ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/75/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від Державної служби України з безпеки на транспорті - Кучеренку Г.В., довіреність б/н від 27.12.2018;

Прокурор - Лянна О.А., посвідчення № 031420, дата видачі 19.01.15;

від ПП «Лорен Агроекспорт» - адвокат Ільницький В.І., ордер серії ОД № 201555, дата видачі 16.07.19;

Представник Управління Укртрансбезпеки в Одеській області в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2019

суддя Погребна К.Ф.

час та місце ухвалення 13:10:54 год., м. Одеса

повний текст рішення складено 26.04.2019

по справі № 916/75/19

за позовом Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до відповідача Приватного підприємства «Лорен Агроекспорт»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління Укртрансбезпеки в Одеській області

про стягнення коштів у розмірі 68 090,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до приватного підприємства «Лорен Агроекспорт» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи у сумі 68 090,90 грн.

Позов пред`явлено на підставі статті 29 БК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», Закону України «Про автомобільний транспорт», Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.04.2019 в задоволені позову Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Приватного підприємства «Лорен Агроекспорт» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління Укртрансбезпеки в Одеській області - відмовлено повністю.

Рішенням Господарського суду мотивовано недоведеністю з боку Прокуратури підтверджуючих фактів вчинення саме ПП «Лорен Агроекспорт» адміністративного правопорушення, виявленого працівниками управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті у ході здійснення контролю 27.01.2018 під час проведення рейдової перевірки на автомобільній ділянці автодороги М - 05 Київ-Одеса (км 450км+500).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Прокуратура Одеської області звернулась до Південно-Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову прокурора.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник зазначає, що судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, вимог ст. ст. 48, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 307 ГК України, ст. 909 ЦК України, ст. ст. 86, 236 ГПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову судом зазначено, що товарно-транспортна накладна СМR не може прийматись як належний та допустимий доказ, який безумовно підтверджує факт здійснення відповідачем відповідного перевезення, а отже факту вчинення правопорушення через тс, що не містить номеру та дати подорожнього листа, за яким виконується перевезення вантажу, прізвище водія, який здійснює перевезення, друк транспортної організації, а також підпис водія (експедитора), який прийняв вантаж.

Крім того, зазначено, що графа 23 СМR окрім штампу ПП «ЛОРЕН-АГРОЕКСПОРТ» жодних інших відомостей не містить, та не може прийматись судом як належний та допустимий доказ, який безумовно підтверджує факт здійснення відповідачем відповідного перевезення, а отже факту вчинення правопорушення.

З такими висновками суду Прокурор не погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи, під час перевірки посадовим особам Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, водієм автомобіля VOLVO, модель VNL реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом OVERLANDER, модель SТ - 30 - ЗА, реєстраційний номер НОМЕР_2 надана міжнародна товарна - транспортна накладна СМR встановленої форми, та відповідно до п. 16 вказаної накладної перевізником є ПП «Лорен Агроекспорт».

Таким чином, міжнародна товарно-транспортна накладна «СМR», яка надана водієм автомобіля VOLVO є офіційним документом, використання якого регламентовано Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, а форму наведено в листі № 16-2217/10-1300 Державної податкової адміністрації «Щодо зразків міжнародної автодорожньої товарно-транспортної накладної по формі КДПГ(СМR), акту про відпуск та прийом спирту етилового, короткого тлумачного словника зовнішньоторговельних документів» від 20.02.1997.

Будь-яких інших документів, щодо вантажу, перевізника, договору оренди транспортного засобу, документів, що підтверджують плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, інспектору управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті водієм не надано.

Враховуючи зазначене, прокуратурою в додатках до позовної заяви до суду надано належним чином завірену копію міжнародної товарно-транспортної накладної «СМR», яка надана водієм автомобіля VOLVO під час здійснення санкціонованої перевірки уповноваженим суб`єктом управління Укртрансбезпеки в Одеській області, відповідно до якої встановлено особу перевізника, а саме ПП «Лорен Агроекспорт».

Отже, судом в порушення статті 86 ГПК України безпідставно її відхилено як доказ.

Прокурор зазначає, що неприйняття до уваги наданої СМR через, як на думку суду, неналежний порядок її заповнення та фактично звільнення на цій підставі перевізника від відповідальності, взагалі, не відповідає принципам судочинства, оскільки, позивач не несе відповідальності за повноту заповнення СМR, яку, отримано від водія транспортного засобу.

Ухвалою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Прокуратури Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2019 у справі № 916/75/19.

Призначено розгляд апеляційної скарги Прокуратури Одеської області по справі № 916/75/19 на 16.07.2019 о 14:00 год.

В судовому засіданні 16.07.2019 відмовлено прокурору у задоволенні клопотання про залучення додаткових доказів до матеріалів справи, оскільки згідно положень статті 269 частина 3 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином визначено можливість подання до суду апеляційної інстанції тих доказів, які існували на час розгляду спору судом першої інстанції, і які не були подані йому з причин, що об`єктивно не залежали від заявника.

Проте, прокурором доказів виняткових випадках не подання додаткових доказів, а саме рекомендованих відправлень до суду першої інстанції не зазначено.

Прокурор та представник Державної служби України з безпеки на транспорті в судовому засіданні 16.07.2019 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в апеляційній скарзі та просили скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2019.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові технології-Україна» в судове засіданні 03.04.2019 не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник ПП «Лорен Агроекспорт» в судовому засіданні 16.07.2019 надав пояснення, в яких заперечував проти апеляційної скарги та просив суд, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник Управління Укртрансбезпеки в Одеській області в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, уповноваженою особою управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті у ході здійснення контролю 27.01.2018 під час проведення рейдової перевірки на автомобільній ділянці автодороги М - 05 Київ-Одеса (км 450км+500) зупинено автомобіль VOLVO, модель VNL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом OVERLANDER, модель ST - 30 - 3А, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Вищезазначений автомобіль, належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За посланнями прокуратури, відповідно до матеріалів, які надійшли до Котовської місцевої прокуратури, під час перевірки посадовим особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, водієм автомобіля VOLVO, модель VNL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом OVERLANDER модель ST - 30 - ЗА, реєстраційний номер НОМЕР_3 надана міжнародна товарна - транспортна накладна CMR. Відповідно до п. 16 вказаної накладної перевізником є ПП «Лорен Агроекспорт». Також, постановою № 030921 від 12.03.2018 вказаного перевізника притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено відповідне стягнення.

Вказана постанова набрала законної сили та не була оскаржена порушником.

Так, під час проведення перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки в Одеській області здійснено габаритно-ваговий контроль. За результатами зважування автомобіля та габаритно-вагового, контролю зафіксовано навантаження на осі: 1) 4,84 тон - нормативно допустиме 11,0 тон, 2) здвоєна вісь 16,12 тон (7,92 тон + 8,20 тон) - нормативно допустиме 18,0 тон, 3). строєна вісь 26,48 тон (8,80 тон + 9,12 тон + 8,56 тон)- нормативно допустиме 24,0 тонни, повна маса транспортного засобу склала 47,44 тонни при нормативно допустимій 44,0 тонн, що є порушенням п.22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: за спеціальними правилами здійснюєтеся дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м),. за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиничну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиничну вісь -11т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Таким чином, порушено вимоги абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», яким передбачено відповідальність за надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Вказане порушення, за посиланнями позивача, підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 27.01.2018, актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0014327 від 27.01.2018 та талоном № 311192 від 27.01.2018 щодо результатів виміру ваги автомобіля VOLVO, модель VNL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом OVERLANDER, модель ST - 30 - 3А, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Як наслідок, працівниками управління Укртрансбезпеки в Одеській області 27.01.2018 здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування із зазначенням перевищення нормативу, а саме: загальна маса автомобілю VOLVO, модель VNL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом OVERLANDER, модель ST - ЗО - ЗА, реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 47,44 тон при нормативно допустимих 44 тони, нормативно допустиме навантаження на ось складає 24,00 тон, але фактично навантаження склало 26,48 тон, що є перевищенням параметрів нормативу на 2,48 тони.

Зазначеним розрахунком визначено плату за проїзд в сумі 1909,20 євро.

Прокурор вказує, що згідно міжнародної товарно-траспортної накладаної CMR перевізником є ПП «Лорен Агроекспорт», Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області на юридичну адресу перевізника скеровано листа № 1755/1- 31/18 від 12.03.2018 із копією акту та розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування від 27.01.2018.

Проте відповідачем не здійснено оплату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, яка згідно з розрахунком плати від 27.01.2018 склала 1909,20 Євро.

Відповідно до п.27 Порядку № 879, плата за проїзд справляється у національній валюті, за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку. Станом на 27.01.2018 офіційний курс гривні до євро, встановлений Національним банком України, складав 3566,4200 грн. за 1 Євро. Сума 1909,20 Євро складає 68 090,09 гривень.

За вищевказаних обставин плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 68 090,09 грн. на думку прокуратури безумовно підлягає стягненню з ПП «Лорен Агроекспорт» на користь Державного бюджету України.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини Керівник Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернулась до господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом порушеного права. Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до наступного.

Предметом спору є стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон) дає визначення автомобільного перевізника це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Згідно ч.1 ст.34 Закону, автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Статтею 48 Закону встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» № 879 від 27.06.2007 року затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Згідно пп.3 п.2 Порядку № 879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Порядком №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (пп.4 п.2).

Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (пп.51 п.2).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п.3).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п.6).

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (п.15).

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль (п.16).

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (п.20).

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України (п.21).

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник має право на відшкодування вантажовідправником чи замовником коштів, внесених у рахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу (п.28).

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки (п.311).

Господарський суд, відмовляючи в позові, прийшов до висновку, що Прокуратурою не надано до суду жодних доказів які б підтверджували факт вчинення саме ПП «Лорен Агроекспорт» адміністративного правопорушення, виявленого працівниками управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті у ході здійснення контролю 27.01.2018 під час проведення рейдової перевірки на автомобільній ділянці автодороги М - 05 Київ-Одеса (км 450км+500).

Відповідно до ч.1 ст. 73, ч.1 ст.74, 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, позовні вимоги Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті направлені на стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи у сумі 68 090,90 грн.

Факт вчинення відповідачем відповідних порушень за посиланнями прокуратури підтверджується міжнародною товарно-траспортною накладаною CMR в якій в графі 16 стає штамп ПП «Лорен Агроекспорт», а також постановою № 030921 від 12.03.2018 якою вказаного перевізника притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено відповідне стягнення.

Уповноваженою особою управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті у ході здійснення контролю 27.01.2018 під час проведення рейдової перевірки на автомобільній ділянці автодороги М - 05 Київ-Одеса (км 450км+500) зупинено автомобіль VOLVO, модель VNL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом OVERLANDER, модель ST - 30 - 3А, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Вищезазначений автомобіль, належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Водієм автомобіля VOLVO, модель VNL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом OVERLANDER модель ST - 30 - ЗА, реєстраційний номер НОМЕР_3 надана міжнародна товарна - транспортна накладна CMR. Відповідно до п. 16 вказаної накладної перевізником є ПП «Лорен Агроекспорт».

Так, чинним законодавством України про автомобільний транспорт, а саме відповідно до ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення Закону покладено на перевізників.

Згідно статті 1 Закону автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортним засобом.

При цьому необхідно розрізняти поняття власника та перевізника, оскільки перевізник не обов`язково має транспортний засіб у власності.

Також, не ототожнюється поняття перевізника із фактичним користувачем транспортного засобу - водієм, який керує ним на час перевірки за трудовою або іншою угодою.

Особа перевізник встановлюється за документами, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, перелік яких визначено статтею 48 Закону.

Зокрема, до них відноситься договір про перевезення вантажу, укладання якого передбачено статтею 50 цього Закону, статтею 307 Господарського кодексу України, статтею 909 Цивільного кодексу України та підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо).

Колегією суддів встановлено, що прокуратура в підтвердження здійснення саме відповідачем перевезення, по факту якого в подальшому працівника Укртарнсбезпеки в Одеській області було складено акт про порушення, посилається та в якості доказу надає копію CMR в якій в графі 16 та 23 містяться штамп ПП «Лорен Агроекспорт».

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги прокурора, що неприйняття до уваги місцевим господарським судом наданої СМR через, неналежний порядок її заповнення та фактично звільнення на цій підставі перевізника від відповідальності, не відповідає принципам судочинства, оскільки, позивач не несе відповідальності за повноту заповнення СМR, яку, отримано від водія транспортного засобу.

Так, Міжнародна автодорожня товарно-транспортна накладна типової форми CMR застосовується у міжнародних перевезеннях відповідно до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року. Її положення застосовуються до будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів, що передбачає винагороду, з використанням транспортних засобів у разі, якщо місце навантаження і місце доставлення вантажу, зазначені в контракті, знаходяться на території двох різних країн, з яких хоча б одна є учасницею Конвенції КДПВ.

Згідно порядку заповнення CMR в графа 23 повинна містити номер і дата подорожнього листа, за яким виконується перевезення вантажу, прізвище водія, який здійснює перевезення, друк транспортної організації, а також підпис водія (експедитора), який прийняв вантаж.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, в наданої в якості доказу здійснення відповідачем перевезення CMR, графа 23 окрім штампу ПП «ЛОРЕН-АГРОЕКСПОРТ» жодних інших відомостей не містить, а саме не містить номер і дата подорожнього листа, за яким виконується перевезення вантажу, прізвище водія, який здійснює перевезення, остання також не містить жодного номеру, що взагалі ставить під сумнів її дійсності.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року, ставлячи свій підпис в графі 23 накладної CMR, водій підписує договір на перевезення.

Отже, саме підпис водія в графі 23, підтверджує факт укладення договору на перевезення в спрощений спосіб, шляхом складення відповідної товарно - транспортної накладної.

Таким чином, відповідно до порядку заповнення CMR, зазначена товарна - транспортна накладна CMR не може прийматись як належний та допустимий доказ, який безумовно підтверджує факт здійснення Приватним підприємством «Лорен Агроекспорт» відповідного перевезення, а отже факту вчинення правопорушення.

Крім того, відповідач як у суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції, зазначив, що ніяких договірних відносин як вказано в міжнародній товаротранспортній накладній «CMR» щодо договору перевезення з ТОВ «ІН ФУД» не мало місце, також не мало місце і трудові відносини з водієм.

Також, відповідач вказує, що автомобіль VOLVO, модель VNL, державний номерний знак НОМЕР_4 , з напівпричепом OVERLANDER, модель ST-30-3A, державний номерний знак НОМЕР_3 не перебуває на балансі ПП «ЛОРЕН-АГРОЕКСПОРТ» та з власником даного автомобіля не укладались будь-які договори оренди автомобіля.

Отже, Прокуратурою не надано до суду жодних доказів які б підтверджували факт вчинення саме ПП «Лорен Агроекспорт» адміністративного правопорушення, виявленого працівниками управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті у ході здійснення контролю 27.01.2018 під час проведення рейдової перевірки на автомобільній ділянці автодороги М - 05 Київ-Одеса (км 450км+500).

Посилання прокурора на постанову № 030921 від 12.03.2018 якою Приватного підприємства «Лорен Агроекспорт» притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено відповідне стягнення, колегією суддів також не приймається, оскільки доказів на підтвердження факту належного повідомлення відповідача, а саме надсилання Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області, запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративне правопорушення від 26.02.2018, а отже можливості спростування відповідачем зазначених в CMR відомостей, ще на стадії розгляду відповідного питання в Управлінні Укртрансбезпеки в Одеській області, прокуратурою надано не було.

Надання, відповідних доказів вже на стадії апеляційного розгляду, колегією суддів не прийнято, оскільки, як зазначено вище, згідно положень статті 269 частина 3 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, визначено можливість подання до суду апеляційної інстанції тих доказів, які існували на час розгляду спору судом першої інстанції, і які не були подані йому з причин, що об`єктивно не залежали від заявника.

Проте, прокурором доказів виняткових випадках не подання додаткових доказів, а саме рекомендованих відправлень до суду першої інстанції не зазначено.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та наданим доказам, порушень норм матеріального і процесуального права не допустив, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

У зв`язку з таким, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. «в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на Прокуратуру Одеської області, оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281- 283

Господарського процесуального кодексу України, Південно-Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2019 у справі № 916/75/19 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Прокуратури Одеської області - залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Прокуратуру Одеської області.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.07.2019.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.