ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року Справа № 904/4194/18

м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Широбокової Л.П.

при секретарі судового засідання Абадей М.О.,

розглянувши апеляційну скаргу державного підприємства "СМОЛИ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 у справі №904/4194/18 (суддя Рудь І.А., повне рішення складено 04.03.2019)

за позовом UAB "Interchemas" Joint-Stock-Company, м. Вільнюс Литовська Республіка

до державного підприємства "СМОЛИ", м. Кам`янське Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 29741,54 євро за договором про закупівлю від 14.03.2017 №38-07/4

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 у справі №904/4194/18 позов UAB "Interchemas" Joint-Stock-Company, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 28.11.2018, задоволено частково, з державного підприємства (далі - ДП) "Смоли" на користь позивача стягнуто 25337євро 07центів основного боргу, 113698грн.61коп. пені, 27507грн.73коп. трьох процентів річних, 1063грн.64коп. витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій та 446євро 60центів витрат по сплаті судового збору; в решті в задоволенні позову відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо порушення відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю №38-07/2017 від 14.03.2017 в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого йому товару;

-при частковій відмові в задоволенні позову господарським судом зазначено, що позивачем невірно визначено період прострочення оплати за товар, яке виникло з 28.09.2017, а не з 27.09.2017, як обчислено позивачем;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ДП «Смоли» подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального і процесуального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі;

-у поданій скарзі йдеться про те, що рішення суду грунтується лише на прийнятих до уваги доводах позивача без їх належної правової оцінки, про те. що в порушення ст.ст.80, 91 Господарського процесуального кодексу України позивач не направив відповідачу належним чином засвідчених копій доданих документів, про те, що засвідчений нотаріально переклад товарно-транспортної накладної було надано позивачем 20.02.2019 в день постановлення оскаржуваного рішення при порушенні строків такого надання та без надання доказів направлення відповідачу, про те, що позов подано UAB "Interchemas" Join-Stock-Company, тоді як в договорі, на підставі якого виникли спірні правовідносини вказано іншу компанію UAB "Interchemas" Joint-Stock-Company, про те, що позивач не надав суду будь-яких документів на підтвердження процесуального правонаступництва, передбаченого ст.52 Господарського кодексу України і господарський суд при цьому підтверджує допущені позивачем порушення, про те, що в порушення ч.2 ст.162 названого Кодексу позовна заява, подана до суду підписана неуповноваженим представником позивача, оскільки на підтвердження повноважень останнім подано засвідчену копію ордеру серії КВ №720665 від 12.09.2018, згідно з яким такий представник представляє UAB "Interchemas" Joint-Stock-Company, про те, що в порушення п.4.2 договору міжнародна товарно-транспортна накладна GMR №F07725589, на яку посилається позивач, не містить дати отримання товару відповідачем, яка згідно з цим пунктом договору є визначальною умовою для відліку строку оплати товару, а містить у графі 24 лише відбиток печатки товароодержувача, при цьому у вказаному договорі перебіг строку оплати пов`язаний з настанням чітко зазначеної події - датою отримання товару, якою вважається дата відмітки про отримання товару у товарно-транспортній накладній і на момент звернення з позовом така подія не настала, відповідач не може вважатися таким, що прострочив, про те, що позивач не виконав вимоги ухвали господарського суду від 29.11.2018, оскільки ним не усунені недоліки позовної заяви, вказані в цій ухвалі, а також про те, що твердження суду відносно ухилення відповідача від свого обов`язку засвідчити реальну дату отримання товару шляхом проставлення її у накладній є необгрунтованими;

- позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що відповідачем не зазначено копії яких саме документів позивачем не було засвідчено та не направлено відповідачу, на те, що неможливим є встановлення, яким чином відповідач встановив відсутність засвідчення таких документів, на те, що нотаріально засвідчений переклад товарно-транспортної накладної було подано до суду одночасно з відповідним клопотанням про приєднання його до матеріалів справи, цей переклад надався відповідачу для огляду в судовому засіданні і будь-якого прохання про надання додаткового часу на ознайомлення від відповідача не надходило, на те, що позивачем не зазначається про зміну організаційно-правової форми як підстави можливого правонаступництва, на те, що судом було вірно встановлено дійсну назву позивача та його реквізити, ймовірна описка не могла стати для суду підставою для відмови у відкритті провадження за позовною заявою, на те, що представленими в матеріалах справи доказами підтверджено факт виконання позивачем зобов`язань з поставки товару і набуття відповідачем усіх прав на цей товар, на те, що заява про усунення недоліків була своєчасно направлена позивачем до господарського суду, право оцінювати докази належить суду і відповідач не уповноважений на винесення висновків щодо виконання чи неналежного виконання позивачем своїх обов`язків, а також на те, що відповідач, знаючи про положення п. 4.2 договору, уклавши відповідну заявку на товар та не маючи претензій до позивача стосовно строків, порядку виконання зобов`язань не зазначив у товарно-транспортній накладній дату прийняття товару, проставивши лише свою печатку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2017 ДП «Смоли» (замовником) та UAB "Interchemas" Joint-Stock-Company (постачальником) укладено договір на закупівлю №38-07/4, на підставі якого постачальник зобов`язався у 2017 році поставити замовнику на умовах СРТ згідно з Інкотермс-2010 товар: CPV за ДК 021:2015-24320000-3 «Основні органічні хімічні речовини» (Диметиламін технічний) CAS 124-40-3, а замовник - прийняти та оплатити цей товар на умовах цього договору.

Відповідно до п.3.1 ціна договору становить 181758.00 євро.

Згідно з п.4.1 розрахунки за договором здійснюються у грошовій одиниці - євро.

В п.4.2 договору сторонами узгоджено, що попередня оплата не передбачена. Оплата здійснюється протягом 120 календарних днів з дати отримання товару. Датою отримання товару вважається дата відмітки про отримання товару у товарно-транспортній накладній.

Відповідно до п.4.4 договору датою оплати є дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника.

За умовами п.п. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 договору поставка товару здійснюється автотранспортом. Поставка товару за цим договором здійснюється замовником на умовах СРТ згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010. Умови постачання: СРТ Кам`янське. Місце поставки товару: проспект Аношкіна, будинок 179, місто Кам`янське, Дніпропетровська область, Україна, поштовий індекс 51917, Державне підприємство "Смоли". Строк поставки товару 10 днів з моменту отримання заявки. Протягом березня-грудня 2017. Поставка товару здійснюється у кількості згідно з заявкою замовника.

Відповідно до п. п. 6.1.1 замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати поставлений товар.

П.8.3 договору встановлена відповідальність замовника у разі порушення зобов`язання з оплати товару у вигляді сплати постачальнику пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення від суми платежу.

За умовами п. п. 11.1, 11.2 договору у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) підсудні судам України і підлягають розгляду згідно з процесуальним законодавством України.

На виконання умов договору позивачем на підставі заявки відповідача №41-01/443 від 26.04.2017 здійснено поставку товару в кількості 13,940 т на суму 25 337євро 07центів, що підтверджується наданими в матеріали справи копіями інвойсу №120517 від 19.05.2017 та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №F07725589.

В порушення приписів п. 4.2. договору відповідач свої зобов`язання з оплати отриманого товару у визначений договором строк не виконав, у зв`язку із чим, у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 25337,07 євро.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією від 07.08.2018 № 2018/08/07-1, в якій вимагав сплатити заборгованість та нараховані позивачем пеню, інфляційні, проценти річних.

Претензія отримана відповідачем 08.08.2018, проте залишена без відповіді та задоволення.

За розрахунком позивача підлягає стягненню з відповідача пеня за період з 27.09.2017 по 27.03.2018 в сумі 114 274 грн. 73 коп.

З посиланням на положення ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача три проценти річних в сумі 27 581 грн. 32 коп. за період з 27.09.2017 по 26.11.2018.

Докази оплати вказаної вище суми заборгованості в матеріалах справи відсутні та в процесі розгляду справи відповідачем не надані.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 названого Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст.610 Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст.629 Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.712 Кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з оригіналу нотаріально засвідченого перекладу міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №F07725589, зокрема, графи 24 "Вантаж одержано" вказана накладна містить печатку підприємства відповідача, що свідчить про отримання товару відповідачем.

Однак, дата отримання товару у цій графі відсутня.

Разом з тим, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №F07725589 містить відмітки Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про закінчення митного оформлення товару 29.05.2017 та розвантаження доставленого вантажу 30.05.2017 (проставлено в графі 13 накладної), що свідчить про набуття відповідачем усіх прав на поставлений товар 30.05.2017.

Отже, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: настання строку оплати відповідачем вартості отриманого товару 27.09.2017 (з дати розвантаження товару + 120 календарних днів), порушення відповідачем умов договору про закупівлю №38-07/4 від 14.03.2017 в частині повної та своєчасної оплати цього товару, ненадання відповідачем належних і допустимих доказів, які б спростували відповідне порушення господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 25337євро 07центів основного боргу, 113698грн.61коп. пені та 27507грн.73коп. трьох процентів річних.

Одночасно колегія суддів погоджується з відмовою господарського суду в задоволенні решти позовних вимог з огляду на невірне визначення позивачем періоду прострочення оплати для нарахування пені та трьох процентів річних, який має обчислюватися починаючи з 28.09.2017, а не з 27.09.2017 як зазначено в його розрахунку.

З огляду на викладене підстави для скасування рішення господарського суду відсутні.

Доводи скаржника про ненаправлення йому позивачем належним чином засвідчених копій документів, обгрунтовані посиланням на порушення ст.ст. 80, 91 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України таке порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

Посилання скаржника на порушення позивачем ч.ч. 2, 3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України в частині зазначення в позовній заяві неправильного найменування позивача, а також на підписання цієї позовної заяви неуповноваженою особою правомірно відхилені господарським судом з огляду на наступне.

Так, відповідно до відомостей реєстру юридичних осіб Литовської Республіки на території цієї Республіки зареєстрована тільки одна компанія із власною назвою UAB "Interchemas", реєстраційний номер 304221262 , за адресою: м . Вільнюс, пр . Лайсвес, 60.

Наведене підтверджується також нотаріально посвідченим перекладом розширеного витягу з реєстру юридичних осіб Литовської Республіки.

Як вбачається з наданих позивачем документів, UAB "Interchemas" та UAB "Interchemas" Joint-Stock-Company є однією і тією ж компанією, мають один і той же код реєстрації та одну і ту ж адресу реєстрації, одного і того ж керівника.

В договорі, укладеному сторонами, як постачальник визначена UAB "Interchemas" Joint-Stock-Company за адресою: м.Вільнюс, пр.Лайсвес, 60, реєстраційний номер 304221262.

Господарським судом зазначено також, що абревіатура "UAB", "Joint-Stock-Company", "ЗАО" є організаційно-правовою формою підприємства, яка викладена відповідно литовською, англійською та російською мовами, тобто за змістом має одне і те ж значення.

Вказані найменування організаційно - правової форми різними мовами використовується підприємством в зовнішньоекономічній діяльності для розуміння контрагентами правового статусу підприємства.

Колегія суддів вважає вірним встановлення господарським судом тих обставин, що позивачем при зверненні до суду із даним позовом допущено помилку при зазначенні організаційно-правової форми юридичної особи англійською мовою, що не спростовує право позивача звернутися до суду із вимогами до відповідача про стягнення заборгованості за спірним договором.

При цьому допущена помилка не може слугувати достатньою підставою для скасування рішення господарського суду за наслідками перегляду його в апеляційному порядку.

Доводи скаржника про відсутність в міжнародній товарно-транспортній накладній дати отримання товару, яка згідно з п.4.2 договору є визначальною для обчислення строку оплати являються необгрунтованими, оскільки проставлення відповідної дати у графі 24 цієї накладної «Вантаж одержано» належить до виключної компетенції скаржника.

В обгрунтування об`єктивності причин відсутності відмітки в графі 24 накладної при наявності в ній печатки ДП «Смоли» належні та допустимі докази, в порядку ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України, скаржником не представлені.

Посилання скаржника на невиконання позивачем ухвали господарського суду від 29.11.2018 в частині своєчасного усунення недоліків позовної заяви шляхом надання документів, вказаних в цій ухвалі визнані колегією суддів безпідставними.

Так, відповідно до вказаної ухвали позивачу належало виправити недоліки протягом п`яти днів з дати вручення останньої.

Як зазначено позивачем безпосередньо в заяві про усунення недоліків, ухвала господарського суду від 29.11.2018 отримана ним 07.12.2018.

Згідно з штампом відділення поштового зв`язку на конверті (т.2, а.с. 81) відповідна заява була направлена позивачем до господарського суду безпосередньо 12.12.2018, тобто в строки, встановлені господарським судом.

При цьому обставини щодо ненадання позивачем торгового реєстру спростовуються долученим до заяви нотаріально посвідченим перекладом інформаційного повідомлення відділу обліку та стягнення податків Вільнюської територіальної митниці, яке, про що роз`яснено в заяві, за змістом є витягом з торгового реєстру Литовської Республіки.

Наведені обставини в установленому порядку скаржником не спростовані.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 у справі №904/4194/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;

- повна постанова складена 23.07.2019

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова