Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/415/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "РЕМБУД"

до відповідача Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області

про зняття арешту

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "РЕМБУД" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про зняття арешту та заборони відчуження всього рухомого та нерухомого майна, що належить Приватному акціонерному товариству "РЕМБУД", що накладений постановою від 02.03.2010 в межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу №918/534/13 від 20.05.2013 виданого Господарським судом Рівненської області про стягнення з ПАТ "Рембуд" на користь КП "Теплотранссервіс" боргу в сумі 18044,25 грн., на підставі ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", у зв`язку з погашенням суми заборгованості та закриття виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду від 19 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/415/19, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до слухання в судовому засіданні на 09 липня 2019 року.

09 липня 2019 року від Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача

Також, 09 липня 2019 року від представника Приватного акціонерного товариство "РЕМБУД" надійшла заява, в якій представник позивача вказує, що при підготовці позовної заяви була допущена помилка в прохальній частині, а тому просить розглядати позовні вимоги в наступній редакції: "Зобов`язати Рівненський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Рівненській області зняти арешт та заборону відчуження всього рухомого та нерухомого майна, що належить ПАТ "Рембуд", накладений постановою в межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу №918/534/13 від 20.05.2013 року, виданого Господарським судом Рівненської області про стягнення з ПАТ "Рембуд" на користь КП "Теплотранссервіс" боргу в сумі 18044,25 грн. та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяжень такого майна. Судові витрати покласти на позивача.".

Крім того, у вказаній заяві просить суд розглянути справу без участі представника позивача.

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.202 ГПК України). Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників сторін за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.

В травні 2019 року при знятті транспортного засобу з реєстрації позивач дізнався про існування арешту, накладеного органами ДВС 27.11.2013 в рамках виконавчого провадження №38423196 від 21.06.2013 року за виконавчим документом КП РМР "Теплотранссервіс".

Про існування даного виконавчого провадження позивачу стало відомо в травні 2019 року при зверненні до відповідача. Так, Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ в Рівненській області листом від 02.05.2019 за №35586 (арк.с. 14) повідомив, що у відділі ДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання наказу №918/534/13 від 20.05.2013, виданого Господарським судом Рівненської області про стягнення з ПАТ "Рембуд" на користь КП "Теплотранссервіс" 18 044 грн. 25 коп. боргу. Також повідомлено, що дане виконавче провадження було закінчено 26.11.2013.

Крім того, вказаним листом відповідач, посилаючись на п. 2 розділу ХІ Правил введення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, повідомив, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, у зв`язку із чим Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області не має можливості надати копії матеріалів виконавчого провадження

Як стверджує позивач, Приватне акціонерне товариство "РЕМБУД" звернулось до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області із заявою про зняття арешту у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Однак, Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області листом №41476 від 22.05.2019, посилаючись на норми ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", відмовив у задоволенні заяви про зняття арешту (арк.с. 15).

З матеріалів справи встановлено, що частина суми боргу була погашена за рахунок взаємозаліку однорідних вимог в розмірі 9 904 грн. 00 коп., що підтверджується даними бухгалтерського обліку (арк.с. 16). В подальшому, 20.09.2013 КП "Теплотранссервіс" було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги на суму 7 773 грн. 56 коп. Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго".

22.01.2013 року Приватним акціонерним товариством "РЕМБУД" що заборгованість була повністю погашена, шляхом перерахування грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" в сумі 7 773 грн. 56 коп., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача (арк.с. 19).

Судом встановлено, що сума заборгованості за наказом №918/534/13 виданим 20.05.2013, Господарським судом Рівненської області повністю погашена, на цей час виконавче провадження закінчено, а накладений арешт на майно позивача не скасовано.

Наявність арешту перешкоджає реалізації позивачем права на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном та стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом.

Статтею 41 Конституції України визначено право кожного вільно володіти користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Приписами ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із частинами 1, 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно (п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна").

З огляду на викладене, враховуючи, що накладений на майно позивача арешт, перешкоджає здійсненню ним у повному обсязі права власності на це майно, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Зобов`язати Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області зняти арешт та заборону відчуження всього рухомого та нерухомого майна, що належить Приватному акціонерному товариству "Рембуд", накладений постановою в межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу №918/534/13 від 20.05.2013 року, виданого Господарським судом Рівненської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Рембуд" на користь Комунального підприємства "Теплотранссервіс" боргу в сумі 18044,25 грн. та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяжень такого майна.

3. Судові витрати покласти на позивача.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 15 липня 2019 року.

Суддя А.М. Горплюк