ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2019 р. Справа№ 910/16466/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

без повідомлення учасників справи,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 (повний текст складено 05.04.2019)

у справі №910/16466/18 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України»

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 17 613,17 грн

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 17 613,17 грн, з яких: 4 035,40 грн 3 % річних та 13 577,77 грн інфляційних втрат.

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем прострочено обов`язок щодо сплати 81 865, 69 грн заборгованості, 1 870, 57 грн 3% річних, 35 594, 47 грн інфляційних за рішенням господарського суду міста Києва від 20.10.2015 №910/24747/15 та 79 906, 28 грн заборгованості, 33 825, 35 грн інфляційних нарахувань, 1 799, 53 грн 3% річних за рішенням господарського суду міста Києва від 07.10.2015 №910/24748/15, відтак, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивач нарахував на вказані суми 3% річних та інфляційні втрати з 06.12.2015 по 28.06.2016 (дата зарахування коштів на рахунок позивача у виконавчих провадженнях).

1.3. Відповідач проти позову заперечив з підстав невірного розрахунку сум інфляційних втрат та 3 % річних.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. 19.12.2013 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Надра України» та Публічним акціонерним товариством «Укнафта» було укладено договори про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування.

За отримані послуги за договорами відповідач не розрахувався, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду з позовними заявами про стягнення заборгованості.

2.2. Рішенням господарського суду міста Києва від 20.10.2015 №910/24747/15 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 81 865,69 грн заборгованості, 1 870,57 грн 3% річних, 35 594,47 грн інфляційних 17 472, 16 грн пені та 2 052,04 грн витрат на сплату судового збору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.10.2015 №910/24748/15 позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 79 906, 28 грн заборгованості, 33 825, 35 грн інфляційних нарахувань, 1 799, 53 грн 3% річних та 17 334, 19 грн пені та 1 992,98 грн витрат на сплату судового збору.

2.3. Місцевим судом зазначено, що кошти на виконання рішень суду від 20.10.2015 у справі №910/24747/15 та від 07.10.2015 №910/24748/15 стягнуто 14.06.2016, що підтверджується платіжними дорученнями №354/26 від 14.06.2016 та №355/26 від 14.06.2016, тобто, моментом виконання зобов`язань відповідача є 14.06.2016.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/16466/18 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» 2 453, 10 грн 3% річних, 9 059, 23 грн інфляційних втрат та 1 151, 68 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3.2. Рішення обґрунтоване неможливістю нарахування 3% річних та інфляційних втрат на всю суму, стягнуту судовими рішеннями у справах №910/24747/15 та №910/24748/15 (у т.ч. на стягнуті суми 3% річних та інфляційних втрат). Місцевим судом вказано, що нарахування на підставі ст.625 Цивільного кодексу України здійснюється на суми основної заборгованості.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/16466/18 в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 6 100,84 грн фінансових санкцій; прийняти у відповідній частині нове рішення, яким позов задовольнити; в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення місцевого суду в частині відмови у стягненні фінансових санкцій на суму стягнутих судовими рішеннями у справах №910/24747/15 та №910/24748/15 3% річних, інфляційних втрат та судового збору, які своєчасно не були сплачені відповідачем, є помилковим.

Апелянт зазначає, що, з урахуванням положень ст.11, 509 Цивільного кодексу України, вказані суми є грошовим зобов`язанням, на яке поширюється дія ст.625 Цивільного кодексу України.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надав.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 20.05.2019 до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга позивача на рішення місцевого суду від 27.03.2019 у справі №910/16466/18.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2019 відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено до розгляду апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/16466/18 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Застосоване законодавство

7.1. Згідно з ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

7.2. Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

7.3. Згідно з ч.1 ст.628, ст. 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

7.4. У відповідності ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.5. Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.6. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7.7. Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

7.8. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

8.2. Як вірно встановлено місцевим судом, 19.12.2013 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Надра України» та Публічним акціонерним товариством «Укнафта» було укладено договори про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування.

За отримані послуги за договорами відповідач не розрахувався, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду з позовними заявами про стягнення заборгованості.

8.3. Рішенням господарського суду міста Києва від 20.10.2015 №910/24747/15 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 81 865, 69 грн заборгованості, 1 870, 57 грн 3% річних, 35 594, 47 грн інфляційних та 17 472, 16 грн пені.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.10.2015 №910/24748/15 позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 79 906, 28 грн заборгованості, 33 825, 35 грн інфляційних нарахувань, 1 799, 53 грн 3% річних та 17 334, 19 грн пені.

8.4. Апеляційний суд зазначає, що зобов`язання відповідача по оплаті виникло саме з укладених між сторонами договорів, а рішення судів у даному випадку не є самостійною підставою виникнення зобов`язання, а лише встановлює факт виникнення останнього.

8.5. Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що рішеннями господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі №910/24747/15 та від 07.10.2015 №910/24748/15 лише встановлено наявність заборгованості відповідача за договорами про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування від 19.12.2013, будь-яких нових зобов`язань відповідача із вказаних судових рішень не виникло.

За вказаних обставин місцевим судом обґрунтовано зазначено про неможливість нарахування 3% річних та інфляційних втрат на всю суму, стягнуту судовими рішеннями у справах №910/24747/15 та №910/24748/15 (у т.ч., на стягнуті суми 3% річних та інфляційних втрат), оскільки нарахування на підставі ст.625 Цивільного кодексу України здійснюється саме на суми основної заборгованості.

8.6. Також, з урахуванням наявних в матеріалах справи платіжних доручень №354/26 від 14.06.2016 та № 355/26 від 14.06.2016, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що моментом виконання зобов`язань відповідача на виконання рішень суду від 20.10.2015 у справі №910/24747/15 та від 07.10.2015 №910/24748/15 є 14.06.2016.

8.7. При цьому, апеляційний суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, здійснений місцевим судом, зазначає, що останній є арифметично невірним.

Так, позовні вимоги підлягають задоволенню частково - стягненню підлягає 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, яка підлягала стягненню за укладеними між сторонами договорами з відповідача на користь позивача згідно рішень господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі №910/24747/15 (81 865, 69 грн) та від 07.10.2015 №910/24748/15 (79 906, 28 грн) за період з 06.12.2015 по 14.06.2016, що, за перерахунком апеляційного суду, становить 9 536,59 грн інфляційних втрат та 2 546,87 грн 3% річних.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. За вказаних обставин, місцевим судом обґрунтовано зазначено про неможливість нарахування 3% річних та інфляційних втрат на всю суму, стягнуту судовими рішеннями у справах №910/24747/15 та №910/24748/15 (у т.ч., на стягнуті суми 3% річних та інфляційних втрат), оскільки нарахування на підставі ст.625 Цивільного кодексу України здійснюється саме на суми основної заборгованості.

Проте, враховуючи невірний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, здійснений місцевим судом, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/16466/18 в частині стягнення 2 453, 10 грн 3% річних, 9 059, 23 грн інфляційних втрат.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/16466/18 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/16466/18 скасувати в частині стягнення 2 453, 10 грн 3% річних, 9 059, 23 грн інфляційних втрат. У цій частині прийняти нове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 54; ) 2 546 (дві тисячі п`ятсот сорок шість) грн 87 коп 3% річних, 9 536 (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн 59 коп інфляційний втрат. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/16466/18 залишити без змін.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 54; ) 1 208 (одну тисячу двісті вісім) грн 81 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та 247 (двісті сорок сім) грн 42 коп. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

4. Матеріали справи №910/16466/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко