Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" липня 2019 р. Справа № 906/746/19.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Лозинської І.В., розглядаючи заяву ТОВ "Городок-Агро" про забезпечення позову від 16.07.2019, яка подана одночасно з позовною заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Городок-Агро" (м. Малин, Житомирська область)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДФУ АГРО" (с. Грозине, Коростенський район, Житомирська область)

про зобов`язання звільнити самовільно зайнятті земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

18.07.2019 до Господарського суду Житомирської області від ТОВ "Городок-Агро" надійшла позовна заява до ТОВ "ДФУ АГРО" про зобов"язання звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок, згідно з наведеним у ній переліком.

Вказана позовна заява обгрунтована тим, що ТОВ "Городок-Агро" на території Головківської та Слобідської сільських рад Малинського району укладено з власниками земельних ділянок та розпорядником земельних ділянок - Малинською РДА договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які в подальшому зареєстровані у встановленому законом порядку; однак, позивач немає змоги реалізувати своє право як орендаря, оскільки спірні земельні ділянки використовує без будь - яких правовстановлюючих документів ТОВ "ДФУ АГРО", що є порушенням вимог п. б ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 19.07.2019 вказану позовну заяву залишено без руху з підстав, у ній викладених; надано позивачу час для усунення недоліків.

Крім того, 18.07.2019 до суду від ТОВ "Городок-Агро" надійшла також заява про забезпечення позову, а саме, заборонити ТОВ "ДФУ АГРО" вчиняти дії по виконанню будь-яких сільськогосподарських робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами згідно з переліком, ознайомившись з якою суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обгрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Також слід зазначити, що згідно із ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є змагальність сторін.

Положення ч. 1 ст. 74 ГПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В свою чергу обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Однак, ТОВ "Городок Агро" не доведено, яким чином не вжиття заходів забезпечення позову, а саме, заборона вчиняти дії по виконанню будь - яких сільськогосподарських робіт, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Одночасно слід зазначити, що ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

На думку суду, обмеження відповідача у використанні земельної ділянки шляхом заборони виконувати на ній будь-які сільськогосподарські роботи за змістом є тотожним позовній вимозі про зобов"язання звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, забезпечення позову шляхом заборони відповідачу виконувати на ній буд-які сільськогосподарські роботи є безпосереднім втручанням у господарську діяльність сільськогосподарського підприємства, яким є відповідач, що зазначений у позовній заяві, та може призвести до безповоротних та негативних наслідків не тільки для відповідача, але й його контрагентів.

Так, до сільськогосподарських робіт відносяться, у тому числі, роботи із збирання врожаю, заборона здійснення яких може призвести до значних збитків так як незібраний врожай втратить свою цінність.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 138, 139, 140, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Городок - Агро" від 16.07.2019 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Ухвала підписана 19.07.2019.

Суддя Лозинська І.В.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (реком. з повід.)