ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2019м. ДніпроСправа № 904/962/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВИЙ АЛЬЯНС", м. Кривий Ріг

до Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом", м. Кривий Ріг в особі Дослідного заводу Публічного акці

про стягнення інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 23 310,66 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВИЙ АЛЬЯНС" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" в особі Дослідного заводу Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" про стягнення інфляційних нарахувань у розмірі 72 817,22 грн. та 3% річних у розмірі 23 310,66 грн. та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості, встановленої рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2008р. у справі № 6/274-08, за період з 17.10.2017р по 06.03.2019р.

Ухвалою суду від 24.05.2019р. відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін

Представники сторін вимоги ухвали суду від 24.05.2019 не виконали, витребувані документи не надали.

Згідно зі ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2008 року у справі №6/274-08 було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий альянс» (позивач) до Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом" особі Дослідного заводу Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничого машинобудування з дослідним заводом" (Відповідач), стягнуто з останнього на користь позивача 560 500,00 грн. основного боргу, 5 605,00 грн. - держмита, 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.12-13).

11.09.2008року Господарським судом Дніпропетровської області було видано наказ примусове виконання рішення від 21.08.2008 року у справі №6/274 зі строком на його пред`явлення до 11.09.2011 року.

13.02.2009 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №Б 15/35-09 було порушено провадження у справі про банкрутство Відповідача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.14).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2017 року припинено провадження у справі № Б15/35-09 та скасовано заходи, вжиті ухвалою суду від 13.02.2009 року. (а.с.15-16).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів. (обов`язкові платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань щодо сплати податків і зборів, застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Отже, з моменту введення мораторію в період з 13.02.2009 року по 17.10.2017 року Відповідач не міг виконувати як грошові зобов`язання та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли до введення мораторію, так і заходи, спрямовані на забезпечення їх виконання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2018р. у справі №6/274-08 залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.07.2018р., було встановлено, що строк пред`явлення наказу до виконання не минув, заяву ТОВ «Промисловий Альянс» задоволено та видано дублікат Наказу №6/274-08 (а.с.17-21)

10.08.2018 року разом з завою про примусове виконання рішення Стягувачем було подано дублікат наказу до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.22)., проте на час звернення стягувачем до суду, наказ не виконано.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чиї ом відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи індекс інфляції та трьох відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, їхня суть полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та знеціненні грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Крім цього, розмір процентів за порушення грошового зобов`язання є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановленій договором або законом; орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів; входить до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника; не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК Украй и і ст.230 ГК України; до цих правовідносин застосовується загальний строк позовної давності три роки та право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Аналогічний висновок міститься у правовій позиції Верховного суду України в постанові від 19.10.2016 року у справі № 6-2129цс16.

Станом на час звернення до суду з цим позовом відповідач не сплатив суму боргу.

Таким чином, кредитор наділений правом вимоги на сплату суми боргу з врахуванням індексу інфляції та вимоги на сплату 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

За порушення умов договору позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 23 310,66 грн. за період з 17.10.2017р. по 06.03.2019р.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи те, що провадження у справі № Б15/35-09 припинено та скасовано заходи, вжиті ухвалою суду від 13.02.2009 року, ухвалою суду від 17.10.2017, тому прострочення зобов`язання наступає з наступного дня, тобто з 18.10.2017.

Відтак, правильний період нарахування 3 % починається з 18.10.2017 по 06.03.2019р. За розрахунком суду сума 3% річних становить 23264,59 грн.

Також, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 72817,22 грн. за період з 17.10.2017р. по 06.03.2019р.

Відповідно до пункту 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем встановив, що він підлягає задоволенню повністю.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції`звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Ст.13 ГПК України зазначає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно - конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом" (50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, б.1а, ) в особі Дослідного заводу Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничого машинобудування з дослідним заводом" (50025, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Модрівська, б.89, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промисловий Альянс" (50025, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. окружна, б.12, ) інфляційні нарахування в розмірі 72 817 грн. 22 коп., 3% річних в розмірі 23264,59 грн., судовий збір в розмірі 1920,08 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.07.2019

Суддя С.П. Панна