номер провадження справи 34/2/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2019 Справа № 908/1042/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка Артура Олеговича,

при секретареві судового засідання Чубар М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу № 908/1042/19

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі виробничого підрозділу Знам`янська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (27400, Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Грушевського, буд. 10)

до відповідача Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72, ідентифікаційний код 00191230)

про стягнення 33430,00 грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Ніколенко М.М., адвокат, довіреність № 20-191 від 18.12.2018,

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Акціонерне товариство Українська залізниця в особі виробничого підрозділу Знам`янська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця з позовом до Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь про стягнення штрафу в розмірі 33430,00 грн.

Підставою для звернення з позовом до суду позивачем зазначено невірне зазначення в накладній №45972635 (вагон №53575072) маси вантажу. У зв`язку з виявленими порушеннями, позивач, враховуючи положення ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, нарахував та просить стягнути штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою суду від 03.05.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1042/19, якій присвоєно номер провадження 34/2/19. Суд постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначивши судове засідання на 27.05.2019.

20.05.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві посилається на те, що зважування вагону відправником здійснено відповідно до вимог законодавства у статичному режимі на повірених вагонних вагах та зазначено у залізничній накладній масу вантажу, яка відповідає результатам зважування. Зауважує, що надана позивачем копія залізничної накладної не відповідає ні формі електронного перевізного документа, ні перевізному документу в паперовій формі. У зв`язку з цим відповідач вважає, що така накладна не може розглядатись як доказ у справі. Також відповідач вважає, що комерційний акт складений з порушенням Правил складання актів. Вказує, що відсутні докази зважування вагону на попутній станції та на станції призначення, інформація про ваги, на яких здійснювалось зважування та про повірку цих ваг, відсутні докази на підтвердження повноважень осіб, які підписали комерційний акт з боку залізниці та вантажоодержувача.

23.05.2019 позивачем подано лист про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні для підготування відповіді на відзив.

27.05.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача з клопотанням поновити встановлений строк для подання відповіді на відзив, посилаючись на пропущення строку з поважних причин. Позивач вважає безпідставними доводи відповідача про порушення порядку заповнення паперової залізничної накладної. Позивач надав роздруковану копію електронної залізничної накладної, копію протоколу зважування на попутній станції, а також докази на підтвердження повноважень осіб, які підписали комерційний акт. Зауважив, що нормативними актами не передбачено необхідності зазначення заводського номеру ваг у комерційному акті. Також пояснив, що на станції призначення відсутні вагонні ваги, тому перевірка маси вантажу здійснювалася на приватних вагах ФОП ОСОБА_1 . Позивач надав копію протоколу зважування на станції призначення та технічний паспорт на ваги.

Ухвалою від 27.05.2019 задоволено клопотання відповідача та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 12.06.2019 о 14 год. 30 хв.

10.06.2019 від позивача у справі надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у даній справі без участі представника позивача, клопотанням призначити судове засідання у першій половині дня, про результат підготовчого засідання повідомити за адресою листування.

16.06.2019 від відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких відповідач зауважив, що перевірка ваги вантажу на станції призначення відбулась за шість днів до видачі вантажу вантажоодержувачу. При цьому зауважує, що зважування здійснено без участі одержувача вантажу, про що свідчить протокол зважування, складений ФОП Деркач ОСОБА_2 .А. одноособово.

В підготовчому засіданні 12.06.2019 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Судом повідомлено про надходження від позивача у справі заяви та заперечень на відповідь на відзив від відповідача у справі.

У зв`язку з неявкою представника позивача та необхідністю отримання від позивача письмових пояснень на заперечення відповідача, з метою дотримання вимог ч. 2 ст. 182 ГПК України, суд визнав за необхідне відкласти підготовче засідання на 26.06.2019 о 09 год. 45 хв., про що сторони повідомлені належним чином.

24.06.2019 від позивача у справі на електронну пошту суду надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без участі представника залізниці, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Заява подана без ЄЦП.

В судовому засіданні 26.06.2019 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Суд продовжив підготовче засідання та повідомив присутнього представника відповідача про надходження від позивача на електронну пошту суду заяви без ЄЦП.

Вказана заява позивача судом не прийнята до розгляду, оскільки не містить ЄЦП. У письмовому вигляді заява до суду станом на час судового засідання 26.06.2019 не надходила.

За наслідками судового засідання 26.06.2019, суд, на підставі ст. 185 ГПК України, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.07.2019 о 12 год. 00 хв., про що присутній представник відповідача повідомлений в приміщенні суду під розписку.

02.07.2019 відповідач подав клопотання про зменшення розміру штрафу до розміру однієї провізної плати 6686,00 грн. у випадку, якщо суд дійде висновку про задоволення позовних вимог.

11.07.2019 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги позивач підтримує.

В судовому засіданні 15.07.2019 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Відповідно до клопотання позивача розгляд справи здійснювався без участі його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, просив у позові відмовити. В разі задоволення судом позову наполягав на задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Суд прийняв до розгляду клопотання та відмовив у його задоволенні, з підстав, зазначених у мотивувальній частині рішення.

В судовому засіданні 15.07.2019 судом прийнято рішення, проголошено його вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі відповідач) відправив зі станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за накладною №45972635 на адресу ТОВ «Цемент» станція призначення Одеса-Застава І Одеської залізниці вагон №53575072 із вантажем шлаки гранульовані у вологому стані, зазначивши у накладній масу вантажу 69700 кг, тара 23500 кг.

12.11.2018 на попутній станції Тимкове Одеської залізниці здійснено огляд пред`явленого вагона №53575072 та складено акт №27 про технічний стан вагона, яким зафіксовано, що вагон технічно справний, глуходвірний, люки закриті щільно, втрата вантажу неможлива.

14.11.2018 на станції Тимкове Одеської залізниці проведено перевірку маси вантажу у вагоні №53575072 та виявлено різницю в масі вантажу.

Зазначені обставини зафіксовані актом загальної форми №194 форми ГУ-23 (зваж. по ГУ-78) від 14.11.2018, яким зафіксовано, що фактична маса брутто вагона склала 82660 кг, тара вагона за перевізним документом 23500 кг. Маса вантажу нетто за перевізним документом 69700 кг. Фактична маса вантажу нетто 59160 кг, що менше документу на 10540 кг. При огляді виявлено навантаження навалом, поверхня вантажу не розрівнена нижче бортів 500 - 1800 мм. Глуходвірний, люка закриті щільно, витоку вантажу немає. Вагон відчеплено для перевірки.

Згідно виписки з книги контрольних зважувань по станції Тимкове Одеської залізниці за 14.11.2018 недовантаження вагону №53575072 склало 10540 кг.

Контрольне зважування вагону здійснено на вагонних вагах Пульсар ВТВ-1СТ №87.

Як вбачається з технічного паспорту засобу вимірювальної техніки, 26.10.2018 проведено профілактичний огляд та повірку цих ваг.

Для засвідчення вказаних обставин складено комерційний акт від 14.11.2018 №414115/66/19.

В комерційному акті наведено наступний опис виявленого порушення:

«На підставі акта загальної форми №194 від 14.11.2018 станції Тимкове Одеської залізниці проведено комісійне зважування вагону №53575072 на справних 150-тонних тензометричних статичних вагах станції Тимкове Одеської залізниці ВТВ-1СТ (держповірка 26.10.2018) у присутності ДСЗ ОСОБА_3 , старшого приймальника поїздів ОСОБА_4 , приймальника поїздів Пфлуг А.К.

В документі зазначено: «Навалом. Шлаки гранульовані. Тара вагону 23500 кг, маса вантажу 69700 кг». Фактично виявилось: маса вантажу брутто 82660 кг, тара за перевізним документом 23500 кг, нетто 59160 кг, що менше документу на 10540 кг. Навантаження у вагоні насипом, поверхня вантажу не розрівнена, нижче бортів 500-1800мм. Вагон глуходвірний, вивантажувальні люки закриті щільно, просипання вантажу немає. Вантаж, якого не вистачає, у вагоні поміститися міг. Згідно технічного акту форми ГУ-106 №27 від 12.11.2018 станції Тимкове Одеської залізниці вагон в технічному відношенні справний. Зважування вагону проводилося двічі, нестача 10540 кг підтвердилась».

При прибутті вагону на станцію призначення Одеса-Застава І Одеської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, про що зазначено в розділі «Є» комерційного акту. Різниці проти комерційного акту не виявлено.

За визначенням, наведеним у п. 6 ст. 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 N 457 (далі Статут залізниць України), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3, 7, 8 ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах.

Маса вантажів визначається відправником.

Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

За даними накладної №45972635 вантаж навантажений у вагон №53575072 засобами відправника навалом. Маса вантажу визначена на вагонних вагах відправником. Відправник засвідчив правильність внесених у накладну відомостей своїм підписом у графі 55 «Правильність внесених у накладну відомостей підтверджую».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

За пред`явлення вантажу з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника відповідно до ч. 1 ст. 118 Статуту залізниць України, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Вартість перевезення згідно накладної №45972635 складає 6686,00 грн.

За неправильно зазначену масу вантажу Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (далі позивач) нарахувало штраф у розмірі 33430,00 грн. (6686,00 грн. х 5), який просить стягнути з відповідача в даному позові.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) (Форми ГУ-22, ГУ-105, ГУ-106, ІНУ-49, ВУ-25М, ВУ-25к), які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, (далі Правила складання актів) дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Відповідно до абз. 1 - 3 п. 9 Правил складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться.

Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних.

У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах.

В комерційному акті від 14.11.2018 №414115/66/19 зазначені всі необхідні відомості відповідно до абз. 1 - 3 п. 9 Правил складання актів.

Згідно з п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

На виконання п.10 Правил складання актів комерційний акт від 14.11.2018 №414115/66/19 підписаний на попутній станції Тимкове Одеської залізниці ДСЗ Ванда Д.І., старшим приймальником поїздів ОСОБА_4 та приймальником поїздів Пфлуг А.К.

Наказом №ДН-3-01/45 від 01.02.2018 по виробничому підрозділу «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» «Про покладення обов`язків щодо підписання комерційних актів по станції Тимкове» під час відсутності начальника станції Тимкове ОСОБА_5 покладено виконання обов`язків начальника станції Тимкове на заступника начальника станції Тимкове Ванду ОСОБА_6 І. У зв`язку з відсутністю по станції Тимкове посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика), покладено на старшого приймальника поїздів ОСОБА_4 обов`язки щодо участі у комісійній перевірці кількості та стану вантажу (багажу), підписання оформлених комерційних актів.

На станції призначення Одеса-Застава І комерційний акт підписали начальник станції ОСОБА_7 , начальник вантажного району ОСОБА_8 , працівник станції ОСОБА_9 .

Також комерційний акт підписаний представником вантажоодержувача ОСОБА_10 .В ОСОБА_11 на підставі довіреності №13/18 від 04.06.2018 з правом підпису та отримання комерційних актів.

Отже, комерційний акт було підписано відповідальними особами залізниці та вантажоодержувача, які приймали участь у перевірці. Зауважень зі сторони вантажоодержувача під час перевірки матеріали справи не містять.

Згідно з абз. 1, 2 п. 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

В даному випадку на станції призначення Одеса-Застава І в розділі «Є» комерційного акту проставлено відмітку, що перевірка не виявила різниці проти комерційного акту.

Стосовно доводів позивача, що зважування вагону перед відправкою здійснювалося ним на справних повірених вагах і зазначена в накладній маса вантажу відповідає результатам цього зважування, суд зазначає наступне.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів, затверджена наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантажі, завантажені відправником, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона без перевірки маси та кількості вантажу.

Зважування вагону №53575072 при відправленні здійснювалося позивачем без участі представників залізниці. Подальші зважування цього вагону на попутній станції та на станції призначення, результат якого засвідчено представником вантажоодержувача, виявило невірність заявленої позивачем маси вантажу. Також суд зазначає, що точність зважування залежить не тільки від справності ваг, а й від дотримання встановлених законодавством вимог при проведенні зважування. В даному випадку сукупністю зібраних у справі документів, які складались комісійно, підтверджено невірність визначення позивачем маси вантажу.

Щодо зауважень відповідача про те, що зважування вантажу на станції призначення здійснено без участі представника одержувача за шість днів до дня видачі вантажу одержувачу суд зазначає, що зважування вантажу та його видача вантажоодержувачу були проведені у відповідності до вимог законодавства.

Так, відповідно до п. п. 1, 8 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083, про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів).

Після проведення розрахунків за перевезення вантажу, оформленого накладною у паперовому вигляді, накладна видається одержувачу під розписку в примірнику накладної, що залишається у залізниці. Оформлення видачі вантажу, що прибув з електронною накладною (із накладенням електронного цифрового підпису), здійснюється згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 18 червня 2011 року № 138) (далі - Правила оформлення перевізних документів). При цьому в разі потреби накладна видається одержувачу в паперовому вигляді.

Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 № 138), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084, накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис.

Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Згідно з додатком № 3 до цих Правил в графі 52 «Календарний штемпель видачі вантажу» календарний штемпель з датою видачі вантажу на станції призначення проставляється в паперовій накладній, в електронній накладній зазначається дата видачі.

В даному випадку дата видачі вантажу 12.12.2018 в паперовій накладній засвідчена календарним штемпелем станції призначення Одеса- ОСОБА_12 . У наданій позивачем роздруківці електронної залізничної накладної в графі 52 зазначена дата видачі вантажу 05.12.2018. Втім, аналіз наданих у справу доказів у їх сукупності свідчить, що вантаж був виданий вантажоодержувачу саме 12.12.2018.

Із телефонограми вих. №36 від 17.12.2018 станції Одеса-Застава І, яка адресована станції Запоріжжя-Ліве та іншим станціям, з приводу складеного комерційного акту, вбачається, що вагон №53575072 прибув на станцію Одеса-Застава І 05.12.2018. При цьому зазначено, що 12.12.2018 під час комісійної видачі вантажу різниці проти акту не виявлено.

Зазначеними доказами підтверджується, що видача вантажу відбулась саме 12.12.2018.

Зважування вантажу на станції призначення здійснено 06.12.2018, що підтверджується протоколом зважування вагона №53575072. Тобто зважування проведено до видачі вантажу вантажоодержувачу, що не суперечить вищенаведеним приписам законодавства.

Відповідач не навів норм законодавства, які встановлюють строки проведення зважування, та які, на його думку, були порушені залізницею.

Щодо доводів відповідача про те, що зважування вагону на станції призначення проводилось без участі вантажоодержувача, суд зауважує, що відповідач не навів норм законодавства, які, на його думку, були порушені залізницею при такому зважуванні.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за № 862/5083, визначено, що зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Відповідно до п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення (ст. 7, 9, 13, 22, 24, 37, 39 Статуту), затверджених Наказ Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.10.2012 за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктами 2.1, 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, яка затверджена наказом Міністерства інфраструктури України31.07.2012 № 442, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.10.2012 за № 1716/22028, засоби вимірювальної техніки (надалі ЗВВТ), які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (далі - сторонні організації), підлягають обліку залізницями.

Якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який відповідно до вимог пункту 2.2 розділу 2 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854 (далі - ПТЕ), оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (далі - технічний паспорт ЗВВТ) згідно з додатком 1 до цієї Інструкції. У технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку або державну метрологічну атестацію, вказується нормована похибка для різних режимів зважування згідно з вимогами пункту 1.9 розділу I цієї Інструкції, зазначається можливість зважування небезпечних вантажів згідно з наданими документами та робиться запис про придатність ЗВВТ для зважування відповідних вантажів, що перевозяться залізничним транспортом.

Технічний паспорт ЗВВТ надається начальнику станції, на якій будуть оформлятися перевізні документи за результатами зважування на цих ЗВВТ.

Як вбачається з протоколу зважування від 06.12.2018, зважування вагону №53575072 на станції призначення здійснено на вагонних вагах Пульсар ВТВ-1СБ №266 оператором ФОП ОСОБА_13 .

Згідно технічного паспорту на ці ваги власником ваг є ФОП ОСОБА_13 . Ваги обліковуються на станції Одеса- ОСОБА_12 . Профілактичний огляд та повірку ваг здійснено 10.10.2018. Зважування на вагах дозволено 25.10.2018 на підставі акту обстеження.

Таким чином, ваги взяті на облік залізницею, придатні для зважування та можуть застосовуватися залізницею для зважування у встановленому порядку. Результати зважування засвідчені підписом особи, яка безпосередньо проводила зважування (ФОП ОСОБА_13 ).

Згода представників залізниці із результатами зважування засвідчена підписами уповноважених осіб залізниці та штемпелем станції призначення Одеса-Застава І в розділі «Є» комерційного акту, що відповідає вимогам абз. 1, 2 п. 12 Правил складання актів, згідно з якими, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил.

Відповідач не навів норм законодавства, які встановлюють необхідність засвідчення результатів зважування представниками залізниці та вантажоодержувача саме у протоколі зважування.

Інші доводи відповідача щодо недотримання позивачем формальних вимог до оформлення залізничної накладної, комерційного акту та протоколів зважування, судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують факту виявленого порушення по суті.

Отже, сукупністю зібраних у справі доказів підтверджується факт невірно зазначеної відповідачем маси вантажу в накладній №45972635 (вагон №53575072), що є підставою для нарахування штрафу згідно зі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України в розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Вартість перевезення згідно накладної №45972635 складає 6686,00 грн.

Розмір штрафу вірно розрахований позивачем в сумі 33430,00 грн. (6686,00 грн. х 5).

Відповідач не надав доказів оплати штрафу. Подав клопотання про зменшення розміру штрафу, що підлягає стягненню.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що відповідач вжив всіх необхідних заходів для вірного визначення маси вантажу і не мав наміру порушувати вимоги законодавства. Наголошує на тому, що мав місце факт недовантаження вагону, а не його перевантаження. Позивач не надав доказів понесення ним збитків внаслідок невірного зазначення маси вантажу у вагоні. Вважає, що сума штрафу є неспіврозмірною вчиненому порушенню та у 200 разів перевищує отриманий відповідачем дохід від реалізації вантажу. Також просить врахувати скрутний фінансовий стан відповідача.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, тому він, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав, за яких можливе її зменшення.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку.

Отже, вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій в постанові від 05.02.2019 у справі № 914/2339/17.

Посилання відповідача при зверненні з клопотанням про зменшення розміру штрафу на відсутність негативних наслідків для залізниці, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки, без дослідження всіх доказів для зменшення неустойки у сукупності.

В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України.

Таким чином, мова йде не про порушення зобов`язання з боку відповідача, а про порушення ним порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не пов`язана зі збитками залізниці, а тому підстави для зменшення розміру штрафу відсутні.

Виходячи з викладеного, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про зменшення розміру штрафу.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 33430,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72, ідентифікаційний код 00191230) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40081200) в особі Виробничого підрозділу Знам`янська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (27400, Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Грушевського, буд. 10) штраф у розмірі 33430,00 грн (тридцять три тисячі чотириста тридцять грн 00 коп.) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн 00 коп.).

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.07.2019.

Суддя А.О. Науменко