ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1230/19

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Шатернікова М.І.
при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, )

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, )

3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 (61064, м. Харків, Григорівське шосе, 54 (Комсомольске шосе,); ідент. код НОМЕР_2 ).

про стягнення 390104,87 грн.

за участю представників:
позивач Мовчан О.О. (довіреність № 01-26/5585 від 08.10.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001834 від 27.09.2018)

відповідач Морозова О.Р. (довіреність № 2 від 02.01.2019)

3-ї особи не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго", 23.04.2019 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, про стягнення заборгованості за електричну енергію в розмірі 327260,38 грн. за грудень 2018 року (де 272716,98 грн. - тарифна складова та 54543,40 грн. - ПДВ 20 %); плата з компенсації перетікання реактивної енергії у розмір 15433,74 грн. за грудень 2019 р., пеня в розмірі 29990,46 грн. - травень, червень, липень та вересень 2018, пеня в розмірі 13638,02 грн. - січень, лютий 2019, 3% річних в розмірі 3782,27 грн. - травень, червень, липень та вересень 2018 року, січень, лютий 2019 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору про постачання електричної енергії № 14059 від 31.03.2009 та приписів ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, несвоєчасно розрахувався за отриману від позивача у грудні 2018 електричну енергію.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.04.2019 відкрито провадження у справі № 922/1230/19, призначено її до розгляду в порядку загального позовного та призначено підготовче судове засідання на "22" травня 2019 р. о 10:30 год.

У підготовчому засіданні 22.05.2019 у справі постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу про відкладення підготовчого засідання в порядку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на "11" червня 2019 р. об 11:00 год.

27.05.2019 р. представником позивача надано до суду відзиві на позовну заяву (вх. 12944), згідно з яким відповідач просить суд визнати незадовільним стан відповідача та зменшити розмір пені на 50%.

В свою чергу, позивачем надано відповідь на відзив (вх. 13203), згідно з яким позивач наголошу, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 11.06.2019 р. постановлено: протокольну ухвалу про продовження проведення підготовчого провадження на 30 днів до 25.07.2019 р. в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України і протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в порядку передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України на "03" липня 2019 р. об 11:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав клопотання про зменшення розміру пені.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

31.03.2009 між позивачем та Військовою частиною НОМЕР_1 (третьою особою) був укладений договір про постачання електричної енергії №14059 (надалі - договір), за яким постачальник (позивач) продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач (третя особа) оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Пунктом 9.4 договору сторони визначили, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2009 та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

18.11.2013 була укладена додаткова угода про внесення змін до договору про постачання електричної енергії №14059 від 31.03.2009, у зв`язку з прийняттям нової редакції Правил користування електричної енергії згідно постанови НКРЕ №105 від 04.02.2010, якою сторони виклали предмет договору в новій редакції, а саме, постачальник (позивач) продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, зазначеною у додатку №3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач (третя особа) оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

18.11.2013 між сторонами був укладений додаток №2 до договору про постачання електричної енергії, в якому сторони узгодили Порядок розрахунків (для бюджетних установ та організацій, підприємств житлово-комунального господарства та підприємств, які надають послуги щодо забезпечення комунально-побутових потреб населення) (надалі - Порядок розрахунків).

Відповідно до п. 1 Порядку розрахунків споживачу встановлений розрахунковий період з 01 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Згідно з п. 4.4 Порядку розрахунків датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника або дата внесення споживачем готівкових коштів в касу постачальника.

Пунктом 4.5 Порядку розрахунків сторони визначили, що споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання.

05.01.2015 р. між позивачем (постачальник електричної енергії), третьою особою (споживач) та відповідачем (платник) була укладена додаткова угода до договору про постачання електричної енергії №14059 від 31.03.2009, якою сторони в п. 4.5 додатку №2 до договору слова "споживач" замінили на "платник".

Відповідно до умов зазначеної додаткової угоди відповідач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Згідно з п. 1 та п. 2 додаткової угоди до договору від 05.01.2015 р. оплата за такі види нарахувань, як вартість електроенергії з ПДВ, здійснюється платником протягом 10 операційних днів з моменту отримання споживачем рахунку та акту звіряння взаєморозрахунків. Плата за такі види нарахувань, як надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сума пені, 3% річних, індекс інфляції, плата за надання споживачу додаткових послуг та інші платежі перераховуються відповідачем на поточний рахунок позивача в термін 10 операційних днів після отримання споживачем рахунку, акту звіряння взаєморозрахунків або акту виконаних робіт.

Враховуючи, що жодна із сторін договору не заявила про припинення його дії, на підставі п. 9.4. Договору, цей Договір було пролонговано сторонами на 2018 рік.

Позивач свої зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, здійснивши відпуск електроенергії Військовій частині А-1215 за період грудень 2018 року у обсязі 225498 кВт/год., про сплату якого позивачем направлено рахунок № 14059 на суму 356524,84 грн.

Рахунок за грудень 2018 був отриманий уповноваженим представником відповідача 03.01.2019, що підтверджується відповідним підписом у книзі реєстрації видачі документації споживачам за відповідний місяць.

Судом встановлено, що у відповідності до п. 5 Додатку 2 Порядок розрахунків строк оплати настав через 10 операційних днів з дня його отримання, а саме: 18.01.2019 за грудень 2018.

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати обсягу поставленої електричної енергії у відповідності до положень п. 2.2.5 Договору та п. 5 додатку № 2 Порядок розрахунків виконав не своєчасно та не у повному обсязі.

Як наслідок, з урахуванням проведених відповідачем оплат здійснених у грудні 2018 р. та у лютому 2019 р., фактична сума боргу відповідача за спожиту електричну енергію у грудні 2018 за спірним договором станом на 01.03.2019 р. склала 327260,38 грн., де електрична енергія - 272716,98 грн., ПДВ на електричну енергію - 54543,40 грн.

Крім того, відповідач допустив прострочення оплати вартості компенсації перетікання реактивної енергії за грудень 2018 р. у сумі 15433,74 грн. (де 12861,45 грн. - тарифна складова та 2572,29 грн. - ПДВ 20 %). Позивачем проведено визначення вартості спожитої реактивної енергії відповідно до п. 2.3.4 договору та згідно з додатком 4А "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії". Виставлений рахунок на оплату КРЕ залишений відповідачем без оплати.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 7 ст. 276 Господарського кодексу України, оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Укладання договорів про закупівлю послуги з постачання електричної енергії за державні кошти не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

Згідно ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 4.2.1. Договору, за внесення платежів, передбачених п. 2.3.3-2.3.4. цього Договору, з порушенням термінів, визначених Додатком № 2 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індекс інфляції. Сума пені нараховується споживачу з дати остаточного розрахунку, зазначеної у Додатку № 2 "Порядок розрахунків", до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається в рахунку окремою строчкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно частини 2 вказаної статті, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 29990,46 грн. за період з травня по вересень 2018 нарахованої на суму боргу за спожиту електричну енергію за березень, квітень, травень та серпень 2018 р. та пені в розмірі 13638,02 грн. за період січень - лютий 2019, нарахованої на суму боргу за спожиту електричну енергію за грудень 2018 р., а також 3% річних в розмірі 3782,27 грн. за період: травень, червень, липень та вересень 2018 року, січень, лютий 2019 року, законними та обґрунтованими.

З приписами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином суд визнає, що матеріали справи містять докази виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо своєчасного постачання відповідачу електричної енергії та не містять доказів в підтвердження своєчасної та у повному обсязі оплати відповідачем за спірний період за договором № 14059 від 31.03.2009 р., при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів виконання домовленості або вмотивованих заперечень проти неї, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, вимоги позивача про стягнення заборгованості за електричну енергію в розмірі 327260,38 грн. за грудень 2018 року; плата з компенсації перетікання реактивної енергії у розмір 15433,74 грн. за грудень 2019 р., пені в розмірі 29990,46 грн. - травень, червень, липень та вересень 2018, пені в розмірі 13638,02 грн. - січень, лютий 2019 та 3% річних в розмірі 3782,27 грн., визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотань відповідача про зменшення розміру пені на 50% суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, та лише у виняткових випадках.

За таких обставин, суд не вважає даний випадок винятковим, оскільки заявники посилаються на ті обставини, що причиною невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем у встановлений строк є несвоєчасне фінансування підприємства відповідача з державного бюджету України та його незадовільний майновий стан, проте документального підтвердження майнового становища відповідача до суду не було надано.

Крім того, суд зазначає, що затримка бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності або зменшення розміру пені за порушення договірного зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446.

Також, суд зазначає, що зменшення суми пені є значним та не повною мірою узгоджується з приписами ст. 551 ЦК України, ст. 223 ГК України щодо врахування інтересів як боржника, так і кредитора при зменшенні судом розміру неустойки (штрафних санкцій).

За таких обставин суд відмовляє в задоволені клопотань про зменшення розміру пені.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у розмірі 5851,57 грн. покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 61; ідент. код 07923280) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, код 00131954):

- на п/р НОМЕР_3 в філії ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823, код 00131954 - суму заборгованості за електричну енергію в розмірі 327260,38 грн. (де 272716,98 грн. - тарифна складова та 54543,40 грн. - ПДВ 20 %) за грудень 2018 року;

- на п/р НОМЕР_4 в ПАТ Мегабанк, МФО 351629, код 00131954 плату з компенсації перетікання реактивної енергії (КРЕ) у розмір 15433,74 грн. за грудень 2019 р.; пеню в розмірі 29990,46 грн. за травень, червень, липень та вересень 2018; пеню в розмірі 13638,02 грн. за січень, лютий 2019; 3% річних в розмірі 3782,27 грн. за травень, червень, липень та вересень 2018 року, січень, лютий 2019 року;

- на п/р НОМЕР_4 в ПАТ Мегабанк, МФО 351629, суму судового збору в розмірі 5851,57 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "15" липня 2019 р.

Суддя М.І. Шатерніков