ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1447/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Томаш"(62104, м.Харків, пр.Л.Свободи, 46-в, кв.79)
до Фізичної особи - підприємця Єрьоменко Валентини Іванівни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Томаш О. С., директор;

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Томаш" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Єрьоменко Валентини Іванівни, в якій просить суд стягнути з останнього 55 192,79 грн. основного боргу, пеню в сумі 2 828,16грн., штраф в сумі 10 800,45грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,0грн.

Позовні вимоги обгрунтовані не виконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 210 від 27.1.2017 року в частині несвоєчасної та неповної оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 20.05.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 19.06.2019 року.

Протокольною ухвалою суду від 19.06.2019 року, на підставі ст. 42, ст. 183, ст. 232 ГПК України, відкладено підготовче засідання на 02 липня 2019 року о(б) 11:00 год.

В судовому засіданні 02.07.2019 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи у судовому засіданні по суті на 10.07.2019 об 11:30 год.

В порядку статей 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про дату та час судового засідання по суті ухвалами суду від 02.07.2019.

В призначене судове засідання 10.07.2019 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Зокрема, судом направлено на його адресу реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань копії ухвал від 20.05.2019 року та від 19.06.2019 року яка повернулись на адресу суду з позначкою пошти "За закінченням терміну зберігання".

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача, про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, у даному випадку судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Також, частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 10.07.2019 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

27.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Томаш" звернулось та Фізичною особою - підприємцем Єрьоменко Валентиною Іванівною укладено договір поставки №210.

Відповідно до п.1.1. ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язується систематично поставляти і передавати у власність ПОКУПЦЯ лікарські засоби, вироби медичного призначення та інші товари, які мають право придбавати та продавати аптечні заклади та їх структури і підрозділи (згідно переліку, затвердженого Наказом МОЗ України), (далі по тексту - товар), а ПОКУПЕЦЬ зобов`язується приймати товар і вчасно здійснювати його оплату на умовах даного Договору.

Розділом другим договору , сторонами передбачено порядок поставки та якість товару, зокрема, п.2.1.,2.2.,2.3.,2.4,2.5,2.6.,2.7.договору передбачено наступне:

У зв`язку з неможливістю заздалегідь визначити обсяги кожної поставки, сторони домовилися про те, що кількість і асортимент товару визначає ПОКУПЕЦЬ безпосередньо перед поставкою з наявного на складі ПОСТАЧАЛЬНИКА товару.

Поставка товару може здійснюватися шляхом доставки за адресою, яку вказано ПОКУПЦЕМ (на умовах ООР, згідно Правил ІНКОТЕРМС 2010), або на умовах самовивозу.

Формування асортименту і об`єму поставки здійснюється на підставі усного, письмового або в електронному вигляді замовлення ПОКУПЦЯ. ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язаний розглянути замовлення і повідомити ПОКУПЦЯ про прийняття замовлення, обсяг його виконання, термінах, цінах. Замовлення ПОКУПЦЯ зберігається у ПОСТАЧАЛЬНИКА на протязі 3-х днів з моменту приймання товару.

Передача товару від ПОСТАЧАЛЬНИКА ПОКУПЦЕВІ здійснюється на підставі супровідних документів (накладної, акта). Підпис на супровідних документах матеріально відповідальної особи, яка одержала товар, засвідчується печаткою ПОКУПЦЯ згідно довіреності на приймання та підписання накладних при прийманні товару.

Дострокова поставка товару може здійснюватися за згодою ПОКУПЦЯ. Товари, які було поставлено достроково і прийнято ПОКУПЦЕМ, оплачуються на умовах даного договору.

Товар повинен бути включений до державного реєстру, і його якість повинна підтверджуватися сертифікатом якості виробника і при необхідності висновком Контрольно-Аналітичної Лабораторії.

Товар повинен поставлятися транспортом, технічний стан якого відповідає вимогам чинного законодавства.

Розділом третім договору сторонами передбачено, ціни і порядок розрахунків, зокрема п.3.1.,.3.2.,.3.3.,3.4. передбачено наступне:

Загальна сума договору складається із суми всіх накладних за даним Договором.

Ціна товару, сума кожної поставки, відстрочка оплати поставленого товару і розмір націнки вказуються в накладних, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Розрахунки за кожну партію товару здійснюються в безготівковому порядку у формі платіжного доручення або в іншій формі, передбаченій чинним законодавством.

При порушенні розрахункової дисципліни ПОСТАЧАЛЬНИК вправі припинити поставку товару.

Розділом четвертим передбачено обов`язки сторін:

.ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язується поставляти товар відповідно до вимог наказів міністерств і відомств, уповноважених визначати порядок реалізації медикаментів і товарів медичного призначення, в кількості асортименті, зазначених у Замовленні ПОКУПЦЯ, ПОКУПЕЦЬ зобов`язаний прийняти й оплатити товар на умовах даного Договору.

Розділом п`ятим передбачено порядок приймання товару по кількості і якості, зокрема п.5.1.,.5.2.,.5.3.,.5.4. договору передбачено наступне:

Приймання товару по кількості здійснюється ПОКУПЦЕМ безпосередньо при одержанні товару, згідно Інструкції № П-6 від 15.06.1965 р.

У випадку виявлення ПОКУПЦЕМ нестачі, бою, браку, пересортиці або некомплектності поставленого товару, ПОКУПЕЦЬ зобов`язаний негайно сповістити про це ПОСТАЧАЛЬНИКА і скласти відповідний акт. Претензії в такому випадку приймаються ПОСТАЧАЛЬНИКОМ протягом 3-х днів з моменту одержання товару ПОКУПЦЕМ. У випадку визнання претензії, ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язується поставити відсутній товар при поставці наступної партії, а товар, що виявився браком замінити.

Приймання товару по якості здійснюється ПОКУПЦЕМ згідно "Порядку контролю якості лікарських засобів під час оптової та роздрібної торгівлі затв. наказом МОЗ України № 677 від 29.09.2014р., а також Інструкції № П-7 від 25.04.1966 р.

Претензії по якості товару, що поставляється, можуть бути пред`явлені ПОСТАЧАЛЬНИКУ у випадку невідповідності товару аналітично-нормативній документації (АНД), зі складанням відповідних документів, згідно вимог діючого законодавства України.

Розділом шостим договору, сторонами визначену наступну відповідальність, зокрема, п.6.1,.6.2,.6.3 передбачено наступне:

3а порушення умов даного Договору винна сторона відшкодовує заподіяні цим збитки і сплачує неустойку, яка передбачена даним Договором.

ПОКУПЕЦЬ за даним Договором крім відшкодування збитків несе таку відповідальність:

- за несплату вартості товару у встановлений термін нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення,

- за прострочення виконання грошового зобов`язання понад ЗО днів від дати узгодженого терміну оплати, сплачує ПОСТАЧАЛЬНИКУ 30% від загальної вартості несплаченого товару.

ПОСТАЧАЛЬНИК за даним Договором, несе таку відповідальність:

- за затримку постачання товару при наявності узгодженого Замовлення сплачує штраф у розмірі 0,3% від суми постачання за заявкою, за кожен день прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав належним чином свої договірні зобов`язання, поставив відповідачеві Товар (медикаменти, вироби медичного призначення) за відповідними накладними, у період з 17.12.2018 року по 22.03.2019 року належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідач, в свою чергу, не виконав належним чином взяті на себе за договором зобов`язання, не сплатив у визначені договором строки, порядку та розмірі вартість поставленого позивачем Товару, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 55 192,79 грн. боргу, яка до цього часу не погашена.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, своїми діями відповідач порушив умови Договору та вимоги ст.526 ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

За таких підстав, суд вважає вимогу позивача про стягнення 55 192,79 грн. боргу обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема, щодо сплати неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафними санкціями, відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 6.2. договору зобов`язання відповідача забезпечуються нарахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання понад 30 днів від дати узгодженого терміну оплати, Покупець сплачує Постачальнику 30% від загальної вартості несплаченого товару.

За таких підстав позовні вимоги в частині стягнення 2 828,16 грн. пені та 10 800,45 грн. штрафу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем та визнаються судом такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610-612, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Єрьоменко Валентини Іванівни( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Томаш" (62104, м. Харків, пр. Л.Свободи, 46-в, кв.79, код 25184975 )- 55 192,79 грн. основного боргу, пеню в сумі 2 828,16грн., штраф в сумі 10 800,45грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,0грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Томаш" (62104, м. Харків, пр. Л.Свободи, 46-в, кв.79, код 25184975).

Відповідач: Фізична особа - підприємець Єрьоменко Валентина Іванівна ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 )

Повне рішення складено "11" липня 2019 р.

Суддя О.О. Присяжнюк