ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2019м. ДніпроСправа № 904/1957/19

За позовом Приватного акціонерного товариства "Фірма "КРИВОРІЖБУДМЕХАНІЗАЦІЯ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТОБЕТОН", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 194 908,06 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Приватне акціонерне товариство "Фірма "КРИВОРІЖБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТОБЕТОН" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 194 908,06 грн, з яких: 165 002,00 грн основний борг, 21 071,81 грн пеня, 1 786,48 грн 3% річних, 7 047,77 грн інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19.08.2019 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 325 904,13 грн, з яких: 285 002,00 грн основний борг, 29 737,30 грн пеня, 2 518,80 грн 3% річних, 8 646,03 грн інфляційні втрати.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2019 була надіслана всім учасникам справи завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про розгляд справи №904/1957/19, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов договору на надання послуг. Послуги полягали у наданні в оперативне підпорядкування баштового крану. Послуги були надані відповідачу на суму 330 000,00 грн. Відповідач частково оплатив надані послуги, у звязку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 285 002,00 грн. У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 29 737,30 грн, 3% річних у розмірі 2 518,80 грн, інфляційні втрати у розмірі 8 646,03 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 525, 526, 549, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.08.2016 між Приватним акціонерним товариством "Фірма "КРИВОРІЖБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТОБЕТОН" (замовник) було укладено договір № 9 від 01.08.2016 про надання послуг в оперативне підпорядкування баштового крана КБ-406 інв.№ 2261 зав.№ 145, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.15).

Відповідно до пункту 1.1 договору, виконавець передає в оперативне підпорядкування замовника баштовий кран КБ-406 інв.№ 2261 зав.№ 145 з обслуговуючим персоналом.

Згідно пункту 2.1 договору, вартість наданих послуг на місяць за цим договором становить: баштовий кран КБ-406 інв.№ 2261 зав.№ 145 - 25 000,00 грн, ПДВ 20% - 5 000,00 грн, разом з ПДВ - 30 000,00 грн, і не залежить від кількості відпрацьованого часу в місяць.

На виконання умов договору позивач надав послуги відповідачу за період з липня 2018 по травень 2019 на загальну суму 330 000,00 грн, що підтверджується актами приймання виконання будівельно-монтажних робіт, копії яких містяться в матеріалах справи (арк.с.32-38, 68-71). Акти підписані обома сторонами та скріплені печатками підприємств.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що починаючи з серпня місяця 2016 замовник здійснює щомісяця до 5-го числа поточного місяця попередню оплату за поточний місяць на розрахунковий рахунок виконавця грошовими коштами відповідно до наданих рахунків у сумі 30 000,00 грн.

Відповідачем було частково оплачено надані послуги на суму 44 998,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 44 від 16.11.2018 на суму 15 000,00 грн та меморіальними ордерами № @2PL409866 від 19.11.2018 на суму 14 999,00 грн № @2PL409894 від 19.11.2018 на суму 14 999,00 грн, копії яких містяться в матеріалах справи (арк.с.29-31).

Отже, несплачена сума становить 285 002,00 грн. Станом на час розгляду справи, доказів оплати відповідачем заборгованості у розмірі 285 002,00 грн сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відтак, між сторонами склались правовідносини надання послуг.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару. Відповідно до пункту 3.1 договору, строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 285 002,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 6.1 договору, у разі порушення строків оплати за надані послуги, передбачених пунктами 3.1, 3.2 договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Граничний розмір пені встановлюється діючим законодавством України, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період нарахування пені.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 29 737,30 грн за період з 06.07.2018 по 04.06.2019.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати поставленого товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є правильним. Тому, вимога щодо стягнення пені у розмірі 29 737,30 грн підлягає задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 518,80 грн за період з 06.07.2018 по 04.06.2019 та інфляційних втрат у розмірі 8 646,03 грн за період з 06.07.2018 по 04.06.2019.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 518,80 грн та інфляційних втрат у розмірі 8 646,03 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судові витрати позивача у розмірі 4 888,56 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТОБЕТОН" (50102, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. 27 Партз`їзду, 11, ідентифікаційний код 31735539) на користь Приватного акціонерного товариства "Фірма "КРИВОРІЖБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Домобудівна, 6, ідентифікаційний код 01239453) 285 002,00 грн основний борг, 29 737,30 грн пеню, 2 518,80 грн 3% річних, 8 646,03 грн інфляційні втрати та 4 888,56 грн судовий збір.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 15.07.2019

Суддя Я.С. Золотарьова