ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 квітня 2019 р. Справа № 903/695/18

Господарський суд Волинської області у складі: головуючої судді Слободян О.Г., суддів Дям`як В.М., Кравчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Хвищук Н.В.,

представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом:

Мазяра В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросервіс-СВ"

до відповідача: Фермерського господарства "Корсойл-Агро"

про стягнення 464562грн. 99коп.

та

зустрічним позовом Фермерського господарства "Корсойл-Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросервіс-СВ"

про стягнення 38295грн. 12коп. та зобов`язання вчинити дії

встановив: ТОВ "Агросервіс-СВ" звернулося до суду з позовом про стягнення з ФГ "Корсойл-Агро" 464562,99грн., з яких: 361912,04грн. основного боргу по оплаті за поставлений товар, 55965грн. пені, 13131,33грн. 3% річних та 33554,62грн. інфляційних втрат. Також, просить стягнути з відповідача 6968,44грн. судового збору.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно укладеного договору поставки №6 від 28.03.2017р. позивач по накладних поставив відповідачу товар на загальну суму 731912,04грн. Проте відповідач підписав та повернув лише одну накладну - № РН-0000012 від 24.05.2017 р. та частково здійснив оплату отриманого товару в розмірі 370000грн. В зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 361912,04грн. У відповідь на претензії позивача про погашення заборгованості, відповідач направив зустрічну претензію щодо відшкодування збитків у зв`язку з неякісною поставкою обладнання.

02.11.2018р. відповідач - ФГ "Корсойл-Агро" надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що не погоджується з даним позовом, з огляду на наступне.

На виконання умов договору, відповідач 07 квітня 2017 року здійснив передоплату у розмірі 220 000 грн., та здійснив платіж у розмірі 100 000грн. 13 червня 2017 року.

Згідно п.2.1.1. Договору, Постачальник був зобов`язаний поставити Покупцю товар протягом 60 робочих днів з моменту отримання попередньої оплати. Тобто строк виконання зобов`язань по даному пункту наступив у позивача 07 липня 2017 року. Однак в матеріалах позовної заяви позивач надає непідписані видаткові накладні на нібито поставлений товар які датуються 04 серпня 2017 року та 25 вересня 2017 року, що вказує про порушення істотних умов Договору Постачальником, оскільки ним були пропущені строки поставки.

Також, Постачальник був зобов`язаний виконати роботи з монтажу поставленого товару та передати результат робіт Покупцю у строк до 05 червня 2018 року. Даний пункт Договору позивачем також був порушений, оскільки прострочення строку поставки товару з вини ТОВ «Агросервіс-СВ» зумовило неможливість останнім вчасно виконати необхідні роботи, що стало ще одним порушенням істотних умов договору.

Крім того, в п.3.2. Договору та в Специфікації до Договору встановлено, що загальна вартість Договору становить 662 228 грн. з ПДВ. Водночас, позивач вказує про поставку товару на суму 731912,04грн., що не відповідає дійсності. Також, в окремих видаткових накладних, на які посилається позивач, зазначений асортимент товару, що не передбачений умовами Договору і Специфікацією. Поряд із цим, зазначає про поставку товару неналежної якості і який не відповідає умовам Договору.

Відповідач стверджує, що Договір поставки, який доданий до позовної заяви є підробленим і відрізняється умовами від дійсного Договору.

Також, посилається на необгрунтовані розрахунки нарахованих позивачем штрафних санкцій та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

06.11.2018р. відповідач - ФГ "Корсойл-Агро" звернувся до суду із зустрічним позовом у справі №903/695/18, в якому просить стягнути з ТОВ "Агросервіс-СВ" 38295грн. 12коп., в тому числі 28295,12грн., понесених позивачем витрат, в зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору поставки №6 від 28.03.2017р. та 10000грн. штрафу за порушення умов договору, а також зобов`язати відповідача здійснити допоставку обладнання та здійснити роботи з його монтажу.

В обгрунтування позовних вимог посилається на таке.

Уклавши договір поставки, сторони визначили істотні умови та погодили, що предметом договору є поставка товару та монтаж поставленого товару; ціна договору становить 662 228 гривень; термін дії договору - до повного виконання своїх зобов`язань з обов`язковим дотриманням Сторонами термінів визначених даним Договором. На виконання умов Договору ФГ "Корсойл-Агро" здійснив передоплату у розмірі 220000грн. ТОВ "Агросервіс-СВ" повідомив про готовність відвантажити товар достроково, а саме 23.05.2017р. На підставі довіреності №291 від 23.05.2017р. ФГ "Корсойл-Агро" був отриманий товар по видаткових накладних №РН-0000012 на суму 214528грн. та №РН-00013/1 на суму 96000грн. Всього було оплачено товару на суму 370 000грн., а поставлено товару на загальну суму 310528грн. Отже, відповідач - ТОВ "Агросервіс-СВ" порушив не тільки умови договору поставки, але і недопоставив товар на суму 351 700грн.

Крім того, згідно п.2.1.2. Договору, Постачальник був зобов`язаний виконати роботи з монтажу поставленого товару та передати результат робіт Покупцю у строк до 05 червня 2018 року. Даний пункт Договору відповідачем також був порушений, оскільки прострочення строку поставки товару з вини ТОВ «Агросервіс-СВ» зумовило неможливість останнім виконати необхідні роботи.

Відповідач вказує, що умовами укладеного договору сторони погодили, що пропускна здатність обладнання, яке мало бути поставлене та змонтоване Постачальником повинно становити не менше 80-90 тон зерна в одну годину. Відповідачем даний договір був підписаний та вважається єдиним дійсним. Жодних змін чи доповнень до нього сторони не підписували, в тому числі й змін щодо пропускної здатності обладнання.

Після поставки частини передбаченого Договором обладнання (поставка якого відбулася з порушенням строків) представниками ТОВ "Агросервіс-СВ" була здійснена спроба здійснити його монтаж в липні місяці 2017 року. Проте, після запуску частина обладнання вийшла з ладу.

Після проведення ремонтних робіт в присутності представників обох сторін була здійснена ще одна спроба здійснення запуску обладнання. Однак, при запуску було зафіксоване неправильне функціонування обладнання, адже його пропускна здатність становила лише 25-30 тон зерна за одну годину, що є втричі менше ніж було обумовлено сторонами у Договорі. Вказане свідчить про поставку Товару неналежної якості.

В порушення умов п.8.4 Договору ТОВ «Агросевіс-СВ» не усунув несправності, не здійснив заміни неякісного обладнання та не відшкодував понесені ФГ «Корсойл-Агро» збитки. А тому, позивач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10 000грн. відповідно до п.6.3. Договору та понесені збитки у зв`язку зі здійсненням ремонту електродвигуна на суму 2792грн., купівлею нового мотор-редуктора на суму 36 863грн. та ковшів для стрічки норій в кількості 100 шт. на загальну суму 8 640,12 грн., а також допоставити обладнання та здійснити роботи з його монтажу.

Ухвалою суду від 03.12.2018р. прийнято зустрічний позов та об`єднано його в одне провадження для спільного розгляду з первісним позовом.

14.11.2018р. на адресу суду надійшла відповідь позивача - ТОВ "Агросервіс-СВ" на відзив, в якій позивач заперечує проти доводів відповідача, зазначених у відзиві, вказуючи, що позивач не отримував від відповідача жодного повідомлення про відмову від поставленого обладнання в зв`язку з його неякістю. Звертає увагу суду на те, що ФГ "Корсойл-ВАгро" не було здійснено жодних заходів, передбачених чинним законодавством України у разі поставки обладнання неналежної якості, що свідчить про небажання оплачувати поставлене ТОВ "Агросервіс-СВ" обладнання належної якості.

13.12.2018р. позивач за первісним позовом - ТОВ "Агросервіс-СВ" надіслав на адресу суду відзив на зустрічну позовну заяву (вх. №01-55/13644), в якому не погоджується з доводами викладеними у зустрічній позовній заяві та просить відмовити в задоволенні зустрічного позову. Вказує, що між сторонами укладений змішаний договір, проте в Договорі містяться елементи договору підряду, але він не є укладеним, так як сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони досягли істотних умов договору лише з приводу поставки обладнання. Договір підряду є неукладеним, відповідно всі вимоги Позивача щодо обов`язку Відповідача виконати роботи є безпідставними. У Специфікації до Договору вказана лише ціна обладнання, яке відповідач зобов`язався поставити, ціна робіт у Специфікації не зазначена, що свідчить про те, що Сторони не дійшли згоди щодо істотних умов Договору підряду, а саме вартості робіт.

Відповідач порушив строки поставки обладнання в силу п. 3. ст. 538 ЦКУ у зв`язку з порушенням Позивачем строків оплати, визначених Договором. Поставка Позивачем обладнання в строк пізніше, ніж передбачено умовами Договору не є порушенням істотних умов Договору, як зазначає Позивач, а є зустрічним зупиненням виконання Відповідачем свого обов`язку в силу порушення Позивачем строків оплати. Тому вимоги Позивача щодо оплати штрафу у розмірі 10 000грн. є безпідставними.

Крім того, ч. 1 п. 1 ст. 208 ЦКУ передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами. Так як оригінал договору був надісланий на електронну адресу ТОВ «Агросевіс-СВ» та не був підписаний представником Відповідача, він не може вважатися укладеним.

Щодо витрат позивача у розмірі 28 295,12 грн., то відповідачу взагалі не зрозумілі витрати позивача та претензії щодо відшкодування цих витрат. Відповідно до умов Договору на обладнання був встановлений гарантійний строк 1 рік, проте позивач жодного разу не звернувся до Відповідача з вимогою замінити або відремонтувати обладнання неналежної якості.

В підготовчому судовому засіданні представник ТОВ "Агпросервіс-СВ" долучив до матеріалів справи оригінал договору поставки №6 від 28.03.2017р., підписаний керівниками сторін та скріплений печатками.

Ухвалою суду від 16.01.2019р. суддею Слободян О.Г. призначено колегіальний розгляд справи.

Ухвалою суду від 16.01.2019р. прийнято справу до розгляду в колегіальному складі суду зі стадії підготовчого провадження. (головуюча суддя Слободян О.Г., судді Кравчук А.М., Дем`як В.М.).

Ухвалою суду від 04.03.2019р. розгляд справи по суті призначено на "14" березня 2019р. Повідомлено сторони про розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 14.03.2019р. судом оголошено перерву до 04.04.2019р., про що сторони повідомлені належним чином.

01.04.2019р. від позивача за первісним позовом надійшли додаткові пояснення та клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Розглянувши подане клопотання ТОВ "Агросервіс-СВ", суд дійшов висновку про залишення клопотання без розгляду та про неприйняття до розгляду поданих доказів.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч.1, 3, 4 ст 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 8, 9 ст.80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Згідно з ч.2 ст.207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

З огляду на те, що клопотання про долучення доказів та пояснення ТОВ "Агросервіс-СВ" подано з порушенням вимог ст.80 ГПК України та без підтвердження надсилання (надання) їз копій ФГ "Корсойл-Агро", суд залишає таке клопотання без розгляду та не бере до уваги подані ТОВ "Агросервіс-СВ" докази.

Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання.

Згідно п.2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Крім цього, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

З огляду на зазначене та з врахуванням строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника ФГ "Корсройл-Агро".

В судовому засіданні 04.04.2019р. представник позивача підтримав позовні вимоги.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, господарський суд встановив наступне.

28 березня 2017 року між ТОВ "Агросервіс-СВ" (Постачальник) та ФГ "Корсойл-Агро" (Покупець) укладено договір поставки №6 зі спеціфікацією на товар та роботи.

Договір та спеціфікація підписані повановажними представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Згідно п.1 Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця обладнання та виконати роботи з монтажу поставленого Товару на об`єкті Покупця, що знаходиться за адресою:Волинська обл., Луцький р-н., с.Шепель, вул. Кіселинська, а Покупець зобов`язується прийняти вказані Товар і Роботи і оплатити їх вартість на умовах і в розмірах, передбачених цим Договором. Асортимент, номенклатура, кількість, ціна, вартість та характеристики Товару і склад та вартість Робіт, визначені у специфікації (Додаток №1 до цього Договору), що є його невід`ємною частиною (далі-Специфікація).

Відповідно до п.2 Договору Постачальник зобов`язаний поставити Покупцю Товар протягом 60 (шістдесяти) робочих днів з моменту отримання попередньої оплати передбаченої п. 4.1.1. цього Договору. Виконати Роботи та передати результат Робіт до 5 червня 2017р. моменту отримання передоплати передбаченої п. 4.1.1. цього Договору. Покупець зобов`язаний прийняти Товар та Роботи від Постачальника, здійснити за них оплату в строки і порядку, передбачені цим Договором.

У пункті 3 сторони погодили ціну договору. Ціна Договору включає вартість Товару та Робіт, що визначена Сторонами у національній валюті України та вказана у Специфікації. Ціна Договору становить 551856,67грн., крім того податок на додану вартість (за ставкою 20%): 110 371,33грн. Загальна вартість цього Договору з ПДВ складає: 662 228грн.

Згідно п.4 Договору оплата Товару та Робіт Покупцем здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі сумарної вартості Товару та Робіт, що зазначена у Специфікації, на поточний банківський рахунок Постачальника у три етапи. Попередня оплата у розмірі 220 000грн. здійснюється Покупцем протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання цього Договору. Наступна оплата у розмірі 100 000грн здійснюється Покупцем протягом місяця з моменту підписанння цього Договору. Кінцевий розрахунок, що становить 342 228 грн. здійснюється Покупцем в термін до 20.07.2017р. Порядок здійснення розрахунків між Покупцем та Постачальником за даним Договором: безготівковий розрахунок в національній валюті України.

У відповідності до п.5 Договору поставка Товару Покупцю здійснюється за рахунок Замовника за наступною адреса: Волинська обл., Луцький р-н., с. Шепель, вул. Кіселинська. Приймання-передача Товару та Робіт проводиться уповноваженими представникам Сторін та оформлюється шляхом підписання видаткових накладних на Товар та Акт приймання-здачі виконаних Робіт відповідно. Товар та Роботи вважаються переданими Постачальником та прийнятими Покупцем з моменту підписання ними видаткових накладних на Товар та Акту приймання-здачі виконаних Робіт відповідно. Право власності на Результат Робіт та ризик його випадкез: загибелі або псування переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписанню Сторонами Акту приймання-здачі виконаних Робіт. Сторони домовилися, що у разі порушення умов Договору щодо кількості асортименту, комплектності та якості Товару, тари та (або) упаковки, Сторони, під час визначення наслідків таких порушень, керуватимуться положеннями ст.ст. 268 Господарського кодексу України та ст. 686 Цивільного кодексу України.

Сторони несуть відповідальність за повне та своєчасне виконання прийнятих зобов`язань відповідно до діючого законодавства України та умов Договору. У разі несвоєчасного виконання зобов`язань, передбачених п. 4.1 цього Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня за кожен день прострочення платежу від суми заборгованості. Нарахування пені починається з робочого дня, що є наступним після останнього дня строку оплати і закінчується в день сплати Постачальнику суми основноїго боргу та неустойки. За порушення термінів вказаних в п.8.4. даного договору постачальник зобов`язаний відшкодувати Покупцю всі завдані йому та документально підтверджені збитки, та сплатити штраф у розмірі 10 000,00 гривень, за кожен такий випадок. Сплата штрафних санкцій не звільняє Сторони від виконання зобов`язань, передбачених цим Договором (п.6 Договору).

Згідно п.7 Договору Товар за якістю і комплектністю повинен відповідати технічним умовам заводів- виробників (встановленим ГОСТАМ) та засвідчуватися відповідними документами. Якщо під час поставки Товару буде виявлено неповну комплектацію (відмінну від заводської), Покупець має право вимагати додаткову комплектацію, яка відповідає комплектації заводу-виробника, а Постачальник зобов`язаний виконати ці вимоги негайно. Відповідальним за якість, комплектність Товару є Постачальник, при цьому Постачальник не звільняється від зобов`язання щодо гарантійного обслуговування Товару на умовах визначеного даним Договором. Обладнання має бути встановлене згідно з технічними характеристиками для такого обладнання та нормально функціонувати. Під нормальною функціональністтю мається на увазі наступні параметри: пропускна здатність обладнання не має становити менше - 40-45 тон зерна в годину, смітна домішка готової продукції обробленої даним обладнанням не має перевищувати згідно інструкції по експлуатації зерноочисного сепаратора ефективності очистки зерна, продовольчого 70-80% в залежності від вологості зерна.

Пунктом 8 Договору встановлено, що гарантійний термін на встановлене обладнання 1 (один) рік з моменту підписання Акту виконаних робіт за даним Договором. Гарантійні обов`язки Товару здійснюються за місцем передачі Товару. Гарантії Постачальника включає в себе заміну або ремонт Товару, включаючи обладнання, дефектних вузлів і деталей Товару, проведення робіт щодо незалежної роботи обладнання встановленого згідно договору. У випадку будь яких несправностей Товару, або збоїв в роботі обладнання (неправильне функціонування, повна чи часткова зупинка обладнання, зменшення обсягів та якості виробленої продукції даним обладнанням), Постачальник зобов`язується на протязі 3-х робочих днів з моменту повідомлення Покупця прибути на місце знаходження Товару і усунути несправності (або замінити Товар або його частину). Ремонт або заміна Товару, проведення ремонтних робіт або його окремої частини (Гарантійне обслуговування) не може перевищувати 3-х календарних днів з моменту прибуття представника Постачальника.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання своїх зобов`язань з обов`язковим виконанням Сторонами термінів, визначених даним Договором (п.11 Договору).

На виконання умов Договору відповідач перерахував на рахунок позивача передоплату, а саме: 220000грн. - 07.04.2017р., 100000грн.- 13.06.2017р., 50000грн. 03.08.2017р., всього 370000грн., що підтверджується виписками по рахунку та не заперечується сторонами.

Як зазначає позивач, ТОВ "Агросервіс-СВ" здійснило поставку обладнання відповідачу на загальну суму 731912,04грн. згідно видаткових накладних № РН-0000012 від 24.05.2017 р. на суму 214 528 грн., № РН-0000013/1 від 02.06.2017 р. на суму 96 000 грн., № РН-0000027 від 04.08.2017р. на суму 45 620 грн., № РН-0000028 від 04.08.2017 р.на суму 18 000,00 грн., № РН-0000029 від 04.08.2017 р. на суму 2 408 грн., № РН-0000030 від 04.08.2017 р. на суму 3 656,04 грн., № РН-0000026 від 25.09.2017 р. на суму 351 700 грн.

Позивач вказує, що представники відповідача підписали та повернули лише видаткову накладну № РН-0000012 від 24.05.2017р., інші накладні були неодноразово передані представнику відповідача та направлялися поштою, проте відповідач не повернув підписані видаткові накладні. Представник відповідача, який отримував товар, надав Товариству лише довіреність №291 від 23.05.2017 р. на отримання комплектуючих матеріалів на суму 700 000 грн.

В зв`язку з частковою оплатою поставленого товару позивач вказує, що у відповідача виникла заборгованість у розмірі 361912,04грн.

З метою добровільного врегулювання спору, позивач на адресу відповідача неодноразово направляв претензії від 18.09.2017р., від 28.08.2017р., від 13.10.2017р. з вимогою погасити заборгованість у розмірі 361912,04грн.

У відповідь на претензію від 18.09.2017р. відповідач надіслав позивачу зустрічну претензію, в якій зазначив, що роботи з монтажу поставленого товару позивачем не виконані, акт виконаних робіт не підписаний. Вимагав на протязі 3-х календарних днів направити кваліфікованих працівників для здійснення монтажних та пусконалагоджувальних робіт. Зазначав про недоліки і поломки обладнання та вимагав відшкодувати завдані відповідачу збитки.

У відзиві на позовну заяву та зустрічному позові ФГ "Корсойл-Агро" не заперечує щодо отримання товару згідно видаткових накладних № РН-0000012 від 24.05.2017 р. на суму 214 528 грн., № РН-0000013/1 від 02.06.2017 р. на суму 96 000 грн., всього на суму 310528грн. та зазначає про його оплату. Водночас вказує, що товар згідно з інших видаткових накладних ним не отримувався.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1. ст. 837 ЦКУ за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Товари, поставлені згідно Договору на підставі видаткових накладних № РН-0000012 від 24.05.2017 р. на суму 214 528 грн. та № РН-0000013/1 від 02.06.2017 р. на суму 96 000 грн., всього на суму 310528грн. отримані та оплачені відповідачем в повному обсязі, що також не заперечується позивачем.

У графі цих накладних щодо отримання є посилання на довіреність №291 від 23.05.2017р. та зазначено особу, яка отримала товар, а саме: ОСОБА_1 .

Проте, як вбачається з видаткових накладних за серпень місяць: № РН-0000027 від 04.08.2017р. на суму 45 620 грн., № РН-0000028 від 04.08.2017 р. на суму 18 000,00 грн., № РН-0000029 від 04.08.2017 р. на суму 2 408 грн., № РН-0000030 від 04.08.2017 р. на суму 3 656,04 грн., ці накладні не містять посилання на договір, а зазначений у них товар не обумовлений спеціфікацією на товар та роботи згідно договору. Отже, така поставка відбулася не по договору поставки №6 від 28.03.2017р., що свідчить про наявність усних домовленостей між сторонами. Вказане не заперечує позивач, зазначаючи, що поставка товару відбувалася згідно письмових та усних домовленостей між сторонами.

Товар згідно видаткової накладної № РН-0000026 від 25.09.2017 р. на суму 351 700 грн. узгоджений у специфікації до договору поставки.

Водночас, у спірних накладних у графі щодо отримання відсутній підпис та не зазначено особу, яка отримала товар, а також відсутні посилання на довіреність.

Згідно ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні належним доказом, який містить відомості про господарську операцію є первинний документ. При цьому, господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, відповідно до пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05. 1995р., встановлено такі ж вимоги до первинних документів, а саме: первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особисті чи електронні підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг (ч.1 п.2.5 Положення).

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що первинні документи, а саме видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження факту поставки товару, не містять всіх необхідних обов`язкових реквізитів, зокрема підпису та найменування посади особи, яка прийняла товар, печатки отримувача, номеру, серії і дати довіреності.

Отже, досліджені первинні документи, не є первинними документами в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" , що підтверджують факт поставки товару відповідачу та не підтверджують зв`язок понесених витрат позивачем з його господарською діяльністю.

Надані позивачем податкові накладні також не підтверджують здійснення поставки, оскільки товар, зазначений у податкових накладних за відповідний період не співпадає з поставкою товару, що вказаний у видаткових накладних за цей період.

Видана ФГ "Корсойл-Агро" довіреність №291 від 23.05.2017 р. на отримання комплектуючих матеріалів на суму 700 000 грн., дійсна до 02.06.2017р. і не може бути доказом отримання товару згідно видаткових накладних за серпень та вересень 2017р.

Інших доказів на підтвердження поставки товару відповідачу позивачем суду не надано.

А тому, вимоги ТОВ "Агросервіс-СВ" про стягнення 361912,04грн. основного боргу є необгрунтованими та безпідставними.

Крім того, в зв`язку з порушенням відповідачем умов договору позивач за первісним позовом нарахував 55965грн. пені за період з 05.04.2017р. по 02.02.2018р., 13131,33грн. 3% річних за період з 05.04.2017р. по 19.09.2018р.та 33554,62грн. інфляційних втрат за період з 05.04.2017р. по 19.09.2018р.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК). Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 ГК визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 ГК у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Отже, встановивши розмір і термін нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 ЦК), у тому числі мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати).

Відповідно до п.6.2 Договору сторони визначили, що у разі несвоєчасного виконання зобов`язань, передбачених п. 4.1 цього Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня за кожен день прострочення платежу від суми заборгованості.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що підставними до стягнення є 3208,76грн. пені за період з 05.04.2017р. по 12.06.2017р., 406,02грн. 3% річних за період з 05.04.2017р. по 12.06.2017р., та 1300грн. інфляційних втрат за період з 29.04.2017р. по 12.06.2017р., нарахованих в зв`язку з порушення відповідачем термінів попередньої оплати, визначених пунктами 4.1.1, 4.1. Договору.

В частині стягнення 52756,24грн. пені, 12725,31грн. 3% річних та 32254,62грн. інфляційних втрат слід відмовити в зв`язку недоведеністю наявної заборгованості, на яку здійснені нарахування.

Поряд із цим позивач за зустрічним позовом вказує, що ТОВ "Агросервіс -СВ" по договору, крім поставки товару, зобов`язувалося здійснити роботи з монтажу поставленого товару. Проте, останній не здійнив своїх зобов`зань та не виконав роботи передбачені договором. Натомість просить стягнути з ТОВ "Агросервіс-СВ" 28295,12грн., понесених позивачем витрат, в зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору поставки №6 від 28.03.2017р. та 10000грн. штрафу за порушення умов договору, а також зобов`язати відповідача здійснити допоставку обладнання та здійснити роботи з його монтажу.

Зустрічний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно п. 4-5 ст. 672 ЦК України товар, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, є прийнятим, якщо покупець у розумний строк після його одержання не повідомив продавця про свою відмову від нього. Якщо покупець не відмовився від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити його за ціною, погодженою з продавцем. Якщо продавець не вжив необхідних заходів щодо погодження ціни в розумний строк, покупець оплачує товар за ціною, яка на момент укладення договору купівлі-продажу застосовувалася щодо аналогічного товару.

Згідно з статтею 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (частина перша статті 675 ЦК України).

Щодо вимог позивача за зустрічним позовом з приводу поставки обладнання неналежної якості та сплати відповідачем за зустрічним позовом штрафу згідно п.6.3 Договору суд зазначає, що згідно п.8.4 Договору у випадку будь яких несправностей Товару, або збоїв в роботі обладнання (неправильне функціонування, повна чи часткова зупинка обладнання, зменшення обсягів та якості виробленої продукції даним обладнанням), Постачальник зобов`язувався на протязі 3-х робочих днів з моменту повідомлення Покупця прибути на місце знаходження Товару і усунути несправності (або замінити Товар або його частину). Ремонт або заміна Товару, проведення ремонтних робіт або його окремої частини (Гарантійне обслуговування) не може перевищувати 3-х календарних днів з моменту прибуття представника Постачальника.

Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

За приписами частини першої та другої статті 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк.

Відповідно до частини першої статті 687 та частини першої статті 688 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

За приписами статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець, у свою чергу, набуває право вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити його оплату.

В матеріалах справи відсутні докази щодо повідомлення ТОВ "Агросервіс СВ" про відмову від поставленого обладнання або про неякість обладнання, докази невідповідності поставленого товару встановленим ГОСТАМ (п.7.1 Договору), акти, протоколи, докази виклику представників позивача для складання двосторонніх актів, вимоги щодо заміни неякісного обладнання тощо.

В матеріалах справи міститься лише зустрічна претензія ФГ "Корсойл-Агро" від 22.09.2017р. у відповідь на претензію ТОВ "Агросервіс-СВ", в якій відповідач вказує на неналежний асортимент та невідповідність обладнання та на недоліки в його роботі та зазначає, що представники позивача не усунули несправності.

Отже, ФГ "Корсойл-Агро" не було здійснено жодних дій, передбачених чинним законодавством України у разі поставки обладнання неналежної якості та його заміни, а також не доведено належними та допустимими доказами причинний зв`язок між поставкою ТОВ "Агросервіс СВ" товару неналежної якості та спричиненими витратами ФГ "Корсойл-Агро". Тому вимоги щодо стягнення 28295,12грн. витрат та 10000грн. штрафу є безпідставними.

Також вимоги позивача за зустрічним позовом щодо зобов`язання здійснити допоставку обладнання та роботи з монтажу згідно договору не конкретизовані. Не зрозуміло на яку суму, в якій кількості та в якому асортименті необхідно поставити товар, а також на яку суму та які саме роботи необхідно здійснити на користь позивача за зустрічним позовом.

А тому вимоги позивача за зустрічним позовом є безпідставними та необгрунтованими.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та про відмову у зустрічному позові.

Згідно п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, щодо первісного позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а щодо зустрічного позову - витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 129, 202, п.4 ч.1 ст. 226, ст.ст. 233, 236-240 ГПК України, господарський суд,

в и р і ш и в :

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Корсойл-Агро" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросервіс-СВ" () 4914грн. 78коп. (з яких: 3208,76грн. пені, 406,02грн. 3% річних та 1300грн. інфляційних втрат), а також 73грн.72коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В частині стягнення 361912,04грн. основного боргу, 52756,24грн. пені, 12725,31грн. 3% річних та 32254,62грн. інфляційних втрат в первісному позові відмовити.

4. В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 12.04.2019р.

Головуюча суддя О. Г. Слободян

Судді В.М.Дям`як

А.М.Кравчук