УХВАЛА

м. Київ

19.07.2019Справа № 910/9303/19

Суддя Бондаренко Г.П., розглянувши

Позовну заяву Міністерства оборони України

До Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО»

Про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України (далі - позивач) звернулося з позовом до Господарського суду міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО» (далі відповідач) про визнання договору недійсним.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу № б/н від 26.02.2004, укладеного між державним підприємством Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО» з часу його укладення. Також позивач просить залучити до участі у справі Установу « 28 Управління начальника робіт» в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. Покласти судові витрати на відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

За приписами пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до документів, що додаються до позовної заяви. Частиною 2 вказаної статті внормовано, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно частин 2, 4, 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копії документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: - зі слів «Згідно з оригіналом, - назви посади, - особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, - дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису».

Натомість, копії доказів, додані до позовної заяви, не засвідчені відповідно до встановлених вимог. Також Суд звертає увагу позивача на те, що засвідчуватись повинна кожна сторінка копії відповідного документу.

Відповідно до частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач або особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Всупереч вказаним вище вимогам позивачем в додатках до позовної заяви, а саме в доказах відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу, адреса останнього, зазначена у квитанціях відділення поштового зв`язку - не відповідає інформації, зазначеній в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме позивачем зазначено неповну адресу місцезнаходження відповідача.

Таким чином, Суд дійшов висновку про відсутність підтвердження відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як встановлено Судом, дану позовну заяву підписано представником позивача старшим офіцером юридичного відділу Головного управління майна та ресурсів підполковником юстиції Бульдяком Марком Романовичем, копію довіреності № 220/610/Д від 20.12.2018 додано до позовної заяви. До позовної заяви також було додано копію довіреності № 220/494/Д від 12.11.2018 представника позивача заступника начальника юридичного відділу Головного управління майна та ресурсів підполковника юстиції - Тужикова Михайла Адійовича.

Згідно положень частин 1, 3 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи, в тому числі повноваження щодо підписання заяв, клопотань, тощо мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами

Відповідно частини 7 статті 60 Господарського процесуального кодексу України оригінали (1) документів (довіреність фізичної або юридичної особи, свідоцтво про народження дитини, рішення про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна), копії з них, засвідчені суддею (2), або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку (3), приєднуються до матеріалів справи.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, копія довіреності не може бути посвідчена самим представником, оскільки стаття 60 Господарського процесуального кодексу України не передбачає такого способу засвідчення копії довіреності, а інші закони України не містять положень, які б внормовували, що копія довіреності на представництво в суді може бути засвідчена самим представником, за наявності у нього відповідних повноважень.

Отже, положеннями статті 60 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що документом, який підтверджує повноваження представника є оригінал довіреності. Проте, до позовної заяви в якості документів, які підтверджують повноваження представників було додано копії довіреностей № 220/610/Д від 20.12.2018 та № 220/494/Д від 12.11.2018.

Тобто до позовної заяви всупереч вимогам частини 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України не було додано документа, що підтверджує повноваження представника.

Крім того, в разі виникнення в суду сумнівів щодо відповідності копії довіреності оригіналу, останній може бути витребуваний у встановленому законом порядку.

Щодо заявленого позивачем клопотання про залучення до участі у справі Установу « 28 Управління начальника робіт» в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Суд зазначає, що позовна заява не містить зазначення того, як саме рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки третьої особи.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Згідно з частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Міністерства оборони України без руху.

2. Встановити позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом:

- надання оригіналів довіреностей № 220/610/Д від 20.12.2018 та № 220/494/Д від 12.11.2018;

- подання до суду письмової заяви з доданням до неї доказів відповідно до статті 91 Господарського процесуального кодексу України;

- надати до суду докази направлення копії позовної заяви з додатками на адресу місцезнаходження відповідача;

- надання до суду заяви із зазначенням обґрунтування залучення до участі у справі третьої особи.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 19.07.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя Бондаренко Г.П.