СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2019 р. Справа № 922/243/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А. , суддя Шевель О.В.

за участю секретаря судового засідання Скорописової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх.№1523 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 16.04.2019, ухвалене суддею Смірновою О.В. у приміщенні господарського суду Харківської області о 12:46 год., повний текст складено та підписано 22.04.2019 у справі №922/243/19

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Товариства з додатковою відповідальністю "Вітос", м. Харків

про стягнення коштів в сумі 715511,33 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.04.2019 у справі №922/243/19 (суддя Смірнова О.В.) у позові відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд виходив з того, що позивач не надав до суду доказів існування протягом зазначеного в позові періоду (з 01.09.2016 року по 28.08.2017 року) земельної ділянки площею 2,0 Га за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 147 - як об'єкта цивільних прав у розумінні статті 79-1 Земельного кодексу України, що виключає можливість обчислювати розмір безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, оскільки об'єктом оренди може бути тільки земельна ділянка як сформований у встановленому законодавством порядку об'єкт цивільних прав. Фактично державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :11:024:0033 площею 2,0 Га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 147, здійснена 28.08.2017. Крім того, розрахунки розміру плати за використання земельної ділянки комунальної власності здійснено Департаментом територіального контролю Харківської міської ради без врахування витягу з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та безпідставність.

Харківська міська рада з рішенням не погодилася та звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 16.04.2019 у справі №922/243/19 та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги Харківська міська рада зазначає таке:

- суд першої інстанції неправильно розтлумачив положення ст. 1212 ЦК України, зазначивши, що визначальною підставою для застосування вказаної норми є факт вибуття в обов'язковому порядку майна із володіння особи, яка набула таке майно без достатньої правової підстави;

- суд застосував у даному випадку положення закону, які не підлягають застосуванню при розгляді кондикційних зобов'язань, а саме Закону України «Про оренду землі» та ст. 93, 96 Земельного кодексу України, а також не правильно розтлумачив ст. 79-1 Земельного кодексу України;

- між сторонами не виникли правовідносини, направлені на укладання договору землі, тому посилання суду на те, що об'єктом оренди може бути тільки земельна ділянка як сформований об'єкт цивільних прав є необгрунтованим;

- з огляду на те, що застосовані в розрахунках позивача параметри (коефіцієнти, площа земельної ділянки, її нормативна грошова оцінка) повністю відповідають відомостям з витягу щодо нормативної грошової оцінки, який наявний в матеріалах справи, висновок суду про те, що розрахунки зроблені не на підставі витягу не відповідають обставинам справи;

- суд порушив ст. 80 ГПК України, прийнявши від відповідача додаткові докази без обгрунтування причин подання їх з пропуском встановленого строку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 16.04.2019 у справі №922/243/19; встановлено учасникам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги Харківської міської ради відбудеться 04.06.2019.

У судовому засіданні 04.06.2019 оголошено перерву до 13.06.2019.

13.06.2019 від ТДВ "Вітос" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5808), до якого додано довідку №1 про нарахований та сплачений відповідачем земельний податок за період з 01.09.2016 по 31.03.2018, копії платіжних доручень про сплату ТДВ "Вітос" земельного податку, даних державного земельного кадастру від 24.01.2005 та розрахунок орендної плати в залежності від терміну оренди. Також відповідачем надано клопотання про дослідження доказів (аудиозапису фіксації судових засідань господарського суду Харківської області по справі №922/243/19, які відбулись 25.02.2019, 11.03.2019 та 25.03.2019 (вх.№5817).

13.06.2019 від Харківської міської ради надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи судової практики з даної категорії справ (постанови Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №922/595/18) (вх.№5818).

У судовому засіданні 13.06.2019 оголошено перерву до 09.07.2019, про що відповідною ухвалою повідомлено учасників справи, витребувано у ТДВ "Вітос": належним чином засвідчені копії податкових декларацій з плати за землю за період 2016-2018 роки (з доказами їх подання до органів ДФС України); належним чином засвідчені виписки з банківських рахунків на підтвердження здійснення оплати за землю у спірний період (01.09.2016 - 31.03.2018); письмові пояснення, чи мало ТДВ "Вітос" у користуванні інші земельні ділянки та за яку саме земельну ділянку та якої площі подавалися податкові декларації та вносилася плата за землю у спірний період (01.09.2016 - 31.03.2018).

04.07.2019 від ТДВ "Вітос" надійшли письмові пояснення по справі, до яких додано оригінали платіжних доручень, копії податкових декларацій з плати за землю за період 2016-2018, запита до ГУДФС у Харківській області від 16.06.2019, листа ГУДФС у Харківській області від 24.06.2019, рішень Харківської міської ради (вх.№6272).

Відповідно до розпорядження керівника апарату щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2019 у зв'язку з відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А., суддя Шевель О.В.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив рішення господарського суду Харківської області від 16.04.2019 залишити без змін. Також, представник відповідача відмовився від клопотання про дослідження у судовому засіданні аудиозаписи фіксації судових засідань господарського суду Харківської області.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

На підставі свідоцтва на право власності від 29.01.1999 №187 (реєстрацію проведено 08.08.2016) ТДВ "Вітос" є власником нежитлових будівель літ. "А-2" площею 6435,3 кв. м., літ "Б-1" площею 8,8 кв. м., літ "В-1" площею 17,5 кв. м., літ "Г-1" площею 205,2 кв. м. та літ. "Д-2" площею 419,9 кв. м., розташованих за адресою: м.Харків, вул. Роганська, буд. 147.

Рішенням 16 сесії Харківської міської Ради 7 скликання від 08.11.2017 №804/17 "Про надання земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об'єктів самочинного будівництва" надано ТДВ "Вітос" в оренду до 31.12.2028 земельну ділянку кадастровий номер :11:024:0033 площею 2,0000 га із земель територіальної громади м. Харкова, за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, оборони та іншого призначення для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (виробничі будинки) літ "А-2", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Г-1", літ. "Д-2", в тому числі самочинно побудованих нежитлових будівель: літ. "Ж-1", літ. "Е-1", літ. "К-1" (виробничі будинки) по вул. Роганський, 147.

03.04.2018 між Харківською міською радою та ТДВ "Вітос" укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, відповідно до якого, орендодавець на підставі рішення 16 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 08.11.2017 № 804/17 "Про надання земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об'єктів самочинного будівництва" надав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 2,0000 га за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 147.

Відповідно до листа відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 07.12.2017 №19-20-0.23,08-3297/116-17 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 22.12.2017 №8362/0/225-17 речові права ТДВ "Вітос" на земельну ділянку по вул. Роганській, 147 у м. Харкові не зареєстровані.

Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку та з урахуванням ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка загальною площею 2,0 га по вул. Роганській, 147 у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

21.09.2018 Департаментом територіального контролю Харківської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки, за результатом якого складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Роганська,147, відповідно до якого встановлено, що ТДВ «Вітос» з 08.08.2016 по 06.04.2018 використовувало земельну ділянку площею 2,000 га по вул. Роганській, 147 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125,126 Земельного кодексу України.

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 715511,33 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТДВ «Вітос» набувши право власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформило правовідносин щодо користування земельною ділянкою та у період з 01.09.2016 по 31.03.2018 (до укладання договору оренди від 03.04.2018) не сплачувало плату за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі. У зв'язку з цим, з посиланням на статті 1212-1214 ЦК України, позивач вважає, що відповідач зберіг кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельної ділянки, за відсутності укладеного договору, тим самим збільшив вартість власного майна, тобто мав факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

В подальшому позивач звернувся з заявою про зменшення позовних вимог в якій, з урахуванням інформації ГУДФС у Харківській області від 11.03.2019 щодо сплати земельного податку, просив стягнути з ТДВ "Вітос" на свою користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 291679,33 грн., яка була прийнята судом першої інстанції до розгляду.

У відзиві на позов відповідач зазначав, що фактично державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :11:024:0033 площею 2,0000 га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 147 була здійснена 28.08.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, до цієї дати у Харківської міської ради не існувало об'єкту цивільних прав на таку ділянку. Крім того, відповідач зазначав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами площу земельної ділянки, та як наслідок недоведений розмір орендної плати, яка підлягала сплаті в період з 01.09.2016 по 28.08.2017. За поясненнями відповідача приблизна площа земельної поверхні під виробничими будівлями ТДВ "Вітос" складає 7086,7 кв.м, що є значно менше ніж 2,0000 га.

16.04.2019 прийнято оскаржуване рішення, яким відмовлено у задоволені позову.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

В силу статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у вказаній редакції).

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

В силу статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Визначення земельної ділянки наведено в частині 1 статті 79 Земельного кодексу України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами ч.1, 3, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Таким чином, при вирішенні даного спору, слід встановити, чи є земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти (в розмірі орендної плати), сформованим об`єктом цивільних прав.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 ГПК України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не надав до суду доказів існування протягом періоду з 01.09.2016 року по 28.08.2017 року земельної ділянки площею 2,0 га за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 147 - як об'єкта цивільних прав у розумінні статті 79-1 Земельного кодексу України, що виключає можливість обчислювати розмір безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, оскільки об'єктом оренди може бути тільки земельна ділянка як сформований у встановленому законодавством порядку об'єкт цивільних прав.

Разом з цим згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 21.01.2019, реєстрація земельної ділянки за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Роганська, буд. 147, площею 2 га, кадастровий номер :11:024:0033, відбулась 28.08.2017; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ Головного управління Держгеокадастру у Харківський області. Також, 06.04.2018 зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 03.04.2018. За інформацією, що міститься у вказаному реєстрі вказана земельна ділянка надавалась для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (виробничі будинки) літ «А-2», літ. «В», літ. «Г-1», літ. «Д-2», в т.ч самочинно побудованих нежитлових будівель літ «Ж-1», літ. «Е-1» зі строком дії - 31.12.2028. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання згідно з витягом (дата формування витягу 04.09.2017) становить 11433800 грн.; розмір орендної плати за земельну ділянку на рік згідно з розрахунком №428/17 від 13.09.2017 становить 4% від її нормативної грошової оцінки і складає 457352,00 грн., або в місяць 38112,67 грн.

З огляду на те, що земельна ділянка як об'єкт цивільних прав була сформована 28.08.2017 у позивача виникло право за період з вересня 2017 (враховуючи також дату формування вказаного витягу 04.09.2017) по березень 2018 (враховуючи укладання договору оренди землі 03.04.2018) обчислювати розмір безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди .

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п. 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України.

Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 №213.

Згідно з пунктом 21 вказаної Методики нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за спеціальною формулою з урахуванням, зокрема, коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 20 і ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З огляду на вказані приписи положень чинного законодавства України нормативна грошова оцінка вартості земельної ділянки є обов'язковим доказом для встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення такої справи, зокрема щодо площі земельної ділянки для розрахунку суми недоотриманих доходів позивача, а також щодо визначення розміру орендної плати за земельні ділянки на підставі нормативної грошової оцінки.

В матеріалах справи наявний витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.09.2017, за яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 147 (кадастровий номер :11:024:0033), загальною площею 20000 кв.м складає 11433800 грн.

Відповідно до матеріалів справи Департаментом територіального контролю ХМР проведено розрахунок орендної плати з 01.09.2016 по 31.03.2018.

Разом з цим судом встановлено, що спірна земельна ділянка, як об'єкт цивільних прав, була сформована лише 28.08.2017, що виключає можливість обчислювати розмір безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за неї до вказаної дати.

Так, за розрахунком Департаменту територіального контролю ХМР з 01.01.2017 розмір орендної плати на рік становить 457352,00грн., розмір орендної плати в місяць - 38112,67 грн. За розрахунком орендної плати за 2018 розмір орендної плати в рік також становить 457352,00грн., розмір орендної плати в місяць - 38112,67 грн, розмір орендної плати за 3 місяці відповідно - 114338,01 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що вказаний розрахунок здійснено Департаментом територіального контролю Харківської міської ради виходячи з площі земельної ділянки 2,00 га, визначеної згідно акту обстеження від 21.09.2018, виходячи з базової вартості 1 кв. м. земель міста Харкова, з урахуванням зазначених коефіцієнтів (визначених рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13) та коефіцієнтів функціонального призначення, помножених на площу земельної ділянки. За висновком суду, оскільки позивачем здійснювався розрахунок на підставі базової вартості 1 кв.м у м. Харкові без врахування витягу з нормативно-грошової оцінки, вказаний розрахунок є необгрунованим.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком, оскільки Департаментом при здійсненні розрахунку враховані такі вихідні дані нормативної грошової оцінки за 2017 та 2018 роки, а саме: базова вартість 1кв.м. метру землі м. Харкова - 291,18 грн., Км2 - 0,95; сукупний коефіцієнт Км3 - 0,90778, Кф -1,2; коефіцієнт індексації К (і) - 1,89720602.

Вказані вихідні дані повністю відповідають первісним даним у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.09.2017, а тому відсутні підстави при розрахунку не враховувати визначений розмір орендної плати за місяць - 38112,67 грн. починаючи з вересня 2017 року по березень 2018 року (враховуючи укладання договору оренди 03.04.2018). Таким чином, загальний розмір орендної плати за користування сформованою земельною ділянкою, за відсутності на той час укладеного договору, за вказаний період мав би складати 266788,69 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись з заявою про зменшення позовних вимог, врахував інформацію ГУДФС у Харківській області від 11.03.2019 щодо сплати відповідачем земельного податку протягом 2016-2018. Так, згідно вказаної інформації ТДВ "Вітос" сплачено земельний податок з юридичних осіб протягом: 2016 року - 283,9 тис. грн.; 2017 - 302,8 тис. грн.; 2018 - 105,6 тис. грн.

Згідно листа Головного управління ДФС у Харківській області від 28.12.2017, до якого надано інформацію щодо нарахування плати за землю суб'єктами господарювання по м. Харкову, сума нарахованого податку згідно наданої податкової звітності ТДВ "Вітос" у 2016 складає 286963,65 грн., 2017 - 304180,59 грн. (щомісячно 25348,38 грн.).

До матеріалів справи відповідачем (в тому числі, для з'ясування розбіжностей - на вимогу суду) надано платіжні доручення про сплату земельного податку, зокрема, за період з вересня 2017 року по березень 2018 року (включно) на загальну суму 177443,00 грн. Також, ним надано податкові декларації за спірний період та лист ГУДФС у Харківській області від 24.06.2019 наданий на запит на отримання публічної інформації стосовно надання інформації по ТДВ «Вітос», у якому зазначено розмір земельного податку сплаченого відповідачем до бюджету в період з 01.09.2016 по 31.03.2018 за користування земельною ділянкою з розбивкою помісячно. З вказаної інформації вбачається, що за період з вересня 2017 по березень 2018 (включно) відповідачем помісячно сплачувався земельний податок у розмірі 23,35 тис. грн.

Враховуючи суму орендної плати, яка підлягала б сплаті за період з вересня 2017 року по березень 2018 року (включно) - 266788,69 грн., та суму фактично сплаченого саме за цей період відповідачем до бюджету земельного податку - 177443,00 грн., апеляційний господарський суд вважає обгрунтованою до стягнення суму безпідставно збережених коштів у зв'язку з неоформленням відповідних прав користування на земельну ділянку у розмірі 89345,69 грн.

Колегія суддів вважає необгрунтованим посилання відповідача на неправомірне застосування позивачем у розрахунках 100% ставки орендної плати, а не, на його приклад, середньої ставки (80%), враховуючи передбачену рішенням 19 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.02.2008 року №41/08 диференціацію ставок орендної плати (100%, 90%, 80%, 70%, 60%) в залежності від терміну оренди, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено можливість застосування при розрахунку безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати (за відсутності укладеного договору оренди) середньої або будь-якої іншої ставки. Крім того, фактичні обставини справи (ні період, який заявив до стягнення позивач, ні строк в подальшому укладеного сторонами договору оренди (як стверджують сторони - 10 років)), не дають для цього навіть гіпотетичних підстав.

Посилання позивача на порушення судом першої інстанції норм ст. 80 ГПК України колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до положень ч. 3 ст. 277 ГПК України вказані порушення не є обов'язковою підставою для скасування рішення та ухвалення нового. При цьому за встановлених судом апеляційної інстанції обставин, не це порушення норм процесального права призвело до частково неправильного вирішення справи.

За положеннями ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та часткове скасування рішення місцевого господарського суду з прийняттям в цій частині нового рішення.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 16.04.2019 у справі №922/243/19 скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 89345,69 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Харківської міської ради в частині стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 89345,69 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Вітос" (вул. Роганська, буд. 147, м. Харків, 61172, ідентифікаційний код:19463429) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, ; за реквізитами: код платежу: 24062200, рахунок: 0002; МФО: 899998; ; банк: Казначейство України; одержувач: УДКСУ у м. Харкові Харківської області) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 89345,69 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 16.04.2019 у справі №922/243/19 залишити без змін.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.07.2019

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль

Суддя О.В. Шевель