ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/527/19

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

Секретар судового засідання Ісак Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/527/19

за позовом: Акціонерного товариства "Одесаобленерго" (вул. Миколи Боровського, 28Б, м.Одеса, 65031, ),

до відповідача: Комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "ЧЕРЬОМУШКИ" (вул. Гайдара, буд. 38А, м.Одеса, 65078, ),

про стягнення 779857,67 грн.

Представники сторін:

Від позивача не з`явився;

Від відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Одесаобленерго" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Черьомушки" про стягнення 829857,67 грн.

Ухвалою від 05.03.2019 було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.04.2019.

01.04.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

01.04.2019 було оголошено перерву до 16.04.2019.

16.04.2019 оголошено перерву до 15.05.2019.

25.04.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив.

15.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 03.06.2019.

03.06.2019 відкладено розгляд справи на 24.06.2019.

24.06.2019 відкладено розгляд справи на 02.07.2019.

02.07.2019 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог з урахуванням того, що відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою від 02.07.2019 провадження у справі в частині стягнення 50000,00 грн. основного боргу закрито, складено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору постачання електричної енергії №4073 від 03.09.2007, що виявилось у неповній оплаті у період з жовтня 2018 по грудень 2018.

У відзиві відповідач вказує, що його засновником є Одеська міська рада, у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про публічні закупівлі» виконання Договору стало неможливим з 01.08.2016. Між позивачем та відповідачем було укладено Договір про закупівлю товару за бюджетні кошти №6 від 31.03.2018 на постачання енергії електричної на 2018 рік. При цьому шифр рахунку-фактури, за яким сплачувалось за договором №6 від 31.03.2018, збігається з шифром рахунку-фактури, за яким сплачувалось за договором №4073 від 03.09.2007. Збіг шифру пояснюється тим, що позивач за внутрішнім обліком обліковує відповідача за договором №4073, при укладанні нових договорі висуває умову, що шифр рахунку не повинен змінюватись. Рахунки надавались відповідачу за Договором №4073 у період до 31.12.2015, за Договором №6 у період з 01.01.2018. Порушення договору №6 виникли у зв`язку з особливістю господарської діяльності а саме, надання послуг з управління багатоквартирними будинками, також зазначає, що має збитки за 2018 рік. Просить зменшити розмір санкцій.

У відповіді на відзив вказано, що відповідачем не надано жодного підтвердження щодо припинення дії Договору №4073, більше того, у Договорі №6 передбачено, що особливості взаємовідносин сторін у відповідності до ПКЕЕ регулюються Договором №4073. Щодо зменшення розміру санкцій вказує, що позивач вимушений був здійснювати закупівлю електричної енергії у ДП «Енергоринок» за власні кошти, функціонування енергетичної системи Одеської області повністю залежить від платоспроможності АТ «Одесаобленерго». Заборгованість АТ «Одесаобленерго» перед ДП «Енергоринок» становить 820004886,22 грн. на 04.03.2019.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (постачальник, позивач) та Комунальним підприємством «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» (споживач, відповідач) укладено Договір №4073 про постачання електричної енергії від 03.09.2007 (далі Договір №4073). Відповідно до цього Договору Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком №2 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.9.4. Договору він укладений на строк до 31.12.2007.

Додатковою угодою до Договору №4073 від 03.09.2018, укладеною між Акціонерним товариством «Одесаобленерго» та відповідачем, сторони погодили внесення змін, і встановили, що Договір укладається на строк до 01.12.2018. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Таким чином, Договір був чинним до кінця 2018 року. У матеріалах справи відсутні докази припинення дії Договору №4073 раніше, ніж визначено Додатковою угодою. Він також не визнаний недійсним, і з урахуванням положень ст. 204 ЦК України є правомірним. Презумпція правомірності правочину, яка встановлена цією статтею означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення, або в силу прямої вказівки закону. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

З урахуванням вказаного, посилання відповідача на те, що у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про публічні закупівлі» виконання Договору №4073 стало неможливим з 01.08.2016, а також на існування іншого Договору про закупівлю товару за бюджетні кошти №6 від 31.03.2018 на постачання енергії електричної на 2018 рік, не спростовує виникнення у сторін прав та обов`язків за Договором №4073.

Так, між сторонами 26.03.2018 було укладено Договір про закупівлю товару за бюджетні кошти №6 (далі Договір №6), відповідно до якого ПАТ «Одесаобленерго» (учасник) зобов`язується у 2018 році поставити на об`єкти Замовника, яким є КП «ЖКС «Черьомушки» товар енергію електричну в обсязі 7473000 кВт*год. Строк поставки вказано з лютого по грудень 2018 року.

Відповідно до п.11.2. Договору №6 встановлено, що особливості взаємовідносин сторін у відповідності до Правил користування електроенергією регулюються Договором про постачання електричної енергії, тобто Договором №4073, згідно Додатку №2 цього Договору.

До Договору №6 укладено Додаток 1, у п. 4.2. якого зазначено, що у випадку перевищення договірної величини споживання електричної енергії споживач несе відповідальність згідно з п.4.2.2 Розділу 4 «Відповідальність сторін» Договору про постачання електричної енергії. При цьому вказаний пункт є тільки у Договорі №4073.

У призначеннях платежів, як видно з виписок по рахунку, відповідач зазначав рахунки з номером №4073 зі вказівкою цифри через знак дробу, що опосередковано підтверджує виставлення вказаних рахунків у межах дії Договору №4073. Посилання позивача на те, що збіг шифру пояснюється тим, що позивач за внутрішнім обліком обліковує відповідача за договором №4073, при укладанні нових договорів висуває умову, що шифр рахунку не повинен змінюватись, - не підтверджуються жодними доказами, як і те, що рахунки надавались відповідачу за Договором №4073 у період до 31.12.2015, за Договором №6 у період з 01.01.2018.

З урахуванням цього, зважаючи на наявність у тексті Договору №6 посилань на положення Договору №4073, суд приходить до висновку про те, що такі договори не є взаємовиключними.

Відповідно до пп.2.2.2. Договору постачальник зобов`язується постачати електричну енергію як різновид товару в обсягах в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 Договору. Згідно з пп. 2.3.2.-2.3.3 Договору Споживач зобов`язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії, визначеного договором, оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

За умовами Додатку 5, розрахунковим періодом для визначення обліку спожитої електроенергії приймається місяць з 15 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття «розрахунковий період» та «календарний місяць» вважати прирівняними.

Відповідно до п.1 Додатку №2 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до Договору, покази засобів обліку, відповідно до Додатку «Перелік об`єктів Споживача», фіксуються 15 числа кожного місяця.

П.2 Додатку №2 передбачено, що споживач зобов`язаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку, оформити «Акт про обсяги спожитої електричної енергії у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, і в перший день наступного розрахункового періоду видати нарочно постачальнику.

Згідно з п.3 Додатку №5 «Порядок розрахунків» обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за «Актом про обсяги спожитої електроенергії» за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показів. Розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається на підставі поданого споживачем «Акта про обсяги спожитої електроенергії» як сума добутків рівнів тарифу відповідного класу, який діяв на кінець розрахункового періоду на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії (п.4 Додатку №5).

У період з жовтня по грудень 2018 відповідачем спожито 1 335 566 кВт.год електричної енергії на суму 1 915 007,01 грн., що підтверджується показами електролічильників (дані споживання абонентів), направленими відповідачем позивачеві, та рахунками-фактурами на оплату вартості спожитої електричної енергії, які були отримані представником відповідача.

Відповідно до абз.2 п.2 Додатку №5, оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за перетікання електричної енергії, пеня, індекс інфляції, 3% річних та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюються споживачем самостійно на протязі 10 операційних днів з дня отримання рахунку.

Заборгованість за спожиту активну електричну енергію у період з жовтня по грудень 2018 відповідачем оплачена лише частково у розмірі 1 175 742,00 грн.

Таким чином, на дату подання позову заборгованість складала 739265,01 грн.

З урахуванням закриття провадження у справі в частині 50000,00 грн. сума основної заборгованості на дату винесення рішення становить 689265,01 грн.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч.ч.1,2 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 58 цього Закону споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Цьому кореспондує право електропостачальника на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів (п.3 ч.1 ст. 57 Закону).

П.22 розділу XVII прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» нормативно-правові акти, прийняті на виконання Закону України «Про електроенергетику», діють до набрання чинності нормативно-правовими актами, затвердженими на виконання цього Закону.

Відповідно до пп.1 п.8.1. Правил Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України. Цьому кореспондує визначений п.10.2. Правил обов`язок Споживача оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача 689265,01 грн. заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В ч.1 ст.548 ЦК України закріплено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно зі ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України встановлено, що пеня є одним із різновидів штрафних санкцій, які учасник господарських зобов`язань повинен сплатити за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до п.4.2.1. Договору внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.3., 2.3.4. Договору з порушенням термінів, визначених додатком «Порядок розрахунків» Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочки платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення пені у розмірі 66955,22 грн., судом перевірено розрахунок та встановлено його правильність.

Щодо клопотання про зменшення штрафних санкцій, суд вказує таке.

Згідно з положеннями ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18).

Суд враховує те, що відповідачем борг не було визнано, крім того, позивач вказував, що Договір, за яким заявлено заборгованість до стягнення, не діє, однак до кінця розгляду справи було сплачено 50000,00 грн. основного боргу. Отже, має місце недобросовісна поведінка сторони.

Намірів якнайшвидше врегулювати спір відповідач не виявляв. Суд також враховує посилання позивача на наявність великої суми заборгованості перед оптовим постачальником, а також залежність функціонування енергетичної системи Одеської області від платоспроможності позивача, а тому приходить до висновку, що з урахуванням балансу інтересів сторін пеня не підлягає зменшенню.

Відносно стягнення 579,60 грн. 3% річних, 18057,84 грн. інфляційних втрат судом було перевірено розрахунок та встановлено його правильність.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 15, 16, 202, 525, 526, 530, 548, 549, 611, 612, 625, 626, 629, 714 Цивільного Кодексу України, ст.ст.46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Одесаобленерго" (вул. Миколи Боровського, 28Б, м.Одеса, 65031, ) до Комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "ЧЕРЬОМУШКИ" (вул. Гайдара, буд. 38А, м.Одеса, 65078, ) про стягнення 779857,67 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ЧЕРЬОМУШКИ" (вул. Гайдара, буд. 38А, м.Одеса, 65078, ) на користь Акціонерного товариства "Одесаобленерго" (вул. Миколи Боровського, 28Б, м.Одеса, 65031, ) 689265,01 грн. заборгованості, 66955,22 грн. пені, 5579,60 грн. 3% річних, 18057,84 грн. інфляційних втрат, 11697,87 грн. судових витрат.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 02.07.2019. Повний текст рішення складений та підписаний 12 липня 2019 р.

Суддя Р.В. Волков