ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 909/952/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

секретар судового засідання - Астапова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 та рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 19.07.2018 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" до Державного підприємства "Вигодське лісове господарство", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства, про зобов`язання повернути тварин,

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Вигодське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" про визнання недійсним договору від 28.02.2013 № 08,

за участю представників:

позивача - Богославець О . М . (адвокат);

відповідача - Чмихов Ю.А. (адвокат);

третьої особи - не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" (далі - ТОВ "Вектор-Долина") звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного підприємства "Вигодське лісове господарство" (далі - ДП "Вигодське лісове господарство"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Івано-Франківське обласне управління лісового та мисливського господарства (далі - Управління лісового та мисливського господарства), у якому просило зобов`язати відповідача повернути тварин, а саме: самок оленя благородного - 13 особин, самців оленя благородного - 6 особин, самку оленя плямистого - 1 особина, самців оленя плямистого - 3 особини, самок лані європейської - 5 особин, самців лані європейської - 3 особини, самок бізону - 4 особини, самців бізону - 4 особини, самок муфлона європейського - 12 особин, самців муфлона європейського - 3 особини, переданих на тимчасове утримання на підставі договору про передачу тварин на тимчасове утримання від 28.02.2013 № 08, укладеного між ТОВ "Вектор-Долина" та ДП "Вигодське лісове господарство" (далі - договір № 08).

1.2. В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Вектор-Долина" посилається на закінчення терміну дії договору № 08 та на відмову відповідача повернути йому переданих на підставі цього договору тварин.

1.3. У грудні 2016 року ДП "Вигодське лісове господарство" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з зустрічним позовом до ТОВ "Вектор-Долина" у якому зазначило, що про укладення спірного договору підприємство дізналося лише під час перевірки Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Вигодське лісове господарство", що підтверджується актом перевірки від 31.10.2014 № 07-21/15; на виконання цього договору сторонами не вчинено жодних дій, що свідчить про його фіктивність, у зв`язку з чим ДП "Вигодське лісове господарство" просило визнати договір № 08 недійсним.

1.4. 27.12.2016 ТОВ "Вектор-Долина" звернулося до суду першої інстанції із заявою про застосування позовної давності до вимог ДП "Вигодське лісове господарство" за зустрічним позовом.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. 28.02.2013 між ТОВ "Вектор-Долина" (попередній утримувач) та ДП "Вигодське лісове господарство" (новий утримувач) укладено договір про передачу тварин на тимчасове утримання № 08, за умовами якого попередній утримувач передає новому утримувачу тварин по акту передачі, що є його невід`ємною частиною, на тимчасове утримання на безоплатній основі з 28.02.2013 по 31.07.2016, а новий утримувач приймає для утримання переданих по акту тварин і в кінці строку утримання тварин має право безоплатно залишити за собою весь приплід молодняка тварин, що тимчасово утримувались.

2.2. Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору № 08 тварини передаються на утримання в Ільмянське та Свічівське лісництво. Порода, кількість, стать та вартість тварин указані в акті прийому-передачі.

2.3. Відповідно до акта приймання-передачі тварин на тимчасове утримання від 28.02.2013 ДП "Вигодське лісове господарство" прийняло від ТОВ "Вектор-Долина" в Ільмянське лісництво 13 тварин, з яких олень благородний (самка) - 4 шт., олень благородний (самець) - 5 шт., олень плямистий (самка) - 1 шт., олень плямистий (самець) - 3 шт. загальною вартістю 365 100,00 грн (а.с. 20, т. 1).

Відповідно до акта приймання-передачі тварин на тимчасове утримання від 12.04.2013 ДП "Вигодське лісове господарство" прийняло від ТОВ "Вектор-Долина" у Свічівське лісництво 41 тварину, з яких олень благородний (самка) - 9 шт., олень благородний (самець) - 1 шт., лань європейська (самка) - 5 шт., лань європейська (самець) - 3 шт., бізон (самка) - 4 шт., бізон (самець) - 4 шт., муфлон європейський (самка) - 12 шт., муфлон європейський (самець) - 3 шт. загальною вартістю 913 400,00 грн (а.с. 21, т. 1).

2.4. 01.08.2016 ТОВ "Вектор-Долина" у зв`язку із закінченням терміну дії договору № 08 від 28.02.2013 звернулося до ДП "Вигодське лісове господарство" із письмовою вимогою № 01/08-01 про повернення тварин з тимчасового утримання (а.с. 32-33, т. 1).

2.5. 31.08.2016 ДП "Вигодське лісове господарство" листом № 554-04/08 заперечило факт укладення договору № 08 від 28.02.2013 та відмовилося повертати тварин, зазначивши, що згідно пояснень службових осіб підприємства у грудні 2012 року тварини завозилися за усними вказівками директора підприємства без жодних документів, які б свідчили про їх походження, так само за вказівками директора будувались вольєри для цих тварин та здійснювалася заготівля сіна для їх утримання (а.с. 34-35, т. 1).

3. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 19.07.2018 (колегія суддів: Матуляк П.Я., Шкіндер П.А., Грица Ю.І.), залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 (колегія суддів: Дубник О.П., Желік М.Б., Скрипчук О.С.), у задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічний позов задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення договір про передачу тварин на тимчасове утримання від 28.02.2013 № 08, укладений між ДП "Вигодське лісове господарство" та ТОВ "Вектор-Долина".

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позовні вимоги ТОВ "Вектор-Долина" ґрунтуються на договорі № 08, проте згідно з висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.02.2018 відтиски печаток ДП "Вигодське лісове господарство" та ТОВ "Вектор-Долина" на договорі № 08 та актах приймання-передачі тварин від 28.02.2013 та 12.04.2013 нанесені не в той час, яким вони датовані, а у період часу коли були нанесені відтиски печатки ДП "Вигодське лісове господарство" на інших наданих на експертизу документах, тобто у період січень-грудень 2014 року, у зв`язку з чим суди дійшли висновків про необґрунтованість позовних вимог ТОВ "Вектор-Долина". Крім того, суди зазначили, що важливою обставиною є неможливість встановити (ідентифікувати) предмет договору (об`єкти тваринного світу, які за твердженням позивача передавались відповідачу).

Задовольняючи зустрічний позов, суди попередніх інстанцій дійшли висновків, що сторонами договору № 08 не вчинено жодних дій на його виконання, тобто не досягнуто мети укладення договору, відтак спірний договір є фіктивним.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ "Вектор-Долина" про застосування строку позовної давності до вимог за зустрічним позовом, суди врахувавши встановлений факт підписання спірного договору сторонами не в той час, яким цей договір датований, зазначили, що про укладення спірного договору ДП "Вигодське лісове господарство" дізналося лише під час перевірки Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Вигодське лісове господарство", що підтверджується актом перевірки від 31.10.2014 № 07-21/15, у якому зазначено про відсутність у ДП "Вигодське лісове господарство" первинних документів щодо придбання та утримання тварин на території Ільмянського та Свічіського лісництв та проведення в ході ревізії зустрічної перевірки у ТОВ "Вектор-Долина" щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків, що здійснювалися з ДП "Вигодське лісове господарство", до якої надано спірний договір.

4. Короткий зміст доводів і вимог касаційної скарги

4.1. У касаційній скарзі ТОВ "Вектор-Долина" посилається на порушення судами попередніх інстанцій вимог частини 1 статті 234 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 76, 77, 78, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та зазначає, що висновки судів ґрунтуються лише на висновку експертів від 26.02.2018, при цьому судами безпідставно відмовлено у призначенні повторної експертизи, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

5.1. У відзиві на касаційну скаргу ДП "Вигодське лісове господарство", посилаючись на законність та обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

5.2. Відзив від третьої особи до Верховного Суду не надходив.

6. Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

6.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися у судове засідання, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд у межах перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи, викладені у касаційній скарзі, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

6.3. Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

6.4. Згідно приписів статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

6.5. Посилаючись на наявність у ДП "Вигодське лісове господарство" обов`язку повернути ТОВ "Вектор-Долина" перелічених у позові тварин, позивач вказав договір № 08 та акти приймання-передачі тварин на тимчасове утримання від 28.02.2013 і від 12.04.2013.

6.6. Згідно з висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.02.2018 № 9140/17-34/9141/17-33/2633-2637/18-33/4291-4305/18-34 відтиски печаток ДП "Вигодське лісове господарство" та ТОВ "Вектор-Долина" на договорі від 28.02.2013 та актах приймання-передачі тварин від 28.02.2013 та 12.04.2013 нанесено рельєфним кліше печаток ДП "Вигодське лісове господарство" та ТОВ "Вектор-Долина" і не в той час, яким вони датовані, тобто не 28.02.2013 та не 12.04.2013.

6.7. У відповідності з приписами статей 73-74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

6.8. На підтвердження перебування у власності ТОВ "Вектор-Долина" спірних тварин позивач посилається на те, що їх частина придбавалась ним на підставі договору купівлі-продажу № 01, укладеного 02.01.2013 з ФОП Попович О.О. , а частина була йому передана на тимчасове утримання ПП "Піраміда - ТЛМ" на підставі договору про передачу тварин на тимчасове утримання № 28/02/13, укладеного 28.02.2013 з ПП "Піраміда - ТЛМ", яке в свою чергу придбало цих тварин у ФОП Попович І.А. на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.2013 № 03.

6.9. Пунктами 3.1 зазначених договорів купівлі-продажу передбачено транспортування придбаних тварин із Вінницької області до Івано - Франківської області автомобільним транспортом продавця.

6.10. Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України "Про тваринний світ" законність набуття у приватну власність об`єктів тваринного світу (крім добутих у порядку загального використання) повинна бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують законність вилучення цих об`єктів з природного середовища, ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством порядку.

6.11. До спеціального використання об`єктів тваринного світу належать усі види використання тваринного світу (за винятком передбачених законодавством випадків безоплатного любительського і спортивного рибальства у водних об`єктах загального користування), що здійснюються з їх вилученням (добуванням, збиранням тощо) із природного середовища. Спеціальне використання об`єктів тваринного світу в порядку ведення мисливського і рибного господарства здійснюється з наданням відповідно до закону підприємствам, установам, організаціям і громадянам права користування мисливськими угіддями та рибогосподарськими водними об`єктами. Спеціальне використання об`єктів тваринного світу здійснюється лише за відповідними дозволами чи іншими документами, що видаються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ця вимога поширюється також на власників чи користувачів земельними ділянками, на яких перебувають (знаходяться) об`єкти тваринного світу (стаття 17 Закону України "Про тваринний світ").

6.12. Переселення тварин у нові місця перебування, акліматизація нових для фауни України видів диких тварин, а також заходи щодо схрещування диких тварин допускаються в науково-дослідних і господарських цілях з урахуванням науково обґрунтованих експертних висновків з дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства. Самовільне переселення, акліматизація і схрещування диких тварин забороняються (частини 1, 2 статті 50 Закону України "Про тваринний світ").

6.13. Згідно з пунктами 20, 23 Правил транспортування тварин, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 № 1402, тварини, яких планується перевезти, перед завантаженням до спеціального транспортного засобу підлягають огляду спеціалістом у галузі ветеринарної медицини з метою підтвердження їх придатності до перевезення. Відправник видає перевізникові ветеринарні документи (ветеринарно-санітарний паспорт, ветеринарне свідоцтво) на тварин, які підлягають перевезенню, що додаються до перевізного документа і підтверджують можливість здійснення перевезення.

6.14. Відповідно до статті 32 Закону України "Про ветеринарну медицину" (у редакції, чинній на час укладення договорів купівлі-продажу тварин) одержання ветеринарних документів для переміщення тварин, продукції тваринного походження, інших об`єктів державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду здійснюється з метою охорони території України від занесення хвороб тварин з території інших держав або карантинних зон та захисту населення від хвороб, спільних для тварин і людей, а також недопущення наявності залишкових кількостей ветеринарних препаратів та забруднюючих речовин у продуктах тваринного походження і кормах. Об`єкти державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду супроводжуються такими ветеринарними документами: 1) міжнародні ветеринарні сертифікати (для країн СНД - ветеринарні свідоцтва форми N 1, N 2 та N 3) - при переміщенні за межі України; 2) ветеринарні свідоцтва (для України - форми N 1 та N 2) - при переміщенні за межі території Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, міст; 3) ветеринарні довідки - при переміщенні в межах району. Ветеринарні документи включають також ветеринарні картки та/або ветеринарно-санітарні паспорти на тварин.

6.15. У відповідності з пунктом 6.2 Порядку утримання та розведення диких тварин, які перебувають у стані неволі або в напіввільних умовах, затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 30.09.2010 № 429, якщо продається дика тварина з числа видів, що занесені до Червоної книги України або підлягають охороні відповідно до чинних міжнародних договорів України, інша дика тварина, продавець тварини зобов`язаний також надати покупцеві документ, що засвідчує законність набуття такої тварини у власність.

6.16. У пунктах 4.4 договорів купівлі-продажу від 02.01.2013 та від 05.02.2013 вказано, що тварини супроводжуються сертифікатом (паспортом) походження та ветеринарним сертифікатом.

6.17. Разом з тим, судами попередніх інстанцій не встановлено, а матеріали справи не містять доказів оплати вартості придбаних тварин та законності їх набуття продавцем у приватну власність; дозволів на спеціальне використання об`єктів тваринного світу, на їх переміщення, ветеринарних сертифікатів, паспортів, свідоцтв, доказів походження тварин та їх віку. Незважаючи на тривалий розгляд справи, позивачем зазначених доказів до суду ні першої ні апеляційної інстанції не надано.

6.18. Крім того, у видаткових накладних від 04.01.2013 № 1, від 09.01.2013 № 2 та від 28.02.2013 № 8 не вказано статі лані європейської, оленя благородного та муфлона європейського, а зазначено лише кількість одиниць перелічених тварин, що унеможливлює ідентифікацію тварин придбаних за договором купівлі-продажу від 02.01.2013, які за твердженням позивача, були в подальшому передані відповідачу.

6.19. Державною екологічною інспекцією в Івано - Франківській області під час перевірки у травні 2014 року дотримання ДП "Вигодське лісове господарство" вимог природоохоронного законодавства було виявлено ряд об`єктів тваринного світу, походження яких невідоме, ветеринарне обслуговування поголів`я тварин постійно не здійснюється; встановлено порушення вимог статті 17 Закону України "Про тваринний світ" - відсутність дозволів для розведення та утримання певних видів тварин, про що складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства при утриманні диких тварин у неволі або напіввільних умовах.

6.20. Виявлення у відповідача Державною екологічною інспекцією в Івано - Франківській області під час перевірки у травні 2014 року тварин походження яких невідоме, не дає можливості їх ідентифікувати і достовірно стверджувати про їх належність саме позивачу і про їх передачу відповідачу на підставі договору № 08, з чого правильно виходили суди попередніх інстанції оцінюючи зазначений акт перевірки.

6.21. Надавши належну оцінку встановленим обставинам справи та доказам і запереченням сторін у їх сукупності, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено передачу відповідачу тварин на підставі договору № 08 та актів приймання-передачі тварин на тимчасове утримання від 28.02.2013 і від 12.04.2013, які він просить зобов`язати відповідача повернути.

6.22. Викладеним вище спростовуються твердження скаржника про те, що висновки судів ґрунтуються лише на висновку експертів від 26.02.2018, оскільки відповідно до статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу, водночас із оскаржуваних рішень вбачається, що судами попередніх інстанцій надано оцінку усім доказам у їх сукупності, поданими сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень.

6.23. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

6.24. За змістом частини 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6.25. Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним (стаття 234 ЦК України).

6.26. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

6.27. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань за договором; приховування справжніх намірів учасників правочину.

6.28. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин 1 та 5 статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

6.29. Таким чином, встановивши, що спірний договір № 08 укладений сторонами без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, його сторонами не вчинено жодних дій на виконання цього договору, тобто не досягнуто мети укладення договору, обґрунтовано вважали спірний договір є фіктивним і застосували правові наслідки передбачені положеннями статей 203, 215, 234 ЦК України.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувані постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідають.

7.2. Згідно із статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

7.3. Наведеними обґрунтуваннями правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права до спірних правовідносин сторін як за первісним позовом та к і за зустрічним позовом, спростовуються доводи ТОВ "Вектор-Долина" щодо наявності правових підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

7.4. Щодо посилань скаржника на безпідставну відмову судами у призначенні повторної експертизи, слід зазначити, що обґрунтовуючи підстави для призначення повторної експертизи ТОВ "Вектор-Долина" посилалося на рецензію на висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.02.2018 № 9140/17-34/9141/17-33/2633-2637/18-33/4291-4305/18-34. Разом із тим, згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення рецензування висновків судових експертів та висновків експертних досліджень, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.05.2015 за № 605/27050, рецензування висновків експертів проводиться співробітниками НДУСЕ, які мають кваліфікацію судового експерта з тієї експертної спеціальності, за якою складено поданий на рецензування висновок, та не менше ніж трирічний стаж експертної роботи, натомість місцевим господарським судом встановлено, що подана ТОВ "Вектор-Долина" рецензія на зазначений висновок експертів проведена однією особою, яка не є працівником державних спеціалізованих установ, і прийняття на її основі рішення про проведення додаткової чи повторної експертизи суперечить Конституції та законам України. Отже, місцевий суд дійшов висновку, що позивачем належними доказами не обґрунтовано наявності підстав для проведення повторної експертизи.

Крім того, матеріали справи не містять доказів наявності звернень до правоохоронних органів стосовно неправомірності дій експертів, які проводили зазначене дослідження.

7.5. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, оскільки фундаментальних порушень не встановлено, оскаржувані рішення та постанову у справі прийнято із додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

8. Розподіл судових витрат

8.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 та рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 19.07.2018 у справі № 909/952/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя І. Кушнір