ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2019м. ДніпроСправа № 904/1900/19
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ільницьких", с. Токарівка Миколаївської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроальянс", м. Дніпро

про визнання недійсним договору фінансового лізингу від 15 листопада 2017 року № 87 АА-17

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Клевець К.В.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Тулінов І.І., довіреність №13 від 14 січня 2019 року, адвокат, діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4273 від 22 квітня 2019 року

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ільницьких" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить визнати недійсним договір фінансового лізингу від 15 листопада 2017 року № 87 АА-17 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроальянс" та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ільницьких".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що договір фінансового лізингу від 15 листопада 2017 року містить елементи договору найму транспортного засобу, а відтак в силу положень ч. 2 ст. 799 Цивільного кодексу України підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Однак, спірний правочин в порушення зазначених вимог закону, укладений в простій письмовій формі. Відповідно до статті 227 Цивільного кодексу України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Всупереч наведеним положенням, договір було укладено з відповідачем, який не має ліцензії для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних чи юридичних осіб. Наведене і є причиною виникнення спору.

Позивачем до позовної заяви додано розрахунок орієнтовних судових витрат. До складу судових витрат позивачем віднесено судовий збір у розмірі 1921,00грн., комісія банку за проведення платежу про сплату судового збору у розмірі 20,00грн. та витрати на поштові відправлення у розмірі 200,00грн. (а.с.14).

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроальянс", проти задоволення позовних вимог заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву мотивований тим, що жодних домовленостей між сторонами про нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу не існувало, а законодавством для сторін зазначених договорів такі дії не визнано обов`язковими. Доводи позивача стосовно того, щодо спірних правовідносин має бути застосовано положення частини 2 статті 799 ЦК, відповідно до якої договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню, є безпідставним, оскільки наведена норма стосується правовідносин найму транспортного засобу за участю фізичної особи, а у цій справі правовідносини між сторонами - суб`єктами господарювання виникли у сфері господарської діяльності і у такому випадку чинне законодавства не передбачає обов`язкового нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу. Укладений між сторонами договір фінансового лізингу зі сторони позивача було підписано та скріплено печаткою суб`єкта господарювання, тобто останній у спірних правовідносинах виступав як суб`єкт господарювання (реалізовував господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків).

Також відповідач зазначає, що 04.03.2019 між сторонами було підписано додаткову угоду №1 до договору, згідно якої змінено графік внесення лізингових платежів, яку сторони станом на сьогоднішній день виконують в повному обсязі. На думку відповідача, позивач зловживає своїми процесуальними правами та намагається спекулювати законодавством, намаганням застосувати наслідки недійсності правочину до договору фінансового лізингу, для якої такий договір став невигідним.

19 червня 2019 року електронною поштою до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ільницьких" надійшло клопотання, яким позивач просить: - витребувати від ТОВ "Торговий дім "Агроальянс" ліцензію на проведення господарської діяльності з надання фінансових послуг; - зобов`язати ТОВ "Торговий дім "Агроальянс" вчасно направити завірену належним чином копію бланку ліцензії на проведення господарської діяльності з надання фінансових послуг поштовим листом на адресу ТОВ Агрофірма "Ільницьких" для відома.

03 липня 2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроальянс" до господарського суду надійшли додаткові пояснення по справі. Згідно довідки Нацкомфінпослуг про взяття на облік юридичної особи від 29.05.2012 серії ФЛ №447 відповідача, згідно рішення Нацкомфінпослуг №242 від 29.03.2012, було взято на облік як юридичну особу, що має право надавати послуги фінансового лізингу. Станом на сьогоднішній день згідно розпорядження №495 від 07.03.2017 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг "Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агроальянс" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)" відповідач має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання послуг фінансового лізингу.

Враховуючи надані відповідачем пояснення від 03.07.2019, суд відхиляє клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11 травня 2019 року прийнято справу 904/1900/19 до свого провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 05.06.2019. З 05.06.2019 відкладено підготовче засідання на 20.06.2019, з 20.06.2019 на 03.07.2019.

У судовому засіданні 03.07.2019 сторонами подано письмову згоду про початок розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду від 03.07.2019 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду 03.07.2019.

У судовому засіданні 03.07.2019 оголошено перерву до 17.07.2019.

Позивач у судове засідання 17.07.2019 не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

17 липня 2019 до господарського суду надійшло клопотання відповідача про залучення до участі у справі роздруківку з Реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги.

У судовому засіданні 17.07.2019 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроальянс" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ільницьких" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №87АА-17, відповідно до умов якого (п.1.1.) в порядку та на умовах, визначених цим договором, лізингодавець передає на умовах фінансовго лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу починається з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі предмета лізингу та не можу бути менше одного року (п.1.2. договору).

Вартість майна становить гривневий еквівалент 100 000,00 доларів США, що розраховується за курсом продажу долару США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг", сформованим на 16:00 за Київським часом (надалі - Міжбанківський курс) на дату, що передує даті укладення цього договору, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операції купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс договору), та на дату укладення цього договору становить 2 650 500,00грн., у тому числі ПДВ 441750,00грн. Вартість майна у гривні підлягає перерахунку за Міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання акту приймання-передачі майна, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами, відповідно до п.2.1.1. договору (п.2.1. договору).

Пунктом 3.1. договору сторони домовились, що усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до умов цього договору та Додатку №2 "Графік внесення лізингових платежів" до договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця, вказаний у цьому договорі.

Авансовий платіж лізингоодержувача в рахунок оплати майна складає 20% від вартості майна та складає 20 000,00доларів США, та підлягає сплаті в термін до 30.11.2017. Сума авансового платежу в гривнях обчислюється виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті фактичної оплати, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операції купівлі іноземної валюти юридичними особами (п.3.2. договору).

Згідно п.3.3. договору за надання предмету лізингу у фінансовий лізинг, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю одноразову комісію, яка є першим лізинговим платежем, в розмірі 1 000,00доларів США у строк до 30.11.2017. Комісія сплачується лізингоодержувачем на поточний рахунок лізингодавця в національній валюті за Міжбанківським курсом фактичної оплати.

Розмір, склад, терміни сплати лізингових платежів встановлюються в графіку. сума чергового лізиногового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми, зазначеної в графіку, виходячи з міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати лізингоодержувачем чергового лізингового платежу, зазначеного в графіку збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операції купівлі іноземної валюти юридичними особами. Такий порядок застосовується до усіх лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті згідно з договором (п.3.4. договору).

Предмет лізингу передається лізингодавцем та приймається в лізинг лізингоодержувачем впродовж 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту сплати лізингоодержувачем лізингодавцю авансового платежу, а також комісії, зазначеної в п.3.3. договору, та лише після виконання лізингоодержувачем вимог щодо страхування майна (п.4.3.1. договору).

Згідно п.4.2. договору передача лізингодавцем і прийом лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється на підставі Акту приймання-передачі майна за адресою: 49041, м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, буд.62 АДРЕСА_1 . Майно вважається переданим лізингоодержувачу з дати підписання акта приймання-передачі майна.

Предмет лізингу повинен знаходитися в місці експлуатації за адресою: АДРЕСА_2 1 (п.4.3. договору).

Сторони домовились, що майно переходить у власність лізингоодержувача за умови сплати лізингодавцю всієї суми вартості майна, що у гривневому еквіваленті не менше вартості майна, зазначеної у Акті приймання-передачі майна, сплати штрафних санкцій відповідно до умов договору. Підтвердженням переходу права власності від лізингодавця до лізингоодержувача є підписаний між сторонами відповідний договір купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу (п.5.1. договору).

Умови страхування об`єкту лізингу визначені в розділі 7 договору.

Так, згідно п.7.1. договору, лізингоодержувач зобов`язаний не пізніше ніж за один календарний місяць до підписання акту приймання-передачі майна укласти договір страхування з погодженою лізингодавцем страховою компанією, а також надати лізингодавцю підтвердження сплати страхового внеску. В подальшому лізингоодержувач зобов`язаний не пізніше дня, наступного за днем закінчення строку дії договору страхування, укласти зі страховою компанією новий договір страхування для забезпечення страхування майна на весь період дії договору.

Строк дії договору - з 15 листопада 2017 року по 20 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором. Зазначений строк може бути змінений відповідно до умов даного договору (п.12.1).

Згідно з пунктом 13.2 договору, Сторони, підписуючи даний Договір, підтверджують, що їм зрозумілі всі положення цього Договору, і вони не мають потреби в тлумаченні положень даного Договору.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та втрачає свою чинність після виконання сторонами всіх зобов`язань по ньому.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Згідно Специфікації майна, яка є Додатком до договору фінансового лізингу (а.с.42) об`єктом лізингу є трактор колісний Case MX 340 вартістю 100 000 доларів США.

На виконання умов договору сторони склали та підписали Акт приймання-передачі від 14 грудня 2017 року (а.с.44, т.1).

За видатковою накладною №1227754 від 14.12.2017 вартість предмета Лізингу становить 2 728 000,00 грн.

04.03.2019 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору від 15.11.2017, якою сторони виклали графік погашення платежів в іншій редакції (п.1.2. Додаткової угоди); погодили порядок сплати лізингових платежів (п.2. додаткової угоди); подовжили строк дії договору фінансового лізингу до 20.11.2019 включно (п.3. Додаткової угоди) та виклали пункт 8.1. договору в іншій редакції, змінивши розмір відсотків річних за порушення строку оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлено в графіку, з 60% річних на 365% (а.с.13).

Згідно Довідки про взяття на облік юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроальянс", Товариство прийнято на облік, як таке, що має надавати послуги з фінансового лізингу 29 травня 2012 року №242.

07 березня 2017 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг видала розпорядження №495 "Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агроальянс" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)", яким постановила:

- видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агроальянс" ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг фінансового лізингу (п.1.);

- Департаменту регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг фінансовими компаніями забезпечити внесення інформації про видачу ліцензії до Реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги (п.2.).

Відповідач має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання послуг фінансового лізингу (https://nfp.gov. ua/files/ROZPORYADGHRNУА/2017/2017-03-07/%D0%А0%D0%9А-495.рdf).

Предметом розгляду у даній справі є встановлення наявності/відсутності підстав для визнання недійсним договору фінансового лізингу, який укладено між позивачем та відповідачем 15.11.2017.

Укладений договір за своїм змістом та правовою природою є договором фінансового лізингу, який підпадає під правове регулювання приписів ст. 292 ГК України, Закону України "Про фінансовий лізинг", відповідно до ст. 2 якого відносини, які виникають за договором регулюються положеннями ЦК України про лізинг (ст. 806-809), найм (оренду), купівлю-продаж, поставку, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Положеннями ст. 292 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) встановлено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України, одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець зобов`язаний, зокрема, у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору.

Відповідно до ст. 11 цього Закону лізингоодержувач зобов`язаний прийняти предмет лізингу та користуватись ним відповідно до його призначення та умов договору.

Предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів (ч. 1 ст. 807 ЦК України та ст. 3 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" (далі постанова Пленуму № 11) правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами визнання недійсним договору фінансового лізингу та, відповідно, задоволення позовних вимог, є відсутність нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу від 15.11.2017, який містить елементи договору найму транспортного засобу, та укладення цього договору за відсутності у відповідача ліцензії для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних чи юридичних осіб.

Відповідно до статті 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже, за загальним правилом, передбаченим ч.1 ст. 799 Цивільного кодексу України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. І лише у випадку, коли стороною у цьому договорі виступає фізична особа, він підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір лізингу має бути укладений у письмовій формі.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами: якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Жодних домовленостей між сторонами про нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу не існувало, а законодавством для сторін зазначених договорів такі дії не визнано обов`язковими.

Оскільки спірний договір фінансового лізингу укладений сторонами (юридичними особами) для здійснення позивачем (лізингоодержувачем) господарської діяльності та в межах визначених видів господарської діяльності відповідача, то твердження позивача про нікчемність вказаного договору у зв`язку з недодержанням сторонами положень статті 220 ЦК України про нотаріальне посвідчення договору є помилковим, оскільки норма ч. 2 ст. 799 ЦК України не підлягає застосуванню у спірних господарських правовідносинах.

Щодо відсутності ліцензії для здійснення господарської діяльності з надання фінансових послуг суд зазначає таке.

Правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг врегульовані Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

За визначенням, наведеним у статті 1 цього Закону, фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Фінансовими, відповідно до вимог статті 4 Закону, вважаються такі послуги, зокрема: послуга фінансового лізингу (п.5 ч.1 ст.4 Закону).

Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що :

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агроальянс" є особою, яка має право надавати послуги з фінансового лізингу (довідка про взяття на облік юридичної особи, як таку, що має надавати послуги з фінансового лізингу 29 травня 2012 року №242);

- 07 березня 2017 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг видала розпорядження №495 "Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агроальянс" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)".

Згідно реєстру осіб, які не є фінансовими установами, які мають право надавати окремі фінансові послуги, 07 березня 2017 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агроальянс" видано ліцензію на надання послуг з фінансового лізингу на період з 07.03.2017 - безстроково.

Спірний договір фінансового лізингу було укладено 15.11.2017, отже станом на дату його укладення у відповідача була наявна ліцензія на право надання фінансових послуг.

Враховуючи, що в Реєстрі осіб, які не є фінансовими установами, які мають право надавати окремі фінансові послуги наявна інформація про наявності ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо надання послуг з фінансового лізингу, укладення між сторонами договору фінансового лізингу не суперечить вимогам законодавства.

Таким чином, у суду відсутні підстави для визнання договору фінансового лізингу недійсним та застосування реституції, як наслідок недійсності цього договору.

Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи позивача щодо неналежного виконання відповідачем умов договору фінансового лізингу, звернення позивача до поліції Центрального районного відділу м. Миколаїва з повідомленням про кримінальне правопорушення щодо не виконання договірних умов лізингу, спричинення відповідачем додаткових матеріальних витрат, відхиляються судом як такі, що не можуть бути досліджені в межах даної справи та не свідчать про невідповідність укладеного договору фінансового лізингу вимогам законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ільницьких", с. Токарівка Миколаївської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроальянс", м. Дніпро про визнання недійсним договору фінансового лізингу від 15 листопада 2017 року № 87 АА-17 відмовити у повному обсязі.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ільницьких", с. Токарівка Миколаївської області.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.07.2019

Суддя Н.М. Євстигнеєва