ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2019м. ДніпроСправа № 904/2498/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Ковтун А.В.

та представників:

позивача - Чесноков К.О.,

відповідача - Легостаєва О.М ., ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик", м. Київ

до Фізичної особи - підприємця Легостаєвої Ольги Михайлівни, с. Мар`ївка, Магдалинівський район, Дніпропетровська область

про стягнення 6 785,13 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Легостаєвої Ольги Михайлівни заборгованості на загальну суму 6785,13 грн., з яких: 4 206,54 грн. - основний борг, 1 208,49 грн. - пеня, 402,59 грн. - інфляційні втрати, 294,46 грн. - штраф, 673,05 грн. - 20% річних.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати отриманого товару за видатковою накладною № 27271/24425 від 08.08.2018 у межах договору поставки № 1626 від 05.03.2015.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 17.07.2019.

У відзиві на позов, що надійшов до суду 05.07.2019, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. При цьому зазначає, що з позивачем у нього існувала давня усна домовленість про оплату товару готівкою, що й було ним здійснено через торгового агента позивача. На підтвердження відповідачем наданий його примірник спірної видаткової накладної з підписом на вільному від текста місці у її нижньому правому куті без зазначення прізвища, ім`я, по батькові підписувача, посади, повноважень та дати.

Крім того, відповідач указав на те, що акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.06.2018 по 10.09.2018, доданий позивачем до позову на підтвердження визнання відповідачем основного боргу на суму 4 206,54 грн., є сфальсифікованим, оскільки ОСОБА_4 , яка підписала його від імені відповідача, ніколи у нього не працювала.

У судовому засіданні представники сторін надали пояснення аналогічні за змістом своїх заяв по суті справи.

У судовому засіданні 17.07.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (далі - позивач, постачальник) та Фізичною особою - підприємцем Легостаєвою Ольгою Михайлівною (далі - відповідач, покупець) було укладено договір поставки № 1626 від 05.03.2015 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця алкогольні напої (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти й оплатити товар у порядку, визначеному цим договором.

Згідно з пунктом 3.1 договору постачання товару здійснюється силами та за рахунок постачальника на умовах DDP відповідно до вимог міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" (у редакції 2000 р.). Сторони можуть визначити інші умови постачання товару під час узгодження замовлення на товар.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що постачальник поставляє товар покупцю на підставі його замовлення. Покупець має право здійснити замовлення в усній формі або за допомогою факсимільного, електронного чи поштового зв`язку.

Ціна на товар зазначається постачальником у видатковій накладній на товар (п. 5.2 договору).

Розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 14 днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або в іншому узгодженому сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України або за домовленістю сторін - шляхом попередньої оплати (п. 6.1 договору).

Датою оплати покупцем вартості отриманого від постачальника товару є дата зарахування цих грошових коштів на рахунок постачальника.

Договір чинний протягом двох років з дати укладення. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявила про свої наміри розірвати або змінити договір за один місяць до його закінчення, даний договір вважається автоматично пролонгованим на той же термін та на тих же умовах (п. 9.6 договору).

На виконання зобов`язань за договором позивач поставив відповідачу товар на суму 4206,54 грн., що підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною №27271/24425 від 08.08.2018 (а.с. 12).

Відповідно до умов договору відповідач не розрахувався за отриманий товар, що і є причиною виникнення спору.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 6.1 договору оплата за товар, поставлений за видатковою накладною № 27271/24425 від 08.08.2018 на суму 4206,54 грн., мала бути здійснена не пізніше 22.08.2018.

Доказів оплати товару у зазначений строк відповідно до умов договору у безготівковому порядку відповідач суду не надав, як не надав і доказів узгодження ним із позивачем й дотримання іншого порядку розрахунків, передбаченого чинним законодавством.

Так, відповідно до частини першої статті 198 Господарського кодексу України платежі за грошовими зобов`язаннями, що виникають у господарських відносинах, здійснюються у безготівковій формі або готівкою через установи банків, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, згідно з пунктом 5 розділу II «Вимоги до організації готівкових розрахунків» Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі - Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148, суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами лише через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Відповідно до абзацу першого пункту 23 цього Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки.

За таких обставин доводи відповідача про оплату ним товару готівкою через торгового агента позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, як того вимагає частина перша статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак надання відповідачем його примірника видаткової накладної № 27271/24425 від 08.08.2018 на суму 4 206,54 грн. з наявним на ній знеособленим підписом, тобто без зазначення прізвища, посади, повноважень такої особи, будь-яких застережень, посвідчених цим підписом, не може бути доказом законного розрахунку з повноважним представником позивача за отриманий товар за спірною видатковою накладною.

Тому позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у сумі 4 206,54 грн. є законними й обґрунтованими.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.1 договору у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати. У випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж на 30 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі семи відсотків від суми боргу.

Заявлені позивачем до стягнення 7% штрафу у сумі 294,46 грн. правомірно розраховані із заборгованості у сумі 4 206,54 грн. За результатом перевірки розрахунку порушень не встановлено.

Заявлена позивачем до стягнення пеня нарахована із заборгованості у сумі 4 206,54 грн. за період з 23.08.2018 по 11.06.2019 із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення у сумі 1 208,49 грн.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку встановлено, що він здійснений без додержання вимог частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, згідно з якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тому заявлена до стягнення пеня підлягає перерахунку й за шестимісячний період прострочки з 23.08.2018 по 23.02.2019 буде складати 765,82 грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 9.2 договору передбачено, що у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику 20% річних від суми боргу за користування чужими коштами.

Із посиланням на статтю 625 Цивільного кодексу України та пункт 9.2 договору позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у сумі 402,59 грн. та 20% річних у сумі 673,05 грн. за період з 23.08.2018 по 11.06.2019.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 20% річних підстав для їх зменшення судом не встановлено.

За таких обставин законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 6 342,46 грн., з яких: 4 206,54 грн. - основний борг, 765,82 грн. - пеня, 294,46 грн. - 7% штрафу, 673,05 грн. - 20% річних, 402,59 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 1 795,67 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" до Фізичної особи - підприємця Легостаєвої Ольги Михайлівни про стягнення 6 785,13 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Легостаєвої Ольги Михайлівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (ідентифікаційний код 35871504; місцезнаходження: 49021, м. Київ, вул. Харченка Євгенія, буд. 42) основний борг у сумі 4206,54 грн., інфляційні втрати у сумі 402,59 грн., 20% річних у сумі 673,05 грн., пеню у сумі 765,82 грн., 7% штрафу у сумі 294,46 грн., судовий збір у сумі 1 795,67 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 20-ти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.07.2019.

Суддя І.І. Колісник