РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2019Справа № 910/6320/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал»

про стягнення 26169 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Соверен» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у розмірі 26169 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, як страховик винної у ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 20.05.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та встановлено строк для подання відповідачу відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Вказана ухвала відповідачу вручена, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, однак у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.05.2017 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено Договір страхування транспортного засобу № 1-148-005/17, за умовами якого страховик зобов`язався в разі настання страхового випадку виплатити страхувальнику страхове відшкодування в межах передбаченого пунктом 2.2 цього Договору розміру страхової суми на умовах та в обсязі, визначених Договором, Правилами добровільного страхування наземного транспортну від 12.11.2007. Предметом страхування згідно пункту 2.1 Договору є Renault Megane Scenic, державний номер НОМЕР_1 .

24.03.2018 у місті Києві на просп. Соборності, 30 відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Renault Megane Scenic, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортним засобом марки Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка визнала вину у скоєнні ДТП.

Вищезазначена ДТП за взаємним погодженням водіїв оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом).

Як вбачається із матеріалів справи, 26.03.2018 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, згідно із умовами Договору від 23.05.2017 № 1-148-005/17.

Вартість відновлювального ремонту відповідно до рахунку-фактури від 24.05.2018 № ФОП-000064 та акту виконаних робіт від 31.05.2018 № ФОП-000006/01, складених ФОП Терлецька Н.М. , становила 26669 грн.

Згідно із страховим актом від 24.05.2018 № 05/18-18Т позивач визначив розмір страхового відшкодування на підставі вказаного вище рахунку та за вирахуванням франшизи: 26669 грн. - 500 грн. = 26169 грн.

Вказана сума страхового відшкодування у розмірі 26169 грн. перерахована позивачем на рахунок ФОП Терлецька Н.М. , що підтверджується платіжним дорученням від 25.05.2018 № 2330.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом марки Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_2 , на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № АК/2588004, відповідно до відомостей з європротоколу.

21.07.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою № 584 на виплату страхового відшкодування у розмірі 26169 грн., однак відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті від 01.03.2019 № 33, оскільки позивачем не надано експертизи про визначення вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля Renault Megane Scenic, державний номер НОМЕР_1 , що позбавило відповідача, як страховка, встановити, зокрема, розмір заподіяної шкоди.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № АК/2588004 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15, Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17 та від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Відтак акт виконаних робіт від 31.05.2018 № ФОП-000006/01 підтверджує фактичну (реальну) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Renault Megane Scenic, державний номер НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, завданих 24.03.2018 внаслідок ДТП, оскільки позивачем були понесені витрати, необхідні для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), саме у сумі 26169 грн.

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_2 , застрахована у відповідача на підставі полісу № АК/2588004, відповідно до відомостей з європротоколу.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Беручи до уваги, що справа вирішується за наявними у ній матеріалами з огляду на не подання відповідачем відзиву на позов, а у матеріалах справи копія полісу № АК/2588004 відсутня, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі в розмірі 26169 грн., оскільки відповідачем відповідні докази на спростування встановленого судом розміру відшкодування подані не були.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен» задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» (01032, м. Київ, бульв. Т. Шевченка, 33Б, прим. 36; ідентифікаційний код 32206908) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен» (01054, м. Київ, пров. Чеховський, 4, оф. 8; ідентифікаційний код 25264645) 26169 (двадцять шість тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. відшкодування шкоди, а також 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова