБА_2 ) взагалі сплачувався страховий платіж у розмірах, зазначеним п.17 договору № 75422а4дг від 25.12.2014 р. і цей договір набрав чинності.

Ухвалою суду від 21.03.2018р. залучено до участі у справі, у якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 та відкладено судове засідання на 18.04.18р.

12.04.2018р. від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, у якій зазначено про таке:

- відповідно до довідки № 58170965 про ДТП вказано, що автомобілем Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ) керував водій ОСОБА_3 , а також згідно п.8. Договору добровільного страхування наземного транспорту за №75422а4дг ОСОБА_3 в числі осіб, допущеним до керування даним транспортним засобом, а в постанові Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 року по справі № 201/2655/15-п допущена технічна описка у зазначенні прізвища і це лише одна літера;

- позивачем було направлено заяву про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп», оскільки відповідно до інформації з бази МТСБУ т/з був застрахований за полісом АС/8476404, однак ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» направили лист з відмовою у виплаті, мотивуючи тим, що поліс АС/8476404 на момент ДТП не діяв;

- позивач при зверненні з заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» також отримали відмову у виплаті в зв`язку з тим, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не має правових підстав на здійснення таких виплат, оскільки поліс АІ4532260 є нікчемним;

- відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку власнику автомобіля Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ), вартість відновлювального ремонту склала 98208 грн.89 коп.;

- виконавцем послуг з ремонту спірного пошкодженого транспортного засобу було складено документи, які можуть бути належними доказами розрахунку вартості витрат на проведення відновлювального ремонту Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ). Такими документами, окрім іншого, є: Рахунок № 193 від 26.02.2015 року та Калькуляція, якими виконавець робіт фактично визначив вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, та які на думку позивача слід брати до уваги.

Ухвалою суду від 18.04.2018р. здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/662/18 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 15.05.18р.

04.05.2018р. від позивача надійшли пояснення по справі, у яких він зазначив, що інформація про пошкодження передньої центральної частини автомобіля Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ) в довідці № 58170965 про ДТП - це технічна описка, оскільки відповідно до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 зазначено: « ОСОБА_1 17 лютого 2015року о 16 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц 308», д/н НОМЕР_2 , рухався в районі е/о 4 по вул.Березинська в Дніпропетровську, де не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Ауді Q5», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка зупинилась попереду.» Отже, зіткнення відбулося з задньою частиною автомобіля Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ). Також огляд пошкодженого автомобіля Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ) було проведено наступного дня після ДТП, тобто 18.02.2015р., та складено відповідний акт огляду, в якому вказані пошкодження задньої частини авто. Про пошкодження передньої частини авто відомостей не вказано.

Ухвалою суду від 15.05.2018р. відкладено підготовче засідання на 30.05.2018р.

30.05.2018р. від позивача надійшли пояснення по справі, у яких він зазначив про те, що на момент ДТП та огляду пошкодженого автомобіля Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ) позивач не мав інформації що винуватець ДТП являвся працівником відповідача, а також не мав повної інформації (П.І . Б . , місце проживання) винуватця ДТП, оскільки Довідку про ДТП (ф-2) було отримано лише 03.04.2015, тому він не мав змоги повідомити відповідача про огляд пошкодженого автомобіля, та у зв`язку зі стислими строками на складання документації відповідно до умов договору, позивач не мав можливості чекати відомості про винуватця ДТП. Акт огляду ТЗ, який склав працівник ПП «Аеліта» ОСОБА_5 , є тільки описом пошкоджень для подальшого складання калькуляції відновлювального ремонту і не містить інформації щодо розміру матеріальної шкоди. На підставі отриманого рахунку № 193 від 26.02.2015 та калькуляції був здійснений розрахунок страхового відшкодування відповідно до умов Договору страхування № 75422а4дг від 25.12.2014р. та виплачено на СТО, що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 30.05.2018р. (з урахуванням ухвали від 18.10.2018р.) підготовче провадження продовжено на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 19.06.2018р.

Ухвалою суду від 19.06.2018р. призначено у справі судову експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз та зупинено провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 18.10.2018р. провадження у справі поновлено. Призначено підготовче засідання на 01.11.2018р.

26.10.2018р. відповідач-1 подав пояснення, у яких вказав про те, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому вбачається, що позивач звернувся з позовом до неналежного відповідача - ТОВ ВКФ «Ігрек», що с підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки належним відповідачем у цій справі може бути ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА. КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та/або ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ".

Ухвалою суду від 01.11.2018р. відкладено підготовче засідання на 13.11.18р.

09.11.2018р. від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідачем у справі № 904/662/18 ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ».

Ухвалою суду від 13.11.2018р. залучено до участі у справі в якості Відповідача-2: Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського,77 код 22945712) та відкладено підготовче засідання на 06.12.18р.

Ухвалою суду від 13.11.2018р. витребувано у Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" оригінал та належним чином завірену копію полісу №АС/8476404 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким забезпеченим транспортним засобом є Mercedes-Benz 308 D д.н. НОМЕР_2 ., витребувано у Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ", ідентифікаційний код юридичної особи 22945712, адреса: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 77 належним чином завірену копію полісу №АІ/4532260 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким забезпеченим транспортним засобом є Mercedes-Benz 308 D д.н. НОМЕР_2 .

30.11.2018р. від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив про таке:

- ПрАТ «УТСК» немає можливості надати копію полісу АІ/4532260, у зв`язку із його втратою під час скоєння крадіжки матеріальних цінностей ПрАТ «УТСК» та архівних документів, що підтверджується внесенням відповідної інформації до ЄРДР за №0012953;

- згідно перевірки відповідачем-2 інформації в ЄЦБД МТСБУ, на час врегулювання заявленого збитку, поліс АС/8476404 виданий ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» був діючим, що відповідно призвело до визнання полісу АІ/4532260 нікчемним;

- враховуючи, що ПрАТ «СК «АХА Страхування» не було надано відповідної заяви/претензії про страхове відшкодування в річний строк, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у ПрАТ «УТСК» відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування, навіть у випадку встановлення чинності полісу АІ/4532260.

Крім того, 30.11.2018р. від відповідача-2 надійшла заява про застосування строків позовної давності, яка обґрунтована тим, що позивач звернувся до суду з клопотанням про залучення ПрАТ «УТСК» у якості відповідача лише 13.11.2018р., а відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015р. (справа № 309цс15), саме із часу скоєння ДТП у потерпілого виникає право вимоги до страхової компанії, відповідальної за безпосереднього заподіювача шкоди, та починається перебіг позовної давності.

05.12.2018р. від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, у якій він зазначив, що ПрАТ «УТСК» листом № 643 від 01.11.2017р. надав відмову у виплаті страхового відшкодування з причини, що поліс АІ4532260 є нікчемним, але відмови з причин, зазначених в п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в період 90 днів з моменту отримання ним заяви про виплату страхового відшкодування не надходило. Лише листом № 588 від 27.11.2018р. відповідач-2 повідомив позивача, що це «Додатковий лист до листа за вих.№643 від 01.11.2017р.» та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» відмовляє у виплаті страхового відшкодування з підстав, що вказані в п. 37.1.4 ст. 37 Закону, а саме: неподання заяви про страхового відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 06.12.2018р. призначено колегіальний розгляд справи № 904/662/18.

Ухвалою суду від 10.12.2018р. прийнято справу до розгляду в колегіальному складі суду: головуючий суддя Юзіков С.Г., судді: Рудь І.А., Суховаров А.В. Призначено підготовче засідання на 19.12.2018.

Ухвалою суду від 19.12.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 24.01.19р.

24.01.2019р. відповідач-1 подав заяву, в якій просить у разі ухвалення судом у цій справі рішення про стягнення на користь позивача відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має цінність, вирішити питання про передачу такого майна, яке було замінено на автомобілі Audi Q5 д.н. НОМЕР_1 : Фонар, Кожух, Фонар заднього бампера, Спойлер, Кришка, Кронштейн кріплення бамперу, Комплект кріплення для спойлера, Кришка багажного відсіка, Прокладка, Емблема, Надпис Q5, Емблема, Напис QATTRO, Підсилювач, Бампер задній після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Ухвалою суду від 24.01.2019р. відкладено підготовче засідання на 21.02.19р.

Ухвалою суду від 21.02.2019р. відкладено підготовче засідання на 28.02.19р.

Ухвалою суду від 21.02.2019р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 21.03.2019.

01.04.2019р. у зв`язку з перебуванням судді Юзікова С.Г. на лікарняному відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду здійснено заміну головуючого колегії судду автоматизованою системою по вх.№4-619/18 справи №904/662/18.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 01.04.2019 року визначено наступний склад колегії суддів: головуючий колегії, суддя: Панна С.П., судді: Суховаров А.В., Рудь І.А.

Ухвалою суду від 04.04.2019р. прийнято справу № 904/662/18 до свого провадження у складі трьох суддів: головуючий суддя - Панна С.П., судді - Суховаров А.В.., Рудь І.А. Розпочато слухання справи № 904/668/18 спочатку. Призначено підготовче засідання на 17.04.2019р.

Ухвалою суду від 17.04.2019р. залучено Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" до участі у справі № 904/668/18 у якості Третьої особи 2, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відкладено підготовче засідання на 28.05.2019р.

Ухвалою суду від 28.05.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 904/662/18 до судового розгляду по суті в засіданні на 12.06.2019.

Ухвалою суду від 12.06.2019р. продовжено розгляд справи по суті, відкладено наступне судове засідання на 24.06.2019.

У зв`язку перебуванням судді Суховарова А.В. у відпустці відповідно до пункту 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду 24.06.2019 здійснено заміну судді-члена колегії автоматизованою системою по вх.№4-619/18 справи №904/662/18.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 24.06.2019 року визначено наступний склад колегії суддів: головуючий колегії, суддя: Панна С.П., судді: Рудь І.А., Загинайко Т.В.

Ухвалою суду від 25.06.2019р. прийнято справу № 904/662/18 до свого провадження у складі трьох суддів: головуючий суддя - Панна С.П., судді - Рудь І.А., Загинайко Т.В. Розпочато розгляд справи № 904/662/18 по суті. Призначено судове засідання на 16.07.2019р. о 14:00 год.

Позивач, відповідач-2 та треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

Застосовуючи згідно статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

16.07.2019р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №75422а4дг (договір), відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ).

Страхова сума згідно п. 11 даного договору складає 800 000,00 грн.

Відповідно до п.25.1.2 договору страхування № 75422а4дг від 25.12.2014 Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування.

Пунктом 25.3.2 договору страхування передбачене право Страховика провести огляд пошкодженого ТЗ та скласти акт огляду ТЗ. За необхідності, при наявності другого учасника ДТП чи іншої особи, винної у скоєнні збитків, повідомити їм про дату, місце та час проведення огляду. У випадку неявки вказаних осіб - огляд проводиться без їх участі, з відповідною відміткою про цей факт у Акті огляду.

Відповідно до п. 28.13 Договору страхування № 75422а4дг від 25.12.2014р. при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених у кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.

Строк дії договору встановлений сторонами - з 26.12.2014р. по 25.12.2015р.

17.02.2015 року о 16:15 в м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, е/о 4 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_3 (власник автомобіля - ОСОБА_2 ), та автомобіля Mersedes-Benz 308 D (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 , (власник автомобіля ТОВ ВКФ "ІГРЕК"), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ).

Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015 року у справі № 201/2655/15-п, ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності відносно ДТП, яка сталась 17.02.2015р. між автобусом Мерседес Бенц державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем Ауді державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про страхування", з якою кореспондується стаття 979 Цивільного кодексу України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з п. 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 990 Цивільного кодексу України, що кореспондується з частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до умов Договору страхування № 75422а4дг від 25.12.2014р., страхового акту № 1.003.15.02285/VЕSКО5311 від 05.03.2015р. (том. 1, а.с. 12), розрахунку суми страхового відшкодування від 26.02.2015р. (том. 1, а.с. 13), рахунку на оплату № 193 від 26.02.2015р. (том. 1, а.с. 14), розмір страхового відшкодування склав 86 633,93 грн.

Підставою для нарахування суми страхового відшкодування був акт огляду транспортного засобу від 18.02.2015р. (том 1, а.с.18), складений працівником ПП «Аеліта» ОСОБА_5

10.03.2015р. ПрАТ «СК «АХА Страхування» здійснило оплату за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ) у розмірі 86 633,93 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 162021 від 10.03.2015р.

Відповідно до Звіту № ZA270315 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, складеного 27.03.2015 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Ауді-Q5 (універсал-В), державний номер НОМЕР_1 , на момент проведення дослідження складає 98 208,83 грн.

Колегія суддів наголошує на тому, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Як вже було вищезазначено, керуючись умовами укладеного договору страхування платіжним дорученням № 162021 від 10.03.2015р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» перерахувало Приватному підприємству «Аеліта Моторс» 86 633,93 грн. страхового відшкодування на відновлювальні роботи автомобіля Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ).

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На момент скоєння ДТП ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ІГРЕК", що підтверджується записами у трудовій книжці останнього (том 1, а.с.26).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки Моторного (Транспортного) Страхового Бюро України (МТСБУ) за № 9-09/34422 від 05.11.2018р. (том 1, а.с.162-163) автомобіль Mersedes-Benz 308 було застраховано 20.05.2014 року у ПрАт «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу АС/8476404 з лімітом відповідальності по майну в розмірі 50 000,00 грн. та 20.11.2014 року у ПрАт «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу АІ/4532260 з лімітом відповідальності по майну в розмірі 50 000,00 грн.

Підтвердженням того, що на дату ДТП автомобіль Mersedes-Benz 308 було застраховано у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» є, зокрема довідка № 28170965 відділення ДАІ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (том 1, а.с.11).

Щодо полісу страхування АС/8476404 від 19.05.2014р., укладеного між відповідачем-1 та ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», судом встановлено, що строк його дії - з 20.05.2014 по 19.11.2014, що підтверджується належним чином завіреною копією (том 1, а.с. 220).

Згідно ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно п. 2.1. «Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики - члени МТСБУ в обов`язковому порядку здійснюють збір та постачання до бази даних МТСБУ такої інформації за формою, встановленою додатком до цього Положення.

Інформація, яка надається постачальниками інформації до бази даних МТСБУ, повинна бути достовірною, без помилок та перекручень і забезпечувати однозначне тлумачення її користувачами, а також можливість однозначної ідентифікації необхідних відомостей. (п. 3.2. положення)

Згідно п.п 3.4.3., 3.4.6. п. 3.3. надання інформації Оператором до бази даних МТСБУ здійснюється в такому порядку:

- відомості про укладені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлені на бланках полісів, надають страховики - члени МТСБУ у строк не більше ніж 2 робочі дні з моменту укладання цих договорів;

- відомості про зміни в укладених договорах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів надають страховики - члени МТСБУ протягом 2 робочих днів з моменту підписання страхувальником поліса з внесеними змінами, якщо договір оформлений на бланку поліса, та в день реєстрації страховиком відповідних змін в базі даних МТСБУ - для внутрішніх електронних договорів страхування.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою від 15.07.2015р. за вих. № СУ/02285/3 про виплату страхового відшкодування в сумі 86 633,93 грн.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» листом від 26.08.2015р. за № 4598 відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи тим, що поліс АС/8476404 на момент настання ДТП 17.02.2015р. припинив свою дію, оскільки він діяв з 20.05.2014р. по 19.11.2014р.

В подальшому позивач звернувся із заявою від 18.10.2017р. за вих. № СУ/001081/3 про виплату страхового відшкодування у сумі 86 633,93 грн. до ПрАТ «УТСК».

ПрАТ «УТСК» листом № 643 від 01.11.2017р. надав відмову позивачу у виплаті страхового відшкодування з причини, що поліс АІ/4532260 є нікчемним, оскільки відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП також була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно з полісом АС/8476404.

Станом на час розгляду даної справи відшкодування шкоди позивачу не здійснено, що і є причиною виникнення спору.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. (п. 17.2. ст. 17 Закону)

Суд зазначає, що оригіналу або належним чином завірену копію полісу страхування АІ/4532260 та договору страхування, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ІГРЕК" та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» сторонами до матеріалів справи не було надано, однак у справі наявний витяг з ЦБД МТСБУ з інформацією щодо даного полісу (том 2, а.с. 7-8).

В справі міститься повідомлення (Страхувальника) ТОВ ВКФ "ІГРЕК" від 19.02.2015р. (т.1, а.с.40) про обставини події за участю ТЗ забезпеченого полісом обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу, але доказів його направлення відповідачу-2, так і доказів отримання його останнім відповідачем-1 не надано.

За приписами п. 3 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Частиною 1 ст. 989 ЦК України встановлено, що якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

За ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Щодо стверджень відповідача-2 про нікчемність полісу АІ/4532260, укладеного між та відповідачем-1 та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», оскільки діяв на час ДТП поліс АС/8476404 від 19.05.2014р., укладений між відповідачем-1 та третьою особою-2, суд з ними не погоджується та зазначає, що матеріали справи містять належним чином завірену копію полісу АС/8476404 з датою дії - з 20.05.2014 по 19.11.2014, а поліс АІ/4532260 укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2 діяв з 20.11.2014 по 19.11.2015, тобто на дату укладення полісу АІ/4532260 поліс АС/8476404 вже припинив свою дію.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» може реалізувати право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

17.02.2015р. сталася дорожньо-транспортна пригода (страховий випадок) за участю застрахованого транспортного засобу Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ), а страхове відшкодування постраждалій особі ОСОБА_2 було сплачено позивачем 10.03.2015р., тоді як позивач звернувся до ПрАТ «УТСК» із заявою про виплату страхового відшкодування у сумі 86 633,93 грн. лише 18.10.2017р., тобто більш ніж через рік від дати настання ДТП.

Враховуючи те, що позивачем не було надано відповідної заяви про страхове відшкодування в річний строк, передбачений ст. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у ПрАТ «УТСК» відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування, про що позивача було повідомлено листом за № 588 від 27.11.2018р.

Вказана позиція підтверджується правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.06.2018р. у справі № 910/7449/17, згідно якої закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про його виплату не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою та підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.

Щодо заяви відповідача-2 про застосування строків позовної давності від 12.04.2019р., суд зазначає наступне:

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. (ст. 256 Цивільного кодексу України)

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

За приписами статті 253 цього ж Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому згідно із частиною першою статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Для спірних відносин застосовуються загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

При суброгації строк позовної давності обчислюється з моменту ДТП, а при регресі - з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 200/13392/13-ц.

Відповідно до пункту 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2015р. сталася дорожньо-транспортна пригода (страховий випадок) за участю застрахованого транспортного засобу Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ), 18.10.2017р. позивач звернувся із заявою до ПрАТ «УТСК» про виплату страхового відшкодування у сумі 86 633,93 грн., однак останнє також листом від 01.11.2017р. відмовило у виплаті страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд зазначає, що позивач у даному спорі не отримав від відповідачів-1,-2 понесених ним збитків, здійснивши 10.03.2015 року оплату за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ) у розмірі 86 633,93 грн.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача-2 в частині стягнення страхового відшкодування (страхового ліміту у розмірі 50 000,00 грн.) з підстав його необгрунтованості.

Стосовно позовних вимог до відповідача-1 колегія суддів зазначає таке:

Згідно ч, 1 ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З правового аналізу ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України вбачається, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгадією.

Відтак, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Як вже було вищезазначено, згідно довідки МТСБУ (том 1, а.с. 163) ліміт відповідальності відповідача-2 складає 50 000,00грн., а не 86 633,93 грн., але колегія суду з врахуванням того, що позивачем не було надано відповідної заяви про страхове відшкодування до страховика (відповідача-2) в річний строк, передбачений cтаттею 37 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважає, що у ПрАТ «УТСК» відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування у межах суми 50 000,00грн.

Отже, оскільки саме з вини позивача йому не було відшкодовано страховою компанією (відповідачем-2) 50 000,00грн. страхового відшкодування, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині до відповідача-1.

Щодо стягнення з відповідача-1 різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у сумі 36 633,93 грн. (86 633,93 грн. - 50 000,00 грн.) суд зазначає, що у наданих позивачем доказах (розрахунок суми страхового відшкодування від 26.02.2015р., рахунок на оплату № 193 від 26.02.2015р., ремонтна калькуляція від 26.02.2015р. та акт огляду транспортного засобу від 18.02.2015р.) є розбіжності:

- в акті огляду транспортного засобу від 18.02.2015р. з переліком пошкоджень яких потерпіла ОСОБА_3 погодилась не зазначено про наявність пошкоджень дверей задньої стінки, вартість яких зазначена у ремонтній калькуляції;

- у висновку спеціаліста Г .П . Бондаренко Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 16/12.2/31 від 16.11.2018р. дослідженням якого були акт огляду транспортного засобу від 18.02.2015, ремонтна калькуляція від 26.02.2015 та рахунок на оплату № 193 від 26.02.2015 виявлена невідповідність пошкоджених складових частин: в акті огляду транспортного засобу від 18.02.2015 відсутня кришка заднього відсіку, а в рахунку на оплату № 193 від 26.02.2015 і в ремонтній калькуляції від 26.02.2015 зазначена заміна даної складової частини вартістю 35054,00 грн. з подальшим фарбуванням вартістю 2749,60 грн.

Крім того, у Довідці № 58170965 про дорожньо-транспортну пригоду, видану відділенням ДАІ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 24.03.2015р. зазначено, що зовнішнім оглядом встановлено, що автомобіль Ауді державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав наступні пошкодження: передня центральна частина, однак 26.02.2019р. позивач надав довідку відділу ДАІ (том 2, а.с. 136), в якій зазначено зокрема про пошкодження кришки багажника вказаного автомобіля. З огляду на викладене позивач зазначив, що інформація в Довідці № 58170965 щодо пошкодження передньої центральної частини автомобіля Ауді є опискою.

Також суд звертає увагу на те, що в рахунку на оплату № 193 від 26.02.2015 кришка багажного відсіка з урахуванням знижки 10% дорівнює 31 548,60 грн., а без урахування знижки - 35 054,00 грн.

Але як вбачається з фото наданих позивачем (том 1, а.с. 19-20), в дійсності мало місце пошкодження кришки багажного відсіку, тому дані зазначені в акті огляду від 18.02.2015р. викликають сумнів у їх правильності, що свідчить про неповноту дослідження транспортного засобу за наслідками ДТП.

Відповідач-1 для огляду пошкодженого транспортного засобу на підставі пункту 25.3.2 Договору страхування від 25.12.2014, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2 , не викликався.

Колегія суддів зазначає про те, що Верховним Судом України у листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз`яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 30.07.2013р. у справі № 910/3655/13.

Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 25.07.2018р. у справі № 922/4013/17 та постанові Верховного Суду від 06.07.2018р. у справі № 924/675/17.

Як зазначалося, відповідно до п. 28.13 Договору страхування № 75422а4дг від 25.12.2014р. при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених у кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.

Згідно довідки Моторного (Транспортного) Страхового Бюро України (МТСБУ) за № 9-09/34422 від 05.11.2018р. (том 1, а.с.162-163) франшиза згідно полісу АІ/4532260 становить 0 грн.

Враховуючи викладене, із матеріалів справи вбачається, що доказами витрат (реальних збитків), які були понесені для відновлення (ремонту) транспортного засобу Audi (д.р.н. НОМЕР_1 ) є: Рахунок № 193 від 26.02.2015 року та платіжне доручення № 162021 від 10.03.2015р., тому без врахування ліміту у сумі 50 000,00 грн., по яким сплинули строки позовної давності, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 36 633,93 грн.

Щодо заяви відповідача-1 про вирішення питання про передачу майна, яке було замінено на автомобілі Audi Q5 д.н. НОМЕР_1 після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду, суд зазначає таке.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Вищевикладене дає підстави для задоволення заяви відповідача-1 про передачу такого майна, яке було замінено на автомобілі Audi Q5 д.н. НОМЕР_1 : Фонар, Кожух, Фонар заднього бампера, Спойлер, Кришка, Кронштейн кріплення бамперу, Комплект кріплення для спойлера, Кришка багажного відсіка, Прокладка, Емблема, Надпис Q5, Емблема, Напис QATTRO, Підсилювач, Бампер задній після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції`звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України зазначає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

За таких обставин, колегія суддів пришла до висновку, що позовні вимоги до відповідача-1 підлягають задоволенню частково у сумі 36 633,93 грн., а в решті позовних вимог необхідно відмовити.

Судові витрати за розгляд справи відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на позивача та відповідача-1 пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "ІГРЕК" (49000, м. Дніпро, вул. Караваєва, будинок 11; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8; ) 36 633,93 грн. страхового відшкодування та 745,08 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8; ) передати Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "ІГРЕК" (49000, м. Дніпро, вул. Караваєва, будинок 11; ) майно, яке було замінено на автомобілі Audi Q5 д.н. НОМЕР_1 : Фонар, Кожух, Фонар заднього бампера, Спойлер, Кришка, Кронштейн кріплення бамперу, Комплект кріплення для спойлера, Кришка багажного відсіка, Прокладка, Емблема, Надпис Q5, Емблема, Напис QATTRO, Підсилювач, Бампер задній після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.07.2019.

Головуючий суддя в колегії С.П. Панна

Суддя І.А. Рудь

Суддя Т.В. Загинайко