ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/12178/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2019р.

про заміну сторони правонаступником

у справі №910/12178/16 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом Спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд»

до Фізичної особи-підприємця Станевич Людмили Анатоліївни

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1. Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві

3. Державна архітектурно-будівельної інспекції України

про розірвання договору, виселення та знесення збудованого нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2019р. по справі №910/12178/16 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність доказів надання Департаментом комунальної власності м. Києва дозволу на передачу об`єкта оренди (його частини) у суборенду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, апелянт звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2019р. скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 06.04.2016р. між ФОП Станевич Л.А. та ОСОБА_1 було укладено договір суборенди нежитлового приміщення від 06.04.2016р. (приміщення громадської вбиральні), загальною площею 68,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 06.04.2016р. на виконання умов вказаного договору орендарем було передано, а суборендарем ОСОБА_1 прийняте вказане приміщення, про що свідчить акт приймання-передачі. Договір суборенди у встановленому законодавством порядку не оскаржено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019р. відкрито апеляційне провадження.

Спеціалізоване водогосподарське комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд» заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на відсутність підстав для здійснення правонаступництва, оскільки відповідач має нести відповідальність за рішенням суду. Згідно акту державного виконавця від 02.10.2018р. в приміщення громадської вбиральні відсутнє майно боржника.

Апелянт, відповідач та треті особи своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду м. Києва від 05.09.2017 р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016р. позов задоволено повністю. Припинено провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1531 від 08.04.2014р., укладеного між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Фізичною особою-підприємцем Станевич Людмилою Анатоліївною та Спеціалізованим водогосподарським комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд». Виселено Фізичну особу-підприємця Станевич Людмилу Анатоліївну із нежитлового приміщення громадської вбиральні, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 кв.м. Зобов`язано фізичну особу-підприємця Станевич Людмилу Анатоліївну привести нежитлове приміщення громадської вбиральні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 кв.м., у стан на момент передачі в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу, що розміщений на будівлі вказаної громадської вбиральні. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Станевич Людмили Анатоліївни на користь Спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд» судовий збір у розмірі 4 134,00 грн.

09.10.2017р. на виконання вказаного рішення суду видано накази.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.01.2019р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Станевич Людмили Анатоліївни на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017р. та рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017р. у справі №910/12178/16.

До Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із заявою про заміну сторони правонаступником. Заява обґрунтована укладенням між заявником та відповідачем договору суборенди 06.04.2016р., за яким останньому передано спірне нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі. Як зазначає заявник у спірному приміщенні знаходиться його майно, а тому виконання рішення по даній справі впливає на його права та обов`язки.

В силу ч. 1 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Умовами договору №1531 від 08.04.2014р. про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладеного між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), ФОП Станевич Людмилою Анатоліївною (орендар) та Спеціалізованим водогосподарським комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд» (підприємство) було передбачено, що передача об`єкта оренди повністю або частково в користування іншій особі можливе за письмовою згодою орендодавця. (п. 8.1. договору №1531).

Ані договір суборенди (найму) від 06.04.2016р., ані матеріали справи такого дозволу не містять.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

За таких обставин, відсутні підстави для здійснення правонаступництва.

Під час проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.10.2017р. у справі №910/12178/16 щодо виселення ФОП Станевич Л.А. із нежитлового приміщення громадської вбиральні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , актом державного виконавця від 02.10.2018р. було встановлено та підтверджено факт відсутності майна боржника в приміщенні громадської вбиральні.

В порушення вимог ст.ст. 73, 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, апелянт належними та допустимими доказами не навів та не довів суду наявності в приміщенні його майна, що свідчить про відсутність порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суду з прав людини (ЄСПЛ) неодноразово підтверджував свою позицію стосовно обов`язковості виконання остаточних судових актів, вказуючи, що право на суд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, носило би ілюзорний характер, якби національна правова система держави допускала б, щоб остаточне судове рішення залишалося невиконаним (рішення ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі «Хорнсбі проти Греції», рішення ЄСПЛ від 07.05.2002 у справі «Бурдов проти Росії»).

Також Високий суд зазначав, що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.07.1999 у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії, заява № 22774/93).

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 16.04.2019р. у справі №910/12178/16.

керуючись ст.ст. 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2019р. у справі №910/12178/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/12178/16 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко