ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2019 р. Справа№ 910/10565/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 року (дата підписання повного тексту 13.05.2119 року)

у справі № 910/10565/17 (суддя: Морозов С.М.)

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про визнання зобов`язання припиненим та зобов`язання вчинити дії

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Південна Залізниця"

про стягнення 66 363 000,00 дол. США та 113 350 563,07 грн, -

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 66 363 000,00 дол. США та 113 350 563,07 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі

10.05.2019 року через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов зустрічний позов про визнання зобов`язання припиненим та зобов`язання позивача вчинити дії.

Одночасно у зустрічному позові відповідачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для пред`явлення зустрічного позову у справі №910/10565/17.

Господарський суд міста Києва у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку на пред`явлення зустрічного позову у справі №910/10565/17 відмовив, зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання зобов`язання припиненим та зобов`язання вчинити дії повернув заявнику своєю ухвалою від 13.05.2019 року.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі направити справу для продовження до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права.

Крім того, скаржник зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що причиною пропуску строку стало прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, про яке відповідач не знав та не міг знати про його прийняття до офіційного оприлюднення 23.06.2018 року.

Також, скаржник зазначив, що оприлюднення практики Великої палати Верховного Суду припало на час проведення судової економічної експертизи в справі №910/10565/17, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2019 року справу № 910/10565/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Смірнова Л.Г., Дідиченко М.А.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 року у справі № 910/10565/17 своєю ухвалою від 10.06.2019 року.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

10.05.2019 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов зустрічний позов про визнання зобов`язання припиненим та зобов`язання позивача вчинити дії.

Відповідно до ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 встановлено відповідачу строк до п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали подати відзив на позовну заяву.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 у справі №910/10565/17 представником Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" було отримано 01.03.2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №552.

Відтак, як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна мала бути подана відповідачем до 18.03.2019 року.

Натомість, зустрічна позовна заява у справі №910/10565/17 подана Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" до суду 10.05.2019 року.

Одночасно у зустрічному позові відповідачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для пред`явлення зустрічного позову у справі №910/10565/17.

Згідно ч 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 Господарського процесуального кодексу України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк з певним колом обставин, що спричинили його пропуск.

Отже, в кожному окремому випадку суд із урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У поданій заяві та апеляційній скарзі поважні причини пропуску такого строку відповідач обґрунтовує тим, 23.06.2018 року було оприлюднено правову практику Великої Палати Верховного суду у справі №444/9519/12 щодо застосування ст.ст. 625, 599, 631, 1068 Цивільного кодексу України з метою забезпечення однакового застосування судами норм права. Отже, станом на момент подачі відзиву на позовні вимоги Банку Великою Палатою Верховного Суду ще не було здійснено перегляд судових рішень у справі №444/9519/12 з метою забезпечення однакового застосування судами норм права, тому і підстав для з`явлення даного зустрічного позову не існувало.

Проте, вказані підстави не є достатніми та обґрунтованими для визнання поважними причин пропуску строку на звернення із зустрічним позовом у даній справі у встановлений строк, оскільки відсутність судової практики Верховного Суду жодним чином не перешкоджала відповідачу звернутися із зустрічним позовом у даній справі, а тому пропуск відповідачем встановленого строку відбувся з суб`єктивних причин, що залежали виключно від нього самого.

Разом з цим, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що оприлюднення практики Великої палати Верховного Суду припало на час проведення судової економічної експертизи в справі №910/10565/17, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено, оскільки, останнє спростовується висновками суду першої інстанції.

Відтак, оскільки відповідачем не доведено поважності причин, які об`єктивно перешкоджали б йому звернутися до суду із зустрічним позовом у встановлений строк, правові підстави для поновлення пропущеного строку відсутні, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» у поновленні процесуального строку на пред`явлення зустрічного позову.

Крім того, колегія суддів, із урахуванням приписів ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, статті 7 Господарського процесуального кодексу України та ч.ч. 1, 2, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, наголошує, що поновлення за вказаних обставин Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» процесуального строку для подання зустрічного позову свідчитиме про порушення принципів рівності та змагальності сторін.

Згідно ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, оскільки, відповідач подав зустрічну позовну заяву з порушенням строків, встановлених ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, а у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічного позову відповідачем не наведено дійсно поважних причин його пропуску, Господарським судом міста Києва було правомірно відмовлено Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» у задоволенні його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічного позову та повернуто йому його зустрічну позовну заяву.

Таким чином, оскаржена ухвала суду від 13.05.2019 року є обґрунтованою та постановлена відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідач не позбавлений права на звернення до суду за захистом свого порушеного права шляхом подання позовної заяви на загальних підставах.

Крім того, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 року у справі №910/10565/17 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/10565/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова