ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зміну способу та порядку виконання рішення суду

11.07.2019м. Дніпро№ 904/3250/15

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву № б/н від 24.06.2019 Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 30.06.2015 по справі № 904/3250/15:

за позовом Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича, м. Чернігів

до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпро

про стягнення 53 605 грн. 44 коп. та 2 120,50 доларів США

Представники:

від позивача (заявника): Новик М.С., договір № б/н від 24.06.2019 р., адвокат;

від відповідача: представник не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 позовні вимоги задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 у справі №904/3250/15 скасовано в частині стягнення з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь ФОП Оронова Д .Л. 39663,00 грн. та 96,35 грн. витрат по сплаті судового збору, в зв`язку з чим абзац третій резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: "Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ на користь Фізичної особи - підприємця Оронова Дмитра Леонідовича, м. Чернігів 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору." В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 у справі № 904/3250/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.11.2015 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 у справі №904/3250/15 скасовано в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на користь Фізичної особи - підприємця Оронова Дмитра Леонідовича 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору та в цій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 у справі №904/3250/15 про стягнення Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на користь Фізичної особи - підприємця Оронова Дмитра Леонідовича 1314,35 грн. витрат по сплаті судового збору залишено в силі; постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 у справі №904/3250/15 скасовано в частині повернення Публічному акціонерному товариству комерційного банку "Приватбанк" з Державного бюджету України 424,10 грн. надмірно сплаченого за подання апеляційної скарги по справі №904/3250/15 судового збору, перерахованого платіжним дорученням №PROM3BPXJU від 03.07.2015, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №904/3250/15; в іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення господарського суду 17.08.2015 видано накази.

02.07.2019 на адресу суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якій просив змінити спосіб та порядок виконання рішення господарського суду від 30.06.2015 по справі № 904/3250/15 в частині зобов`язання Публічного акціонерне товариство комерційного банку "Приватбанк" виконати умови договору банківського рахунку від 22.10.2013 шляхом перерахування на користь Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича згідно платіжних доручень № 1 від 24.04.2015 грошових коштів на суму 2120,50 доларів США та № 2 від 24.04.2015 грошових коштів на суму 53 605 грн. 44 коп. на поточний рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Сбербанк Росії» м. Київ МФО 320627 на стягнення з Публічного акціонерне товариство комерційного банку "Приватбанк" на користь Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича грошових коштів на суму 2120,50 доларів США та на суму 53 605 грн. 44 коп., про що видати наказ.

В обґрунтування поданої заяви посилається на практику Європейського суду з прав людини та зазначає, що державним виконавцем вжито усіх можливих заходів для виконання судового рішення, яке не може бути виконане без участі боржника, проте рішення на даний час не є виконаним, боржник ухиляється від його виконання, чим порушує право заявника на мирне володіння майном (грошовими коштами), яке гарантоване ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950. Зміна способу виконання рішення у запропонований стягувачем спосіб не змінить суті рішення, проте заявник отримує можливість його реального виконання.

Ухвалою господарського суду від 03.07.2019 заяву Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича прийнято судом до розгляду, який призначений у судовому засіданні 11.07.2019.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви, витребувані судом документи не надав.

За наявності належних доказів повідомлення відповідача(т. 2, а.с. 132), господарський суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» не скористався своїм правом на участь у судовому розгляді поданої заяви та вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника відповідача.

Представник позивача в судовому в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені у заяві та просив задовольнити у повному обсязі.

У засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, господарський суд вважає, що заява Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича про зміну способу та порядку виконання рішення суду підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України cудові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Як встановлено судом, 22.09.2015 державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 48804391 на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2015 № 904/3250/15 про зобов`язання ПАТ КБ «ПриватБанк» виконати умови договору банківського рахунку від 22.10.2013 року шляхом перерахування на користь Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича згідно платіжних доручень №1 від 24.04.2015 року грошових коштів на суму 2120,50 доларів США та №2 від 24.04.2015 року грошових коштів на суму 53605,44 грн. на поточний рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Сбербанк Росії» м. Київ МФО 320627.

У подальшому в рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем неодноразово вживалися заходи, передбачені ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення суду.

16.10.2015 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на ПАТ КБ «Приватбанк» за невиконання без поважних причин рішення у встановлений державним виконавцем строк, що зобов`язує боржника вчинити певні дії накласти на боржника.

23.10.2015 за повторне невиконання без поважних причин рішення у встановлений державним виконавцем строк, що зобов`язує боржника вчинити певні дії на ПАТ КБ «Приватбанк» державним виконавцем повторно накладено штраф у подвійному розмірі.

На підставі ч. ч. 2, 3 ст. 63, ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 07.12.2015 складено подання до Соборного ВП ДВП ГУНП Дніпропетровській області про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок досудового розслідування за невиконання судового рішення у даній справі та притягнення до кримінальної відповідальності службової особи Публічного, акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». за вчинення злочину передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України.

У зв`язку із невиконанням боржником вимог виконавчого документа, 29.12.2017 державним виконавцем на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 48804391.

Як зазначає заявник, оскільки АТ КБ «Приватбанк» проігнорував зобов`язання самостійно, особисто виконати виконавчий документ у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», інші законодавчі норми, які б сприяли виконанню судового рішення боржником відсутні, тому наявні обставини унеможливлюють виконання судового рішення по справі № 904/3250/15, що є підставою для зміни способу та порядку його виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За змістом п. 7.1.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (далі - постанова пленуму) під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого чинним законодавством України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже встановлення способу виконання рішення здійснюється в межах заявлених, розглянутих та задоволених позовних вимог, оскільки прийнята за результатами розгляду заяви ухвала має похідний характер від рішення суду.

За приписами п. 7.2 вказаної вище постанови Пленуму Вищого господарського суду України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду, зміни способу та порядку виконання рішення має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, має право змінити спосіб та порядок виконання рішення.

Причому, зі змісту ст.331 ГПК України вбачається, що питання задоволення заяви сторони у справі про зміну способу виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Крім зазначених вище, встановлених судом, обставин, господарський суд враховує також наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Положення ст.ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, у вирішенні питання про зміну способу та порядку виконання рішення суди повинні враховувати правові принципи, визначені Конвенцією, які знаходять своє розширене тлумачення в рішеннях Європейського суду.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин неможливості виконання даного судового рішення у порядку і способом, раніше встановленими, господарський суд вбачає підстави для задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича та обрання нових заходів для реалізації судового рішення від 30.06.2015 у справі № 904/3250/15 шляхом стягнення з Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на користь Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича грошових коштів в сумв 2120,50 доларів США та в сумі 53 605 грн. 44 коп.

Водночас, господарським судом враховано, що за приписами абзацу 3 п. 7.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012р. №9, ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови підлягає виконанню на підставі пункту 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час видачі виконавчого документу), тому відповідний наказ у такому випадку не видається.

Керуючись ст. ст. 86, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Заяву № б/н від 24.06.2019 Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 30.06.2015 по справі № 904/3250/15 задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 у справі № 904/3250/15, стягнувши з Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) на користь Фізичної особи-підприємця Оронова Дмитра Леонідовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) грошові кошти у розмірі 2 120,50 доларів США (дві тисячі сто двадцять доларів 50 центів), 53 605 грн. 44 коп. (п`ятдесят три тисячі шістсот п`ять грн. 44 коп.).

Ухвала набирає законної сили з дати її оголошення - 11.07.2019.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України, до Центрального апеляційного господарського суду з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь