УХВАЛА

м. Київ

18.07.2019Справа № 910/9501/19

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквітан» про забезпечення доказів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аквітан» (далі - заявник) звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення доказів шляхом витребування інформації у Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин».

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Положеннями частини третьої статті 111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судовий збір» платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Вказаною нормою Закону встановлюється можливість здійснення оплати судового збору іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду чи стосовно якої ухвалене судове рішення.

Отже, Закон не виключає можливості здійснення оплати судового збору іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду чи стосовно якої ухвалене судове рішення.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду у справі № 922/4734/16 від 17.01.2019.

Проте, із доданих до заяви про забезпечення доказів квитанцій від 09.07.2019 № 0.0..2 на суму 0, 40 грн. та від 09.07.2019 № 0.0.. на суму 960, 10 грн. вбачається, що платником судового збору виступає ОСОБА_1 , тоді як із заявою про забезпечення доказів до господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Аквітан".

Враховуючи вищевикладене, надані до заяви про забезпечення доказів квитанції про сплату судового збору відповідно, платником яких є ОСОБА_1 не можуть вважатися належним доказом сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів Товариством з обмеженою відповідальністю "Аквітан" до господарського суду міста Києва.

Крім того, частиною другою статті 111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, правом на представництво заявника в судах першої інстанції з 1 січня 2019 року наділений адвокат, керівник та/або член виконавчого органу, уповноваженого діяти від його імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи).

Одночасно, відповідно до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 статті 61 Господарського процесуального кодексу України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України, а представництва за ордером - законодавством про адвокатуру.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до пункту 2 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012 ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно з пунктом 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012, ордер, встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Дослідивши подану заяву про забезпечення доказів, судом встановлено, що вона підписана представником заявника адвокатом ОСОБА_2 На підтвердження повноважень представника, до заяви додано копію ордеру серії ХВ № 1452 від 05.07.2019 року.

Відповідно до частини 7 статті 60 Господарського процесуального кодексу України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Таким чином, згідно з вимогами статті 60 Господарського процесуального кодексу України ордер, який посвідчує повноваження адвоката як представника, подається в оригіналі. Відповідність оригінала копії ордеру може бути посвідчена підписом судді, після чого копія приєднується до матеріалів справи.

Можливості посвідчення відповідності оригіналу копії ордеру самостійно адвокатом положеннями Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» не передбачено.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду у справі № 362/562/19 від 12.06.2019, у справі № 0540/9336/18-а від 05.07.2019.

За таких обставин, зазначений ордер серії ХВ № 1452 від 05.07.2019 року не може бути належним, допустимим та достатнім доказом на підтвердження наявності в адвоката ОСОБА_2. достатнього обсягу повноважень на підписання від імені заявника та подання заяви про забезпечення доказів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що заявником всупереч частини 2 статті 111 Господарського процесуального кодексу України не надано належних доказів на підтвердження наявності у представника повноважень на представництво інтересів особи, що звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Відповідно до частини четвертої ст. 111 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 60, 111, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквітан» про забезпечення доказів повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (18.07.2019) та може бути оскарження протягом десяти днів шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва.

Додаток на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авістар»: заява про забезпечення доказів на 7 арк. з доданими до неї матеріалами на 48 арк., в тому числі оригінали квитанцій про сплату судового збору № 0.0..2 від 09.07.2019 та № 0.0. від 09.07.2019, - всього на 55 арк.

Суддя В.С. Ломака