ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1445/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Куліковій А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості", м. Харків 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків
до Державного підприємства "Державна Коксохімічна станція", м.Харків
про стягнення 72115,81 грн
за участю представників сторін:

позивача - Лежніна В.О., дов. №14/юб від 28.01.2019 року

третьої особи Смірнова О.В., дов. № 140 від 02.07.2019 року

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості", м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Державного підприємства "Державна Коксохімічна станція", м.Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 29082,17 грн. основної заборгованості за період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року, 2165,00 грн. 3% річних, 9379,98 грн. інфляційних втрат за договором оренди № 5139-Н від 14 лютого 2012 року; 22732,85 грн. основної заборгованості за період з 01 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року, 1671,00 грн. 3% річних та 7084,81 грн. інфляційних втрат за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17 від 14 лютого 2012 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 травня 2019 року позовну заяву Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості", м. Харків до Державного підприємства "Державна Коксохімічна станція", м.Харків про стягнення 72115,81 грн. - залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду: інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

28 травня 2019 року Державним підприємством "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" було усунено недоліки шляхом надання до суду інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/1445/19; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 24 червня 2019 року на 11:20 годин; про розгляд справи повідомлено сторін.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засіданні.

Враховуючи пункт 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України 24 червня 2019 року суд починає розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою від 24 червня 2019 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 08 липня 2019 року до 11:40 годин.

05 липня 2019 року через канцелярію суду, Державним підприємством "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" подано клопотання про відкладення судового засідння, яке суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 08 липня 2019 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 16 липня 2019 року до 12:30 годин.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області вирішення спору залишає на розсуд суду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернулась ухвала про відкриття провадження у справі від 30 травня 2019 року з відміткою пошти "інші причини, що дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач так як і відповідач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що сторони зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються їх безпосереднього, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, та приймаючи до уваги те, що судом не було визнано явку відповідача в судове засідання обов`язковою, суд дійшов висновку про те, що його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

14 лютого 2012 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Державним підприємством "Державна Коксохімічна станція" було укладено договір оренди № 5139-Н.

Згідно пункту 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення кім. №220, 221, 223, 225 (за технічним паспортом кім. № НОМЕР_1 , 30 АДРЕСА_1 32, 33, 34, 36) площею 172,10 кв.м. на другому поверсі та нежитлове приміщення підвалу (кім. №8 за технічним паспортом) площею 9,80 кв.м. 5-поверхової адміністративної будівлі (інв. №75839, літ. А-5) (майно), загальною площею 181,90 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, АДРЕСА_2 , що знаходиться на балансі Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" (правонаступника Державного інституту по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості "ГИПРОКОКС") (балансоутримувача), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 15 серпня 2011 року і становить 963600,00 грн., без ПДВ. Майно передається в оренду з метою розміщення офісу.

Факт передачі зазначеного майна підтверджується Актом приймання передачі орендованого майна №5139-Н від 14 лютого 2012 року.

Відповідно до пункту 10.1 договір оренди було укладено на строк з 14 лютого 2012 року по 14 січня 2015 року.

Згідно пункту 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Орендна плата згідно пункту 3.1 договору визначається на підставі Методології розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 зі змінами і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2011 року 14453,84 грн. Орендна плата за перший місяць оренди лютий 2012 року визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень-лютий 2012 року.

30 вересня 2015 року за актом приймання-передачі орендованого майна Державне підприємство "Державна Коксохімічна станція" повернуло, а позивач прийняв частину орендованих приміщень, а саме - нежитлові приміщення кім. 220, 221, 225 (за технічним паспортом кім. АДРЕСА_3 30 АДРЕСА_1 36) на другому поверсі 5-ти поверхової адміністративною будівлі, загальною площею 64,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , 60.

Додатковою угодою №1 від 18 грудня 2015 року було внесено зміни до пункту 1.1 та пункту 3.1 договору оренди.

В новій редакції викладено пункт 1.1 договору оренди: "Нежитлові приміщення кім. №223 (за технічним паспортом кім. №32, 33 АДРЕСА_1 34, 35) 107,3 кв.м. на другому поверсі та нежитловс приміщення підвалу (кімната №8 за технічним паспортом) 9,8 кв.м. 5-ти поверхової адміністративної будівлі (інв. №75839, літ. "А-5"), загальною площею 117,1 кв.м.".

Відповідно до пункту 3.1 договору оренди в новій редакції з 30 вересня 2015 року "Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 (зі змінами), і становить без ПДВ за перший місяць перерахунку (з урахуванням індексу інфляції за вересень 2015 року) вересень 2015 року 16322,63 грн. (згідно додатку №1 до цієї додаткової угоди)."

Згідно частини 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частини 3 статті 285 Господарського кодексу України та пункту 5.3 договору орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3.6 договору оренди, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно до 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні: безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 70 %; на рахунок, визначений балансоутримувачем - у розмірі 30 %.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21 листопада 2016 року у справі № 922/3759/16, розірвано договір оренди № 5139-Н від 14 лютого 2012 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Державним підприємством "Державна Коксохімічна станція" тп зобов`язано Державне підприємство "Державна Коксохімічна станція" повернути орендоване майно (нежитлові приміщення - кім. № 220, 221, 223, 225 (за технічним паспортом кім. № НОМЕР_1 , 30, 32, 33, 34, 35, 36) площею 172,10 кв.м. на другому поверсі та нежитлове приміщення підвалу (кім. № 8 за тех. паспортом) площею 9,80 кв.м. 5- поверхової адміністративної будівлі (інв. № 75839 літ. А-5), загальною площею 181,90 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 60) балансоутримувачу - Державному підприємству "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" за Актом приймання-передачі.

26 грудня 2016 року за актом приймання-передачі Державне підприємство "Державна Коксохімічна станція" повернуло, а позивач прийняв нежитлові приміщення кім. № АДРЕСА_5 (за технічним паспортом кім. № АДРЕСА_6 34 АДРЕСА_1 35) 107,3 кв.м. на другому поверсі та нежитлове приміщення підвалу (кім. №8 за технічним паспортом) 9,8 кв.м. 5-ти поверхової адміністративної будівлі (інв. №75839, літ. "А-5"), загальною площею 117,1 кв.м.

Згідно пункту 3.12 договору оренди, у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання- передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до Державного бюджету та балансоутримувачу.

Таким чином, на підставі пункту 3.12 договору оренди орендна плата нараховувалася Державному підприємству "Державна Коксохімічна станція" до моменту повернення Майна.

Розмір основної заборгованості Державного підприємства "Державна Коксохімічна станція" за договором оренди № 5139-Н від 14 лютого 2012 року на користь позивача за актом № 90 від 31 липня 2016 року, актом № 103 від 31 серпня 2016 року, актом 116 від 30 вересня 2016 року, актом 129 від 31 жовтня 2016 року, актом № 142 від 30 листопада 2016 року, актом № 155 від 31 грудня 2016 року станом на 06 травня 2019 року становить 29082,17 грн.

Водночас з боку відповідача не підписані наступні рахунки-акти: рахунок-акт 116 від 30 вересня 2016 року, рахунок - акт 129 від 31 жовтня 2016 року, рахунок-акт № 142 від 30 листопада 2016 року, рахунок- акт № 155 від 31 грудня 2016 року. Вказані рахунки-акти надавалися відповідачу та додатково надсилалися разом із вимогою від 01 жовтня 2018 року за № 70/юб, проте Державне підприємство "Державна Коксохімічна станція" ухилилося від їх підписання та обґрунтованих заперечень проти них не надав. Згідно вказаних рахунків- актів, якщо протягом 5 робочих днів після дати закінчення надання послуг орендар не підпише рахунок-акт і не надасть балансоутримувачу аргументованої відмови у прийнятті послуг, то такі послуги вважаються виконаними належним чином і в повному обсязі, а рахунок-акт вважається прийнятим та підписаним.

Державне підприємство "Державна Коксохімічна станція" не підписало та не надало аргументованої відмови у прийнятті послуг за наступними рахунками-актами: рахунок-акт 116 від 30 вересня 2016 року, рахунок - акт 129 від 31 жовтня 2016 року, рахунок-акт № 142 від 30 листопада 2016 року, рахунок- акт№ 155 від 31 грудня 2016 року, тому вони вважаються прийнятими та підписаними.

Відповідно до пункту 3.6. договору оренди, орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно до 12 числа місяця, наступного за звітним.

Тому прострочка з оплати орендної плати виникла з 13 числа наступного за звітнім місяця.

Сума інфляційних втрат за договором № 5139-Н від 14 лютого 2012 року станом на 06 травня 2019 року становить 9379,98 грн.

Сума 3% річних за договором № 5139-Н від 14 лютого 2012 року станом на 06 травня 2019 року становить 2165,00 грн.

Згідно пункту 5.12 договору оренди № 5139-Н від 14 лютого 2012 року, орендар зобов`язався здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна у тому числі на компенсацію плати за землю або договори з відповідними службами на надання комунальних послуг орендарю, з наданням орендодавцю копії цих договорів.

Матеріали справи свідчать про те, що 14 лютого 2012 року на виконання пункту 5.12 договору оренди № 5139-Н від 14 лютого 2012 року між Державним підприємством "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" (правонаступником Державного інституту по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості "ГИПРОКОКС") та Державним підприємством "Державна Коксохімічна станція" було укладено договір № 17 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (договір № 17).

Відповідно до пункту 1.1 договору № 17 у редакції додаткової угоди № 3 від 18 грудня 2015 року, балансоутримувач, забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (Будівля), загальною площею 7674,2 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а Державне підприємство "Державна Коксохімічна станція" бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором. Орендар користується нежитловим приміщенням загальною площею 117,1 кв.м. на другому поверсі - кім. № АДРЕСА_5 (за технічним паспортом кім. № НОМЕР_2 , 33, 34, 35) 107,3 кв.м. на другому поверсі та нежитлове приміщення підвалу (кім. №8 за технічним паспортом) 9,8 кв.м. 5-ти поверхової адміністративної будівлі (інв. №75839, літ. "А-5"), яке використовується для розміщення офісу Державного підприємства "Державна Коксохімічна станція".

Згідно пункту 2.2.3 договору № 17 у редакції додаткової угоди № 2 від 26 лютого 2014 року, орендар зобов`язаний не пізніше 10 числа, наступного за звітним місяцем, вносити оплату на рахунок балансоутримувача за утримання будівлі, включаючи відшкодування податку на землю, а також за комунальні послуги, які орендар не отримує безпосередньо від підприємств, що поставляють комунальні послуги та відшкодування ПДВ, який нараховує балансоутримувач у відповідності з чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 2.2.4 договору № 17, розмір плати за утримання Будівлі визначається балансоутримувачем у рахунку-акті, який надається орендарю щомісячно. Розмір вартості 1 кв.м. утримання Будівлі проводиться на підставі фактичних загальних витрат на утримання Будівлі попереднього року і є незмінним потягом поточного року.

Згідно пункту 5.1 договору № 17 у редакції додаткової угоди № 3 від 18 грудня 2015 року, цей договір дії до закінчення дії договору оренди № 5139-Н від 14 лютого 2012 року.

Розмір основної заборгованості Державного підприємства "Державна Коксохімічна станція" за договором № 17 від 14 лютого 2012 року на користь позивача за актом № 96 від 31 серпня 2016 року, актом № 109 від 30 вересня 2016 року, актом № 122 від 31 жовтня 2016 року, актом № 135 від 30 листопада 2016 року, актом № 148 від 31 грудня 2016 року станом на 06 травня 2019 року становить 22732,85 грн.

Водночас з боку відповідача не підписані наступні рахунки-акти: рахунок-акт № 109 від 30 вересня 2016 року, рахунок-акт № 122 від 31 жовтня 2016 року, рахунок-акт № 135 від 30 листопада 2016 року, рахунок-акт № 148 від 31 грудня 2016 року. Вказані рахунки-акти надавалися відповідачу та додатково надсилалися разом із вимогою від 01 жовтня 2018 року за № 70/юб, проте Державне підприємство "Державна Коксохімічна станція" ухилилося від їх підписання та обґрунтованих заперечень проти них не надав. Згідно вказаних рахунків- актів, якщо протягом 5 робочих днів після дати закінчення надання послуг орендар не підпише рахунок-акт і не надасть балансоутримувачу аргументованої відмови у прийнятті послуг, то такі послуги вважаються виконаними належним чином і в повному обсязі, а рахунок-акт вважається прийнятим та підписаним.

Державне підприємство "Державна Коксохімічна станція" не підписало та не надало аргументованої відмови у прийнятті послуг за наступними рахунками-актами: № 109 від 30 вересня 2016 року, № 122 від 31 жовтня 2016 року, № 135 від 30 листопада 2016 року, № 148 від 31 грудня 2016 року, тому вони вважаються прийнятими та підписаними.

Відповідно до пункту 2.2.3 договору № 17 у редакції додаткової угоди № 2 від 26 лютого 2014 року, орендар зобов`язаний не пізніше 10 числа, наступного за звітним місяцем, вносити оплату на рахунок балансоутримувача. Тому прострочка з оплати за договором № 17 виникає з 11 числа наступного за звітним місяцем.

Сума інфляційних втрат за договором № 17 від 14 лютого 2012 року станом на 06 травня 2019 року становить 7084,81 грн.

Сума 3% річних за договором № 17 від 14 лютого 2012 року станом на 06 травня 2019 року становить 1671,00 грн.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору - стаття 611 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а відповідачем договірні зобов`язання виконані не в повному обсязі, і суд вимоги по стягненню прокурором та позивачем заборгованості, вважає обґрунтованими, законними, такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення з відповідача 29082,17 грн. основної заборгованості за період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року за договором оренди № 5139-Н від 14 лютого 2012 року; 22732,85 грн. основної заборгованості за період з 01 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17 від 14 лютого 2012 року задовольнити.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми 3% річних та втрат від інфляції дійшов висновку про те, що відповідні розрахунки є вірними, та відповідають нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2165,00 грн. 3% річних, 9379,98 грн. інфляційних втрат за договором оренди № 5139-Н від 14 лютого 2012 року; 1671,00 грн. 3% річних та 7084,81 грн. інфляційних втрат за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17 від 14 лютого 2012 року є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Державна Коксохімічна станція" (61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 60, ідентифікаційний код 00189635) на користь Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" (61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 60, ) 29082,17 грн. основної заборгованості за період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року, 2165,00 грн. 3% річних, 9379,98 грн. інфляційних втрат за договором оренди № 5139-Н від 14 лютого 2012 року.

Стягнути з Державного підприємства "Державна Коксохімічна станція" (61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 60, ідентифікаційний код 00189635) на користь Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" (61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 60, ) 22732,85 грн. основної заборгованості за період з 01 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року, 1671,00 грн. 3% річних та 7084,81 грн. інфляційних втрат за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17 від 14 лютого 2012 року.

Стягнути з Державного підприємства "Державна Коксохімічна станція" (61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 60, ідентифікаційний код 00189635) на користь Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" (61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 60, ) 1921,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "18" липня 2019 р.

Суддя П.В. Хотенець