ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

18.07.2019 Справа № 920/550/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ» б/н від 15.07.2019 про забезпечення позову у справі №920/550/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 15/15/6, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛИЦ» (вул. Білопільський шлях, буд. 30/3, м. Суми, 40009, код 32778751),

про стягнення 3 535 000 грн. 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ» звернулось в господарський суд Сумської області з позовною заявою №63/19 від 31.05.2019 про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛИЦ» 3 535 000 грн. 00 коп. заборгованості за товар, отриманий відповідно до укладеного між сторонами договору поставки №2229906/17 від 10.01.2017.

17.07.2019 р. на адресу господарського суду Сумської області надійшла заява б/н від 15.07.2019 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, в т.ч. грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Кредитбанк», МФО 325365.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно, яке належить ТОВ «БЛИЦ» може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 19 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що предметом позову є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛИЦ» 3 535 000 грн. 00 коп. заборгованості за товар, отриманий відповідно до укладеного між сторонами договору поставки №2229906/17 від 10.01.2017.

В обґрунтування порушення своїх інтересів заявник зазначає, що відповідач звернувся до позивача з Пропозицією укладення мирової угоди та реструктуризації боргу (вих. №23 від 19.06.2019), в якій вказує про погіршення свого фінансового стану та можливе банкрутство відповідача, не пропонуючи при цьому жодних конкретних заходів і пропозиції щодо запропонованих умов мирової угоди, графіку погашення чи розстрочення боргу. Зазначене свідчить про відсутність намірів Відповідача здійснити погашення заборгованості. При цьому, Відповідач сам зазначає, що виконання рішення призведе до його банкрутства.

Крім того, у відповіді на вимогу № 136/18 в д 27.11.2018 р. відповідач повідомив про готовність сплачувати суму боргу у такому порядку:

1 000 000,00 грн. до 31 січня 2019 року включно;

1 000 000,00 грн. до 28 лютого 2019 року включно;

1000 000,00 грн. до 28 лютого 2019 року включно;

735 000,00 грн. до 30 квітня 2019 року включно, але не здійснив оплати.

За таких обставин, беручи до уваги характер відносин між сторонами та суть спору, на думку позивача, найбільш ефективним способом забезпечення позову є накладання арешту на грошові кошти та майно, яке належить відповідачу, оскільки інші заходи забезпечення позову не можуть бути ефективним способом захисту прав та інтересів позивача.

В той же час, позивачем не додано до заяви належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо), а сама заява лише містить посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування. Крім того, відповідачем надіслано на адресу позивача пропозицію укладення мирової угоди та реструктуризації боргу №23 від 19.06.2019 р., що свідчить про відсутність наміру у відповідача про ухилення від виконання зобов`язань по договору, а отже достатні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 136-140, 144, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ» б/н від 15.07.2019 про забезпечення позову у справі №920/550/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в день її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому статтями 255-257 ГПК України.

Ухвала підписана 18.07.2019 р.

Суддя О.В. Коваленко