Справа № 909/673/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.07.2019 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., розглянувши матеріали заяви б/н (вх№13786/19) від 15.07.2019 Богородчанської селищної ради про забезпечення

позову: Богородчанської селищної ради,

вул. Шевченка, 66, смт.Богородчани, Івано-Франківська область, 77701;

до відповідача: Богородчанської районної державної адміністрації,

вул. Шевченка, 66, смт.Богородчани, Івано-Франківська область, 77701;

про визнання протиправним розпорядження, скасування розпорядження, визнання недійсним договору безоплатного користування майном.

ВСТАНОВИВ

Богородчанська селищна рада звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Богородчанської районної державної адміністрації про визнання протиправним розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №147 від 10.06.2019; скасування розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №147 від 10.06.2019; визнання недійсним договору про безоплатне користування релігійною організацією культовими будівлями та іншим майном, що є державною власністю №10/06/2019 від 10.06.2019.

З метою забезпечення позову Богородчанська селищна рада подала суду заяву б/н (вх№13786/19) від 15.07.2019, в якій просить суд зупинити дію розпорядження Богородчанської РДА №147 від 10.06.2019 до ухвалення рішення по справі; заборонити Релігійній громаді УПЦ ПЦУ храму "Святих Апостолів Петра і Павла" користування об`єктом нерухомого майна, а саме Домініканським костелом за адресою АДРЕСА_1 . Мотивуючи подану заяву заявник вказує на перевищення владних повноважень Богородчанською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області при винесенні розпорядження №147 від 10.06.2019 "Про передачу у безоплатне користування культової будівлі приміщення костелу Благовіщення Домініканського монастиря" та при укладенні договору про безоплатне користування релігійною організацією культовими будівлями та іншим майном, що є державною власністю №10/06/2019 від 10.06.2019, на підставі яких, Богородчанською районною державною адміністрацією незаконно передано у користування Релігійній громаді УПЦ ПЦУ храму "Святих Апостолів Петра і Павла" культову будівлю приміщення костелу Благовіщення Домініканського монастиря, в той час, як вказане приміщення є комунальною власністю Богородчанської селищної ради у відповідності до рішення Богородчанської селищної ради №856 від 21.02.2019 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №168041329 від 27.05.2019. Вважає, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом обмеження незаконних дій Богородчанської РДА, в цьому випадку, є необхідним для уникнення можливого руйнування культової споруди внаслідок релігійного протистояння та посягання органів державної влади на майно належного володільця.

З"ясувавши всі обставини на яких ґрунтуються вимоги заяви б/н (вх№13786/19) від 15.07.2019, всебічно, повно та об"єктивно дослідивши подані докази, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

Приписи статті 136 Господарського процесуального кодексу України, надають право господарському суду за заявою учасника справи вжити передбачених у статті 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може забезпечуватись, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів (пункти 2, 4, 10 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Слід зазначити, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Однак саме лише посилання в заяві на потенційну можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

В поданій заяві Богородчанська селищна рада вказує, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення дії незаконного розпорядження Богородчанської РДА №147 від 10.06.2019 та заборони Релігійній громаді УПЦ ПЦУ храму "Святих Апостолів Петра і ОСОБА_1 " користуватись Домініканським костелом, в цьому випадку, є необхідним для уникнення можливого руйнування культурної споруди внаслідок релігійного протистояння та посягання органів державної влади на майно належного володільця, а також для забезпечення виконання ймовірного судового рішення, прийнятого на користь Богородчанської селищної ради. При цьому сам заявник у заяві б/н (вх№13786/19) від 15.07.2019 зазначає, що питання правомірності винесеного розпорядження Богородчанської РДА №147 від 10.06.2019 та укладеного договору про безоплатне користування релігійною організацією культовими будівлями та іншим майном, що є державною власністю №10/06/2019 від 10.06.2019, підлягає дослідженню судом лише під час розгляду справи.

Обов"язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень встановлено приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтями 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1,2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову поданими доказами, що підтверджують наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заявником не наведено перед судом жодних обґрунтувань того, яким чином зупинення дії розпорядження Богородчанської РДА "Про передачу у безоплатне користування культової будівлі приміщення костелу Благовіщення Домініканського монастиря" №147 від 10.06.2019, яке є актом індивідуальної дії, тобто актом разового застосування і вичерпало свою дію виконанням - укладенням договору про безоплатне користування релігійною організацією культовими будівлями та іншим майном, що є державною власністю №10/06/2019 від 10.06.2019, забезпечить виконання судового рішення чи поновить порушені права позивача, як і не подано суду жодних доказів того, що користування вказаним майном потягне за собою його відчуження, знищення або зменшення його цінності, що є необхідною умовою для застосування заходів до забезпечення позову. Саме лише посилання заявника на ймовірність релігійного протистояння та посягання органів державної влади на майно належного володільця, без документального обґрунтування не може бути достатньою підставою для застосування заходів до забезпечення позову.

Як роз`яснено в пункті 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило - відсутні. Такі правила повинні застосовуватись і до інших осіб, яким забороняється вчинення дій щодо предмета спору чи вчиняти певні дії.

Враховуючи вище сказане для забезпечення збалансованості інтересів сторін та з метою запобігання порушень, у зв"язку із вжиттям заходів до забезпечення позову, їх прав та охоронюваних законом інтересів, суд прийшов до висновку, про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись статтями 73, 74, 77, 79, 86, 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви б/н (вх№13786/19) від 15.07.2019 Богородчанської селищної ради про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 17.07.2019

Суддя С.Кобецька