ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" липня 2019 р. Справа №924/197/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Устіновій А.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромтехсервіс", Київська область, с. Софіївська Борщагівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Сервіс Торг", м. Хмельницький

про стягнення заборгованості (передоплати) в розмірі 1000000,00 грн., що була допущена відповідачем в рамках договору купівлі-продажу №060718 від 26.07.2018р.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Мельник С.М. керівник (присутній в судовому засіданні 20.06.2019р.)

Рішення виноситься 15.07.2019р., оскільки в судовому засіданні 20.06.2019р. оголошувалась перерва.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача 1000000,00 грн. заборгованості (передоплати).

В обґрунтування позову посилається на невиконання відповідачем обов`язку з поставки попередньо оплаченого товару за договором купівлі-продажу №060718 від 26.07.2018р. Сторони за договором погодили поставку товару та покупцем було підготовлено та спрямовано на погодження продавцеві проект специфікації №1 від 26.07.2018р. до договору, спочатку на електронну адресу продавця, а потім поштою на юридичну адресу продавця. 11.02.2019р. покупцем було повторно спрямовано продавцеві специфікацію на підпис, проте продавцем так і не було підписано та повернуто покупцеві специфікацію в оригіналі, яка за своїм змістом (номенклатура, кількість, ціна, вартість товару) повністю та абсолютно відповідає рахунку-фактурі продавця №18 від 27.07.2018р., який було виставлено покупцеві для оплати, та сплачено останнім відповідно до умов договору. 27.07.2018р. на виконання погодженої сторонами специфікації до договору, продавцем було виставлено покупцеві рахунок-фактуру №18 від 27.07.2018р. Відповідно до погодженої сторонами специфікації та рахунку-фактури, продавець мав продати та поставити покупцеві товар - вапняк для флюсування фр. 20-40, за ціною 150,00 грн. в т.ч. ПДВ за тонну товару, у загальній кількості 8000,00 тон, тобто на загальну суму 1200000,00 грн. в т.ч. ПДВ. Свої зобов`язання за договором, рахунком-фактурою та специфікацією, покупець виконав належним чином, а саме вніс на поточний рахунок продавця передплату у розмірі 1000000,00 грн. в т.ч. ПДВ., що підтверджується платіжними дорученнями: №768 від 27.07.2018р. на суму 550000,00 грн. та №769 від 27.07.2018р. на суму 450000,00 грн. оплата була здійснена покупцем на підставі виставленого продавцем рахунку-фактури з призначенням платежу: оплата за вапняк для флюсування згідно рахунку-фактурі №18 від 27.07.2018р. Порушуючи умови договору, продавець не продав та не поставив покупцю сплачений останнім товар за договором. Відповідно до погодженої сторонами специфікації до договору, продавець повинен був поставити покупцеві товар у строк не пізніше 31.08.2018р. Про припинення зазначених порушень договірних зобов`язань, покупець неодноразово повідомляв продавця засобами телефонного та електронного зв`язку. Також продавцю було спрямовано листи: №211/08-18 від 21.08.2018р. та №10/09-18 від 05.09.2018р. про повернення суми передплати у розмірі 1000000,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Відповідач у відзиві на позов від 10.04.2019р. зазначив, що погоджується поставити товар згідно рахунку на оплату №18 від 27.07.2018 року, але в строк у межах дії договору (згідно п.10.1 договору договір діє до 06.07.2019 року включно), або відповідно до п.5.1 договору - згідно узгодженого графіка відвантаження, який потрібно скласти та підписати сторонами. Відповідач вважає, що не має встановленого строку поставки товару, доказів невиконання умов договору не надано, просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у клопотаннях від 08.04.2019р., від 22.05.2019р. та від 08.07.2019р. просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

26.07.2018р. між ТОВ "Поділля Сервіс Торг" (Продавець) та ТОВ "Інвестпромтехсервіс" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №060718.

Відповідно до п. 1.1. договору продавець зобов`язується поставити покупцю продукцію виробничого призначення (надалі - "товар", "продукція") та передати її у власність останньому, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах даного договору.

За п. 1.2. договору найменування, кількісні, якісні та інші характеристики товару, його ціна та загальна вартість зазначаються в специфікаціях, підписаних сторонами і які є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 4.1 договору оплата за товар здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця на наступних умовах: 60% вартості товару за конкретною специфікацією покупець сплачує продавцеві в якості попередньої оплати, на підставі виставленого продавцем рахунку-фактури, до поставки товару, відповідного заявки покупця; 20% вартості товару за конкретною специфікацією покупець сплачує продавцеві по факту реєстрації продавцем податкової накладної на відповідну поставку партії товару, що повинно бути підтверджено покупцеві документально; 20% вартості товару за конкретною специфікацією покупець сплачує продавцеві по факту поставки товару за видатковою накладною, у день наступний за днем поставки товару.

У п. 5.1 договору визначено, що товар поставляється залізничним транспортом в напіввагонах насипом без упаковки та маркування на умовах FCA (вартість навантаження товару продавцем у вартості ціни за товар), ст. Нігин, код станції: 333100 відповідно до міжнародних правил Інкотермс в редакції 2010 року, по заявках покупця (дозволяється електронною поштою) згідно узгодженого графіка відвантаження після отримання грошових коштів згідно п. 4.1. договору, якщо інші умови поставки не погоджено сторонами у специфікації. Строки поставки товару погоджуються сторонами у специфікаціях. поставка здійснюється партіями. Партією товару вважається один вагон або група вагонів, поставлених по одній залізничній накладній.

Згідно з п. п. 5.2.-5.3 договору продавець забезпечує відвантаження товару згідно з реквізитами та обсягами, зазначеними в специфікації та заявці покупця. Датою поставки товару вважається дата отримання товару покупцем за видатковою накладною.

У п. 10.1 договору зазначено, що він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 06.07.2019р. включно.

Договір підписаний сторонами, скріплений відтисками їхніх печаток.

У матеріалах справи наявні: виставлений ТОВ "Поділля Сервіс Торг" рахунок на оплату від 26.07.2018р. на суму 1200000,00 грн., який підписаний ТОВ "Поділля Сервіс Торг"; специфікація №1 від 26.07.2018р. на суму 1200000,00 грн., яка підписана ТОВ "Інвестпромтехсервіс" та не підписана ТОВ "Поділля Сервіс Торг".

ТОВ "Інвестпромтехсервіс" сплатило ТОВ "Поділля Сервіс Торг" 1000000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №768 від 27.07.2018р. на суму 550000,00 грн. та №769 від 27.07.2018р. на суму 450000,00 грн.

ТОВ "Інвестпромтехсервіс" направляло ТОВ "Поділля Сервіс Торг" листи: №211/08-18 від 21.08.2018р. та 10/09-18 від 05.09.2018р., а також претензію від 10.09.2018р. про повернення суми передплати у розмірі 1000000,00 грн. Також, супровідним листом від 11.02.2019р. ТОВ "Інвестпромтехсервіс" направляло ТОВ "Поділля Сервіс Торг" специфікацію від 26.07.2018р.

Проте, оскільки відповідачем не виконано вимоги позивача в добровільному порядку, останній звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір купівлі-продажу №060718 від 26.07.2018р.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712 ЦК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 цієї ж статті).

Згідно положень статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. В свою чергу, первинні документи містять необхідні для обліку господарської операції дані.

Судом враховується, що відповідач виставив позивачу 26.07.2018р. рахунок на оплату на суму 1200000,00 грн., в свою чергу позивач сплатив відповідачу 1000000,00 грн. оплати згідно вказаного рахунку, що підтверджується платіжними дорученнями: №768 від 27.07.2018р. на суму 550000,00 грн. та №769 від 27.07.2018р. на суму 450000,00 грн.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач справедливо міг розраховувати на поставку товару на вказану суму.

Однак, з дати виставлення рахунку - 26.07.2018р. та сплати позивачем 1000000,00 грн. згідно вказаного рахунку - 27.07.2018р. відповідач товар не поставив. Доказів поставки відповідач не надав.

В свою чергу, відповідач не заперечує отримання коштів, однак з 27.07.2018р. і по час розгляду справи товар не поставив, кошти позивачу не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Зі змісту ст. 693 ЦК України вбачається, що умовою застосування вказаної статті є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому, доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

При цьому, судом враховується, що позивач, здійснивши ще 27.07.2018р. попередню оплату товару, враховуючи відсутність виконання відповідачем своїх зобов`язань з поставки товару, у листах №211/08-18 від 21.08.2018р. та №10/09-18 від 05.09.2018р. просив відповідача повернути суми передплати.

Як вже зазначалось, станом на дату розгляду справи в суді (15.07.2019р.) відповідач товар не поставив, доказів поставки суду не надав.

Доводи відповідача щодо того, що ТОВ "Поділля Сервіс Торг" може поставити товар в межах дії договору до 06.07.2019р. судом до уваги не приймаються.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не спростовано факт отримання попередньої оплати за договором та не надано доказів поставлення позивачу товару за договором, як і не надано доказів повернення передплати у розмірі 1000000,00 грн., а відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача попередньої оплати є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 1,5% від ціни позову.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Сервіс Торг" (м. Хмельницький, вул. Катіонівська, буд. 34 код 39930772) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромтехсервіс" (Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Горького, буд. 1, код 39559,00 грн. (один мільйон гривень 00 коп.) заборгованості (передоплати), що була допущена відповідачем в рамках договору купівлі-продажу №060718 від 26.07.2018р., 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника: 1 в матеріали,

2 позивачу (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Горького, буд. 1),

3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Катіонівська, буд. 34). Всім рек. з повід.