РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.06.2019Справа № 910/858/18

Суддя Господарського суду міста Києва Ягічева Н.І., при секретарі судового засідання

Яценко Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Мороз Алли Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, будинок 20; )

про скасування протокольного рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 позовні вимоги задоволено повністю. Скасовано рішення засідання комісії Публічного акціонерного товариства "Київенерго" по розгляду акту про порушення №43824 від 19.02.2016, оформлене протоколом №1408 від 15.06.2016 про нарахування до сплати за недораховану електроенергію 74704,34 грн за період з 04.01.2016 по 19.02.2016 Фізичній особі-підприємцю Мороз Аллі Вікторівні. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" на користь Фізичної особи-підприємця Мороз Алли Вікторівни 1762 грн 00 коп витрат на сплату судового збору. У задоволенні вимоги ФОП Мороз А.В. про стягнення з ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" витрат на надану адвокатом правову допомогу в розмірі 20000,00 грн відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/858/18 залишено без змін.

Постановою Верховного від 26.02.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/858/18 скасовано, справу передано на новий розгляд.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 07.03.2019, справу №910/858/18 передано для розгляду судді Ягічевій Н.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 справу № 910/858/18 суддя Ягічева Н.І. вирішила розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 02.04.2019.

26.03.2019 через відділ діловодства суду позивач подав пояснення по справі.

28.03.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав відзив на позовну заяву.

У підготовчому судовому засіданні 02.04.2019 оголошено перерву до 16.04.2019.

10.04.2019 через відділ діловодства суду позивач подав заяву про забезпечення доказів (допит свідків).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2019 повернуто заяву Фізичної особи-підприємця Мороз Алли Вікторівни про забезпечення доказів.

У підготовчому судовому засіданні 16.04.2019 оголошено перерву до 16.05.2019.

24.04.2019 через відділ діловодства суду позивач подав заяву про забезпечення доказів (допит свідків), в якій заявник просить вжити заходи забезпечення доказів - викликати та допитати свідків.

У підготовчому судовому засіданні 16.05.2019 подано клопотання про залишення без розгляду клопотання про допит свідків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Мороз Аллі Вікторівні у задоволенні заяви про забезпечення доказів шляхом допиту свідків, клопотання в частині про допит свідка ОСОБА_4 та долучення доказів задовольнити, постановлено допитати на місці в судовому засіданні 16.05.2019 ОСОБА_4 , в іншій частині клопотання про допит свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без розгляду в зв`язку з відкликанням клопотання.

У судовому засіданні 16.05.2019 по справі № 910/858/18 судом оголошено перерву на 28.05.2019.

Ухвалою від 28.05.2019 закрито підготовче засідання та призначено справу по суті на 27.06.2019.

Представники позивача в судовому засіданні 27.06.2019 підтримали позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник відповідача в засідання суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 27.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

12.02.2002 між Фізичною особою-підприємцем Мороз Аллою Вікторівною (далі - позивач) та Публічним акціонерним товариством "Київенерго" , правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" (далі - відповілач), укладено Договір №59576 про постачання електричної енергії (надалі - Договір).

Як вказує позивач, що з моменту підписання Договору і до 19.02.2016 жодних порушень щодо користування електричною енергією ним не було допущено, позивач є сумлінним споживачем електроенергії.

Позивач також пояснив, що 19.02.2016 представниками ПАТ "Київенерго", у складі уповноважених осіб, була здійснена штатна перевірка лічильника за адресою АДРЕСА_2 . Перевірка показників лічильника проводилась без присутності позивача. В подальшому, уповноважені особи, які перевіряли технічний стан та показники лічильника, сповістили ФОП Мороз А.В. про необхідність демонтування лічильника з метою проведення технічного дослідження. Після отримання такої інформації ФОП Мороз А.В. прибула до місця знаходження лічильника, де разом з уповноваженими особами ПАТ "Київенерго" було ретельно оглянуто даний пристрій (лічильник). В процесі огляду лічильника було встановлено наступне: лічильник був опломбований належним чином, пломби, пломбувальний матеріал та гвинти були в нормальному технічному стані; цілісність пломб з відбитками тавр енергопостачальника не були порушені; на корпусі лічильника жодних тріщин не виявлено; прилади обліку електроенергії не були пошкоджені, всі пломби були цілі.Однак, працівники ПАТ "Київенерго" наполягли на демонтажі лічильника для його перевірки. Після проведення демонтажу лічильника, використовуючи лупу, вказали на виявлену ледь помітну тріщину в місці гвинтового кріплення. В подальшому, лічильник було вилучено для проведення відомчої перевірки на предмет технічної спроможності і можливості подальшої цільової експлуатації. Також, відповідальна особа (інженер ОСОБА_8 ) повідомила, що особисто сповістить про наслідки перевірки та час і місце засідання відомчої комісії, яка, з його слів, повинна була прийняти рішення з питання, яке має відношення до енергопостачання.

17.06.2016 на адресу поштового відділення 03048 в м. Києві надійшов рекомендований лист, на конверті якого не було вказано номер квартири ФОП Мороз А.В. , і саме з цієї причини працівники поштового відділення не повідомили адресата про направлений відповідачем лист. Про вказану поштову кореспонденцію позивач дізналась 22.06.2016 і отримала зазначений лист.

Крім того, 18.06.2016 ФОП Мороз А.В. стало відомо про виставлений рахунок №3359576/акт43824 від 15.06.2016.

21.06.2016 року після написання ФОП Мороз А.В. електронного листа, адресованого відповідачу, було отримано лист від 12.05.2016 №030/34-1699, яким ФОП Мороз Алла Вікторівна була запрошена на засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ.

Однак, як запевняє позивач, вказаний лист не було направлено відповідачем засобами поштового зв`язку, тобто відповідач умисно надав недостовірну інформацію про неіснуючий лист. В подальшому, після проведення перевірок ФОП Мороз А.В. отримала розрахунок вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору) згідно зі складеним Актом порушень Правил користування електричною енергією №43824 від 19.02.2016, в якому нарахована сума становила 74704,35 грн. Обґрунтуванням даного нарахування є те, що ФОП Мороз А.В. намагалася втрутитися в роботу лічильника і спотворити реальні показники вживаної електроенергії.

10.08.2016 відбулося засідання комісії по розгляду Акту про порушення №43824 від 19.02. 2016, про що було складено протокол №1864. Під час засідання прийнято рішення, відповідно до якого було розгляд акту про порушення відкладено для направлення лічильника на криміналістичну експертизу. А також вирішено після отримання результатів криміналістичної експертизи, запросити споживача на наступне засідання комісії.

ФОП Мороз А.В. стверджує, що їй не було повідомлено, де проводилась вищезазначена експертиза, чи дійсно це була експертиза, а не відомче дослідження. Також не були узгоджені з позивачем питання, які поставлені перед експертом-криміналістом. ФОП Мороз А.В. стверджує, що жодного відношення до пошкодження лічильника не має, а наявність тріщини на корпусі лічильника не можна відносити до втручання споживача електричної енергії з метою спотворення даних лічильника.

Після проведення експертного дослідження, засідання відомчої комісії поновило розгляд Акту №43824 від 19.02.2016 про порушення правил експлуатації лічильника та прийняло рішення, згідно з яким ФОП Мороз А.В. повинна сплатити на користь ПАТ "Київенерго" 74704,35 грн та сплатити кошти за проведення даної експертизи в розмірі 4159,68 грн. Позивач зауважила, що з результатами експертного дослідження ознайомлена під час судового засідання і не мала можливості їх оскаржити.

Крім того, позивач пояснила, що після отримання Акту №43824 від 19.02.2016 не погодилась з його висновками та звернулась з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва, однак у відкритті провадження у справі було відмовлено з огляду на непідвідомчість спору адміністративному суду.

За таких обставин, Фізична особа-підприємець Мороз Алла Вікторівна звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про скасування рішення комісії від 15.06.2016, оформленого протоколом №1408, відповідно до якого Фізичній особі-підприємцю Мороз Аллі Вікторівні за Актом №43824 від 19.02.2016 про порушення позивачем договору про постачання електричної енергії №59576 від 12.02.2002 нараховано 74704,34 грн за недовраховану електроенергію.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Переглядаючи рішення у даній справі та направляючи її на новий розгляд, Верховний Суд у своїй постанові від 26.02.2019 вказав на необхідність встановлення під час нового розгляду справи дійсної природи правовідносин між сторонами та надати належну правову оцінку, зокрема:

- Акту про порушення щодо того, чи є вказаний акт допустимим доказом у розумінні ПКЕЕ та Методики для засвідчення порушення споживачем ПКЕЕ та покладення відповідальності на споживача за порушень ПКЕЕ ;

- Акту про невідповідність розрахункового засобу обліку метрологічним характеристикам, вимогам ПУЕ та ПКЕЕ;

- Акту - повідомлення про направлення на експертизу лічильника електроенергії від 19.02.2016;

- Довідці про споживання електричної енергії;

- висновку експертизи;

Крім того, Верховним судом вказано на обов`язковість дослідження підпункту 3, пункту 2.1. Методики.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин - договір про постачання електричної енергії №59576 від 12.02.2002 за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відносини між постачальником та споживачем регулюються спеціальним законодавством у сфері енергопостачання, а саме Законом України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та Законом України "Про електроенергетику", відповідно до ст. 1 якого енергією є електрична енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно - правових документів та договору про постачання енергії.

Згідно з п. 5.1 Правил користування електричною енергією (надалі - ПКЕЕ), затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без дозволу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та Законом України "Про електроенергетику".

Частинами 1 та 2 ст. 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з п. 1.3 ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

В розумінні пункту 1.2 ПКЕЕ споживачем електричної енергії є юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Згідно з п. 10.2 ПКЕЕ Споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; додержуватись вимог нормативно-технічних документів та умов договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів законодавства України; забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно з п. 10.3 ПКЕЕ споживач зобов`язаний оперативно повідомляти постачальника електричної енергії про виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

При цьому обов`язки споживача щодо недопущення безоблікового користування електричною енергією та повідомлення постачальника про виявлені факти такого споживання передбачені умовами розділу 2 Договору.

Електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії (п. 3.1 ПКЕЕ).

Пломби з тавром електропередавальної організації мають бути встановлені також на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу обліку, приводи і кнопки управління комутаційних апаратів та кришки автоматів, встановлених у цих колах, двері комірок трансформаторів напруги, кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, лінії зв`язку автоматизованих систем обліку та всі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку (п. 3.31 ПКЕЕ).

Пунктом 3.3 ПКЕЕ відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Згідно п. 6.40 ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562.

Крім того, згідно п. 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електроенергії енергії, від якого споживач одержує електричну енергію або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ, або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень (далі - акт).

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві, підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Аналогічні норми містить п. 4.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика). Методикою встановлена форма та вимоги до акту про порушення ПКЕЕ, види порушень ПКЕЕ та порядок визначення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ.

Таким чином, для донарахування споживачу суми електроенергії визначальним є факт порушення особою ПКЕЕ.

При перевірці працівниками відповідача стану обліку позивачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено порушення споживачем ст. ст. 26, 27 Закону України "Про електроенергетику", п.п. 3.2, 3.3, 6.40 та 10.2 ПКЕЕ, про що складено відповідний акт про порушення №43824 від 19.02.2016. В акті про порушення вказано на пошкодження стійок правого та лівого гвинтів кріплення кожуха лічильника. Споживачу продемонстровано порушення. Лічильник потребує проведення експертизи. Вказаний акт підписаний споживачем.

Так, як вказує позивач, працівники відповідача наполягали на демонтажі лічильника для його перевірки, після проведення демонтажу лічильника, особа яка здійснювала огляд лічильника, вказала на ледь помітну тріщину в місцях гвинтованого кріплення, яка на думку позивача могла виникнути в процесі не коректного встановлення/демонтування лічильника працівником відповідача.

В Акті про порушення № 43824 від 19.02.2016 встановлено пошкодження лічильника та направлено лічильник для подальшого експертного дослідження, що не заперечувалося позивачем. Таким чином, вказаний акт не може слугувати беззаперечним доказом пошкодженням саме позивачем лічильника.

Відповідно до Акту-повідомлення №1227 про направлення на експертизу лічильника електроенергії від 19.02.2016, який підписано споживачем, лічильник №0044045 типу НІК 2303 АРКІТ було направлено до метрологічної лабораторії ЦЕО СВП «КЕМ» ПАТ «Київенерго» для обстеження.

Також відповідачем складено Акт про невідповідність розрахункового способу обліку метрологічним характеристикам, вимогам ПУЕ та ПКЕЕ без дати за №036.

Відповідно до акту проведення експертизи лічильників електроенергії від 24.03.2016 та висновку до нього, відповідачем встановлено наявність втручання в роботу лічильника, внаслідок механічного пошкодження цоколя на лічильнику в місцях кріплення всіх гвинтів, отримано несанкціонований доступ до внутрішньої конструкції. Згідно з витягу подій встановлено, що 03.01.2016 о 14:39 відкривався кожух. Проте, такі твердження відповідача не можуть прийматися судом до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні роздруківки журналу.

Згідно п. 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Відповідно до абз. 4 п. 6.42 ПКЕЕ рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Відповідачем було проведено засідання комісії з розгляду акта про порушення ПКЕЕ №43824 від 19.02.2016. За результатами розгляду акта комісією прийнято рішення, оформлене протоколом №1408 від 15.06.2016, про нарахування позивачу на підставі п. 2.5 та за формулою п. 2.4 Методики вартості недорахованої електричної енергії в сумі 74704,34 грн.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору (абз. 5 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику").

Споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість (абз. 8 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику").

Частинами 1, 2 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 6.42 ПКЕЕ споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) під час вручення протоколу споживачу зобов`язаний ознайомити споживача з його правом щодо можливості оскарження рішення комісії.

У разі звернення споживача до суду щодо оскарження рішення комісії споживач впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу повідомляє про це постачальника електричної енергії (до прийняття постачальником електричної енергії рішення про обмеження або відключення електропостачання) та надає копію зареєстрованої в канцелярії суду позовної заяви. У разі неотримання постачальником електричної енергії ухвали про відкриття провадження у справі впродовж 20 робочих днів з дня реєстрації позовної заяви канцелярією суду постачальник електричної енергії може звернутись до суду щодо встановлення факту порушення провадження у справі.

При цьому, визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, є належним способом захисту порушеного права, оскільки оскаржуване рішення постачальника електроенергії є оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини другої статті 20 ГК України (постанови Верховного Суду України від 29.11.2010 № 2-15/1783-2009, від 04.04.2011 № 2-24/912-2010, від 16.05.2011 № 2-28/2397-2010).

Як зазначалося вище, Актом про порушення №43824 від 19.02.2016 відповідачем зафіксовано порушення ФОП Мороз А.В . ст. ст. 26, 27 Закону України "Про електроенергетику", п.п. 3.2, 3.3, 6.40 та 10.2 ПКЕЕ внаслідок пошкодження на приладі обліку електричної енергії.

Оскарженим рішенням ПАТ "Київенерго" було застосовано Методику визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користуванні електричною енергією.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1. Методики, пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту становлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

При цьому, суд зауважує, що висновком експертного дослідження №3093/17-33 від 13.05.2017, проведеним Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз дано висновок, згідно з яким: на зовнішніх поверхнях кришки та корпусу досліджуваного електролічильника, який на момент огляду був обклеєний липкою стрічкою типу скотч, немає пошкоджень (зайвих отворів, зазорів тощо) достатніх для проникнення в них сторонніх предметів, які можуть здійснити вплив на роботу лічильника. На внутрішніх поверхнях лічильника наявні пошкодження у вигляді відламів циліндричних частин трьох стійок в які угвинчені удержуючі кришку гвинти, два з яких опломбовані. Внаслідок зламаних (відділених від основи) циліндричних частин всіх трьох стійок кришка легко знімається з посадкового міста, без зняття пломб, відкриваючи доступ до внутрішньої конструкції лічильника, що надає можливість здійснити вплив на його механізм.

Однак, суд зазначає, що даним експертним дослідженням встановлено лише можливість здійснити вплив, а не факт самого впливу на механізм лічильника. При цьому, не було встановлено факту пошкодження пломб на досліджуваному вимірювальному пристрої.

Відповідно до Методики експертиза призначається лише у випадку незгоди споживача саме з фактом пошкодження пломб, про що зазначено у абзаці 10 пункту 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією: у разі незгоди споживача із зафіксованим а акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства.

Згідно п. 1.2 ПКЕЕ експертиза засобу обліку - комплекс заходів, які здійснюються з метою отримання даних щодо цілісності пломб, якими опломбовується засіб обліку, їх відповідності пломбам заінтересованих організацій, відповідності засобу обліку метрологічним характеристикам та умовам експлуатації.

Окрім цього, у відповідності до п. 6.38 ПКЕЕ за результатами технічної перевірки складається акт, в якому зазначаються виявлені недоліки. У разі потреби проводиться експертиза відповідних засобів обліку. Якщо експертиза виявить втручання споживача в роботу засобів обліку, споживачу проводиться перерахунок кількості спожитої електричної енергії відповідно до законодавства України.

Натомість, згідно акта технічної перевірки засобів обліку електроенергії до 1000 В від 19.02.2016, акта про пломбування засобів обліку від 19.02.2016, акта про невідповідність розрахункового засобу обліку метрологічним характеристикам, вимогам ПУЕ та ПКЕЕ, акту-повідомлення про направлення на експертизу лічильника електроенергії від 19.02.2016, складених відповідачем, факту пошкодження пломб на електролічильнику №0044045 та факту втручання в роботу розрахункового засобу обліку виявлено не було, що, з огляду на суперечливість даних, унеможливлює врахування висновку експертного дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №3093/17-33 від 13.05.2017, на підставі якого відповідач стверджує про порушення позивачем ПКЕЕ, в якості належного та допустимого доказу на підтвердження факту втручання останнього в роботу приладу обліку.

Крім того, в довідці про споживання електричної енергії за період з січня 2015 по травень 2016 не можливо встановити різке коливання обсягів споживання електричної енергії.

Враховуючи, що суду не надано беззаперечних доказів наявності факту втручання позивача в роботу приладу обліку та пошкодження пломб електролічильника №0044045 останнім, суд зазначає про відсутність правових підстав для застосування до позивача оперативно-господарських санкцій, застосованих спірним рішенням комісії ПАТ "Київенерго".

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування рішення комісії від 15.06.2016, оформленого протоколом №1408, відповідно до якого Фізичній особі-підприємцю Мороз Аллі Вікторівні за Актом №43824 від 19.02.2016 про порушення позивачем договору про постачання електричної енергії №59576 від 12.02.2002 нараховано 74704,34 грн за недовраховану електроенергію, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Стосовно заявленого ФОП Мороз А.В. відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на надану адвоктом правову допомогу в розмірі 20000,00 грн, суд зазначає наступне.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на надану адвокатом правову допомогу в розмірі 20000,00 грн. позивач надав суду копії договору про надання правової допомоги адвокатом Чертковим І.В. від 06.11.2017, посвідчення адвоката № 397 від 15.05.1996 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 397 від 27.10.2005, звіт від 11.03.2018. Доказів на підтвердження сплати таких витрат позивач суду не надав, долучена розписка про отримання грошових коштів у розмірі 20 000,00 грн, не може прийматися судом до уваги як належний доказ понесених позивачем витрат. Отже, заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, є недоведеними та такими що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Скасувати рішення засідання комісії Публічного акціонерного товариства "Київенерго" по розгляду акту про порушення №43824 від 19.02.2016, оформлене протоколом №1408 від 15.06.2016 про нарахування до сплати за недораховану електроенергію 74704,34 грн за період з 04.01.2016 по 19.02.2016 Фізичній особі-підприємцю Мороз Аллі Вікторівні.

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, будинок 20; ) на користь Фізичної особи-підприємця Мороз Алли Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп витрат на сплату судового збору.

4.У задоволенні вимоги ФОП Мороз А.В. про стягнення з ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" витрат на надану адвоктом правову допомогу в розмірі 20000,00 грн відмовити.

5.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 16.07.2019

Суддя Н.І. Ягічева