ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2019 р. Справа №907/415/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

О.С. Скрипчук,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (надалі АТ «Укртрансгаз») за №1001вих-18-6221 від 10.12.2018р. (вх. № 01-05/1655/18 від 26.12.2018р.)

на рішення господарського суду Закарпатської області від 07.11.2018р. (суддя О.Ф. Ремецькі; повний текст рішення складено 21.11.2018р.)

у справі № 907/415/18

за позовом: АТ «Укртрансгаз»

до відповідача: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (надалі АТ «Закарпатгаз»)

про стягнення 93806137,38 грн.,

за участю:

від позивача: Гасай М.Б. адвокат (довіреність №1-337 від 29.12.2018р.);

від відповідача: Зіньковська Н.В. адвокат (довіреність № 007Др-73-0719 від 02.07.2019р.),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

21.06.2018р. АТ «Укртрансгаз» звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом до ПАТ «Закарпатгаз» про стягнення 93806137,38 грн., з яких: 58417036,19 грн. заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу, 22039369,10 грн. пеня, 2870631,99 грн. 3% річних, 10479100,09 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач частково виконав свої зобов`язання, обумовлені п. 9.4 договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р. та п. 4 гл. 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи (в редакції після 28.04.2017р.) щодо оплати виявленого позивачем у 2016-2017 роках обсягу негативного місячного небалансу, визначеного у актах надання послуг балансування обсягів природного газу з розрахунками вартості послуг балансування за березень грудень 2016 року та за січень - грудень 2017 року, рахунках на оплату за вказані періоди на загальну суму 280875935,12 грн.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 07.11.2018р. у справі №907/415/18 (суддя О.Ф. Ремецькі) (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.11.2018р.) відмовлено в задоволенні позову АТ «Укртрансгаз». Витрати зі сплати судового збору покладено на позивача.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що заборгованість відповідача за послуги за послуги балансування обсягів природного газу за березень грудень 2016 року на загальну суму 125731324,09 грн. повністю погашена на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджет (далі - СПР), які укладалися у порядку та на виконання Постанови КМУ №20 від 11.01.2005р. Суд зазначив, що стягнення вказаної суми заборгованості було предметом позову у справі №907/548/16, в якій рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.08.2017р., яке набрало законної сили, припинено провадження в частині стягнення основного боргу, а у задоволенні штрафних санкцій відмовлено повністю. Також суд встановив, що кошти у вигляді субвенцій з державного бюджету на загальну суму 142515054,26 грн., що перераховані позивачу після 01 січня 2018 року, сплачені відповідачем в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256. Вказані кошти перераховані позивачу в рахунок оплати вартості послуг з балансування, отриманих відповідачем у період з лютого 2017 року по грудень 2017 року. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що вимога позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 58417036,19 грн. за послуги з балансування обсягів природного газу згідно з договором № від 17.12.2015р. за заявлений період є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Суд відмовив в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 22039369,10 грн. пені, 3% річних в сумі 2870631,99 грн. та 10479100,09 грн. інфляційних втрат, врахувавши, що для застосування штрафної санкції, передбаченої пунктом 13.5 договору та наслідків порушення грошових зобов`язань, встановлених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями. Доказів в підтвердження такого порушення не подано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

АТ «Укртрансгаз» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Закарпатської області від 07.11.2018р. у справі №907/415/18, в якій просить зазначене судове рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги. Звертає увагу на те, що предметом позовних вимог у справі № 907/548/16 було стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за березень-грудень 2016 року, що надані на підставі відповідних односторонніх актів. При цьому предметом позовних вимог у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, що були надані на підставі односторонніх актів, а також коригуючих актів, датованих в період з 2017 року. Вказує, що нараховував штрафні санкції виключно в частині зобов`язань відповідача з оплати послуг, які фактично були оплачені відповідачем власними коштами.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ПАТ «Закарпатгаз» у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим. Покликається на те, що позивач провів розрахунок вартості послуг балансування за березень грудень 2016 року та за січень - грудень 2017 року всупереч умовам договору, Кодексу газотранспортної системи та Кодексу газорозподільних систем. Зазначає, що оплата вартості послуг балансування здійснюється виключно за рахунок коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на покриття пільг, субсидій та компенсацій, що виключає застосування штрафних санкцій. Просить залишити без змін рішення господарського суду Закарпатської області від 07.11.2018р. у справі №907/415/18, апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз» без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені в позовній заяві та апеляційній скарзі.

Представник відповідача просив залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення. Повідомив про зміну найменування відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», про що повідомлено в письмовому клопотанні (вх. № 1-04/4351/19 від 08.07.2019р.).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

17 грудня 2015 року між ПАТ "Укртрансгаз" (оператор) та ПАТ «Закарпатгаз» (замовник) укладено договір транспортування природного газу № , відповідно до якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг (а.с.53-63, т.1).

Згідно з пунктом 2.2, 2.3 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015р. (далі Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Пунктом 2.3 договору обумовлено, що до послуг, які можуть бути надані замовнику за цим договором належать послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі балансування).

Відповідно до пункту 9.1 договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

Згідно з пунктом 9.4 договору оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

В пункті 11.4 договору зазначено, що послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору.

У відповідності до пункту 13.5 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 17.1 договору).

За твердженням позивача, ним було здійснено процедуру алокації, за результатами якої було встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів у лютому-грудні 2016р. та січні-грудні 2017 року.

На підтвердження обсягів небалансів у ПАТ «Закарпатгаз» позивач надав відповідні довідки «Інформація про надходження на точках входу та розподіл по точках виходу обсягів природного газу, віднесених на операторів газорозподільних мереж, з зазначенням обсягів небалансу за 2016-2017 роки» (а.с. 31-52, т.1).

У зв`язку з неврегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу за вказані періоди у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом, позивач надав відповідачу послуги балансування, про що складені та направлені відповідачу односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газу, додатками до яких є розрахунки вартості послуг балансування та рахунки на оплату послуг на загальну суму 280875935,12 грн. (а.с.64-219, т.1).

В ході розгляду справи колегією суддів встановлено, що 20.01.2017 з метою погашення взаємної заборгованості між Головним управлінням Державної Казначейської служби України у Закарпатській області (сторона 1), Департаментом фінансів Закарпатської ОДА (сторона 2), ТзОВ "Закарпатгаз збут" (сторона 3), ПАТ «Закарпатгаз» (сторона 4), ПАТ "Укртрансгаз" (сторона 5) та НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України №518/у, предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій" №20 від 11.01.2005р. (а.с.148-150, т.3).

В розділі 2 спільного протокольного рішення №518/у від 20.01.2017р. його сторони погодили наступний порядок проведення взаєморозрахунків.

Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України стороні 1 у сумі 19991072,31 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.05 №20" (п. 2.2 спільного протокольного рішення).

Послідовність перерахування стороною 2 - 3 - 4- 5 - останній стороні коштів сумі 19991072,31 грн. відображено у пунктах 2.3-2.8 спільного протокольного рішення.

Згідно розділу 4 сторони, що підписали спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог Постанови Уряду від 11.01.2005 №20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов`язань за цим спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України.

ПАТ "Укртрансгаз" підписало спільне протокольне рішення без жодних зауважень, з чого можна зробити висновок про те, що позивач погодився на визначений порядок розрахунків.

На аналогічних умовах між цими ж сторонами укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України № 3621/у від 26.12.2016р. на суму 4863000,00 грн., №3620/у від 26.12.2016р. на суму 5322695,32 грн., №1200/у від 17.02.2017р. на суму 40713000,00 грн., №1249/у від 20.02.2017р. на суму 9066000,00 грн., №1252/у від 20.02.2017р. на суму 3650000,00 грн., №1254/у від 20.02.2017р. на суму 3360558,00 грн., №1253/у від 20.02.2017р. на суму 38762643,00 грн., №3491/у від 18.09.2017р. на суму 2355,46 грн., №1255/у від 20.02.2017р. на суму 19000000,00 грн., №1250/у від 20.02.2017р. на суму 12270751,11 грн., №1794/у від 17.03.2017р. на суму 32545358,98 грн., №2708/у від 18.05.2017р. на суму 13231492,52 грн., №2947/у від 19.06.2017р. на суму 861998,65 грн., №3043/у від 17.07.2017р. на суму 253500,72 грн., №3308/у від 17.08.2017р. на суму 240105,00 грн., №3515/у від 19.09.2017р. на суму 276379,93 грн., №3660/у від 17.10.2017р. на суму 282072,42 грн., №4117/у від 27.11.2017р. на суму 982185,34 грн. (а.с.152-223, т.3).

Предметом врегулювання вказаних СПР є в т.ч. домовленість щодо перерахування стороною 4 (відповідач) стороні 5 (позивач) відповідних сум коштів за надані послуги балансування обсягів природного газу у 2016, 2017 роках згідно з договором транспортування природного газу № від 17.12.2015р. (послуги, що є спірними у даній справі).

Як вбачається з матеріалів даної судової справи, АТ «Укртрансгаз» зверталось до господарського суду Закарпатської області з позовом до ПАТ «Закарпатгаз» про стягнення 125731324,09 грн. заборгованості за надані послуги з балансування обсягів природного газу в березні-грудні 2016 року.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.08.2017р. у справі №907/548/16, яке набрало законної сили, припинено провадження в справі в частині стягнення суми 125731324,09 грн. заборгованості за надані послуги з балансування обсягів природного газу в березні-грудні 2016 року (а.с.94-107, т.3).

При розгляді справи №907/548/16 судом встановлено факт профінансування з Державного бюджету на погашення заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги з балансування обсягів природного газу в березні-грудні 2016 року за договором № від 17.12.2015р. в сумі 125728968,63 грн. та факт сплати відповідачем вказаної заборгованості на виконання спільних протокольних рішень.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

31.03.2017р. сторони підписали акт звірки розрахунків, зокрема за договором №, в якому вказано, що станом на 31.03.2017р. сальдо на користь позивача становить 139658016,81 грн. Відображено, що за 2016 рік сума боргу становила 54841556,46 грн.(а.с.93, т.3).

Після 01.01.2018р. відповідач перерахував позивачу 142515054,26 грн. в порядку, встановленому постановою КМУ № 256 від 04.03.2002р. за надані послуги у 2017 році за договором № від 17.12.2015р., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 4 від 28.02.2018р., № 1 від 31.01.2018р., №6 від 22.03.2018р., № 5 від 22.03.2018р., № 7 від 24.04.2018р., №8 від 24.04.2018р. та банківськими виписками (а.с. 224-232, т.3).

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача 58417036,19 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу (на підставі складених позивачем в односторонньому порядку коригуючих актів), 22039369,10 грн. пені, 2870631,99 грн. 3% річних, 10479100,09 грн. інфляційних втрат.

Норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В статті 610 Цивільного кодексу України вказано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.08.2017р. у справі №907/548/16, яке набрало законної сили, встановлено, що з Державного бюджету було профінансовано погашення заборгованості відповідача перед позивачем за послуги з балансування обсягів природного газу в березні-грудні 2016 року згідно договору № від 17.12.2015р. та на виконання спільних протокольних рішень відповідачем сплачено на користь позивача 125728968,63 грн.

Також вищеописаними платіжними дорученнями № 4 від 28.02.2018р., № 1 від 31.01.2018р., №6 від 22.03.2018р., № 5 від 22.03.2018р., № 7 від 24.04.2018р., №8 від 24.04.2018р. підтверджено, що відповідач оплатив вартість послуг балансування обсягів природного газу наданих у 2017 році на загальну суму 142515054,26 грн. в порядку, визначеному спільними протокольними рішеннями та постановою КМУ №256 від 04.03.2002р.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 58417036,19 грн. за послуги з балансування обсягів природного газу згідно договору № від 17.12.2015 за березень грудень 2016 року та за січень грудень 2017 року на підставі складених в односторонньому порядку коригуючих актів. Суд вірно зазначив у рішенні, що Кодексом ГТС чітко встановлені строки, в межах яких оператор газотранспортної системи має визначити небаланс послуги та вчинити дії по його усуненню; при цьому, оператор газотранспортної системи не наділений правом корегувати в односторонньому порядку місячні небаланси попередніх місяців, по яких вже було надано послуги з балансування обсягів природного газу.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 22039369,10 грн. пені, 2870631,99 грн. 3% річних та 10479100,09 грн. інфляційних втрат необхідно зазначити, що у спірному періоді відповідач проводив оплату за послуги з балансування виключно за рахунок коштів, що виділялись у вигляді субвенцій на оплату пільг та житлових субсидій населенню щодо послуг з транспортування природного газу у відповідності до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ № 20 від 11.01.2005р., який діяв до 01 січня 2018 року, та згідно Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від № 256 від 04.03.2002 (із змінами та доповненнями).

Відтак, підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, їх сторони, в тому числі позивач, погодили порядок проведення взаєморозрахунків, а тому безпідставним є твердження позивача про порушення відповідачем строків оплати послуг з балансування, що передбачені договором, та притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення інфляційних втрат, процентів річних та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за вказаним договором.

Отже, суд правомірно відмовив у задоволенні зазначеної частини позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Закарпатської області від 07.11.2018р. у справі № 907/415/18.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (Справа «Мала проти України», заява № 4436/07, рішення від 03.07.2014, пункт 49).

Підсумовуючи вищевказане, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» за №1001вих-18-6221 від 10.12.2018р. (вх. № 01-05/1655/18 від 26.12.2018р.) залишити без задоволення, рішення господарського суду Закарпатської області від 07.11.2018р. у справі № 907/415/18 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя О.С. Скрипчук