ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про задоволення скарги

23.07.2019м. ДніпроСправа № 28/83-08

За скаргою Виконавчого комітету Дніпровської міської ради

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У справі:

за позовом Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі"

до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради

про стягнення 76 751 400 грн.

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Федьковська О.В.

Представники:

Від позивача не з`явився

Від відповідача Дерило В.Г.

Від ВДВС не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Виконавчий комітет Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з скаргою та просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про арешт майна боржника від 11.04.19р. №40567665.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2008 позов задоволено повністю, стягнуто з Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради на користь Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" збитки від різниці в тарифах у розмірі 76 751 400 грн. 00 коп., державне мито 25 500 грн. 00 коп., витрати на інформаційнотехнічне забезпечення судового процесу 118 грн. 00 коп.

17.11.2008 на виконання вказаного рішення господарським судом видано накази.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №40567665 від 11.04.2019р. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику: Виконавчому комітету Дніпровської міської ради за адресою пр. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 84454719,80 грн.

Згідно вимог ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Представники позивача та ДВС у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача наполягав на задоволенні скарги у повному обсязі. Підтримав доводи, викладені у скарзі.

У скарзі відповідач зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває відкрите виконавче провадження №40567665, з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2008 по справі №28/83-08, про «Стягнути з виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, М.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75) на користь міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (49044, Дніпропетровська область, М.Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 37, ідентифікаційний код 32082770) збитки від різниці в тарифах в розмірі 76 751 400 грн., державне мито 25500 грн., витрати на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу 118 грн.». 07.11.2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрите виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу, про що винесено відповідну постанову від 07.11.13р. №40567665. 27.12.2013 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав передбачених п. 13 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на момент вчинення виконавчих дій), а саме надання судом відстрочки виконання рішення, у відповідності до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2012 у справі №28/83-08 строком на п`ять років. 13.08.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про поновлення виконавчого провадження №40567665, у зв`язку із закінченням відстрочки. 04.02.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження, а саме: боржника - з Виконавчого комітету Дніпропетроської міської ради (код ЄДРПОУ 04052092), місцезнаходження: 49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75 на Виконавчий комітет Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 04052092), місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75. 07.02.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 7677701,8 грн. 11.04.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про арешт майна боржника №40567665, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику. З діями відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, що виразились у винесенні постанови про арешт майна боржника від 11.04.2019 №40567665 Виконавчий комітет Дніпровської міської ради не погоджується з наступних підстав: Частиною 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням принципів верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. За правилами частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Частиною 5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. В силу вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Так, арешт майна (коштів) божника є забезпечувальним заходом, який застосовується для реального виконання рішення. Відповідно до частини 2 статті 56 Закону арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Майно, яке підлягає арешту без проведення його опису, зазначено у частині 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження». Таким майном є кошти боржника, що знаходяться на рахунках боржника у банках, інших фінансових установах, а також конкретне майно боржника, зазначене в заяві стягувача, право власності або інші майнові права боржника, дані на яке наявні в електронних державних базах даних та реєстрах. На рухоме майно, яке не підлягає державній реєстрації, арешт накладається виконавцем лише після проведення його опису (абзац 2 частини 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»). За частиною 9 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку. Як при накладенні арешту без проведення його опису, так і при накладенні арешту із застосуванням попередньої процедури опису майна, предметом арешту може бути тільки індивідуально визначене майно. Чинне виконавче законодавство не надає право виконавцю арештовувати майно без зазначення його індивідуальних і ідентифікуючих характеристик. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 26 жовтня 2017 року у справі № 910/1962/16.

Відповідно до частини першої ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Вимогами ст. 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Господарський суд погоджується з доводами відповідача та вважає за необхідне задовольнити скаргу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 234, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про арешт майна боржника від 11.04.19р. №40567665.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст ухвали складено 24.07.19р.

Суддя Г.В. Манько