ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019 справа № 914/172/19

Господарський суд Львівської області в складі колегії суддів:

Суддя Запотічняк О.Д. головуючий

Суддя Рим Т.Я.

Суддя Пазичев В.М.

за участю секретаря судових засідань Демчук А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Укрнафта, м.Київ,

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю Бориславський завод Рема, м.Борислав,

про стягнення 105 000,00грн.

За участю представників:

від позивача: Дубчак С.Є. адвокат;

від відповідача: Тибінка В.Я. адвокат.

Обставини справи.

Публічне акціонерне товариство Укрнафта звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Бориславський завод Рема про стягнення 105 000,00грн.

Ухвалою від 18 лютого 2019 року Господарський суд Львівської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи в судовому засіданні на 19 березня 2019 року.

В судовому засіданні 19 березня 2019 року розгляд справи було відкладено на 17 квітня 2019 року у зв`язку із неявкою представників сторін.

В судовому засіданні 17.04.2019р. оголошувалась перерва до 18.04.2019р.

Ухвалою від 18.04.2019р. суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 23.04.2019р., для розгляду даної справи було визначено наступний склад колегії суддів:

суддя Запотічняк О.Д. головуючий, суддя Рим Т.Я., суддя Пазичев В.М.

Ухвалою від 25.04.2019р. колегія суддів прийняла справу №914/172/19 до свого провадження та призначила її на 29.05.2019р.

В підготовче судове засідання 29.05.2019р. представники сторін не з`явились. Позивач подав клопотання про відкладення судового засідання.

У зв`язку із неявкою представників сторін, підготовче судове засідання було відкладено на 10.07.2019р.

В підготовче засідання 10.07.2019р. з`явились представники сторін.

Представник відповідача подав клопотання про зменшення розміру штрафу на 70%.

Оскільки представниками сторін було подано спільну заяву про надання згоди на розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті в цьому ж судовому засіданні.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він на виконання умов договору купівлі-продажу від 18.04.2018 р. №09/03/469-МТР, 18.05.2018р. перерахував Товариству з додатковою відповідальністю «Бориславський завод «РЕМА» попередню оплату в сумі 319 404,29 грн, що становить 25% від загальної вартості товару 1 277 617,14грн.

Відповідно до п.7 додатку №1 до Договору термін поставки 120 календарних днів з моменту (дати) здійснення передоплати 25%. Таким чином, відповідач повинен був здійснити поставку 14.09.2018 р.

Відповідач на виконання умов договору здійснив поставку товару на суму 227617,14 грн., в тому числі ПДВ, вчасно, до 14.09.2018 р. Водночас, поставка товару на суму 1050000,00 грн. (в тому числі ПДВ), відбулася з простроченням, про що свідчать видаткова накладна від 26.09.2018 р. №120 та Акти приймання-передачі продукції (Товарів) за кількістю та якістю від 27.09.2018р., від 01.10.2018р.

Позивач вважає, що оскільки ТДВ «Бориславський завод «РЕМА» порушило встановлений термін поставки товару вартістю 1050000,00грн, воно зобов`язано сплатити 10 % штрафу від суми не поставленої вчасно продукції на підставі п.6.9 Договору, а саме 105 000,00грн.

Заперечення відповідач проти позову.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому він не погоджується з позовними вимогами. Відповідачем звернено увагу на те, що ні умовами укладеного між сторонами договору ні додатками до нього, не визначено строку у який покупець повен був оплатити 25% передоплати. Однак, з`ясувавши порядок оплати можна зробити висновок, що попередня оплата у розмірі 25% від загальної ціни договору купівлі-продажу передбачає визначену суму, що підлягає сплаті, як передумову початку відліку строку виконання замовлення з виготовлення продукції, і від часу сплати якої залежить можливість виконання замовлення в обумовлений договором купівлі-продажу строк.

Відповідач зазначає, що 8 травня 2018 року він звертався з вимогою № 58/615 до ПАТ «Укрнафта» про сплату попередньої оплати у розмірі 25% від вартості товару за договором № 09/03/469-МТР купівлі-продажу від 18 квітня 2018 року, оскільки така попередня оплата затримувалася ПАТ «Укрнафта», і це вже на то той час завдало ТДВ «Бориславський завод «РЕМА» труднощів виконання поставки у строк 120 календарних днів, оскільки ринок металопрокату диктував свої умови, що істотно вплинули на умови закупівлі металу та строки виготовлення товару.

Також відповідач звертає увагу на те, що листами №50/1053 від 11.07.2018. № 58/1165 від 31.07.2018. № 58/1260 від 14.08.2018 р. він завчасно повідомляв ПАТ «Укрнафта», що не зможе виконати свого обов`язку в обумовлений договором 120-ти денний строк. Однак ПАТ «Укрнафта» на ці листи не відреагувало та не скористалось своїм правом на відмову від виконання зобов`язання за договором № 09/03/469-МТР купівлі-продажу від 18 квітня 2018 року, що у свою чергу дало підстави вважати, що ПАТ «Укрнафта» погодилось з тим, що ТДВ «Бориславський завод «РЕМА» виконає умови договору № 09/03/469-МТР купівлі-продажу від 18 квітня 2018 року в частині поставки товару в інший строк.

На думку відповідача, неможливість виготовлення та поставки продукції у строк, викликане саме зволіканням зі сплати платежу попередньої оплати з боку ПАТ «Укрнафта». А той факт, що ТДВ «Бориславський завод «РЕМА» вчасно та неодноразово повідомляло ПАТ «Укрнафта» про неможливість виконати договір № 09/03/469-МТР купівлі-продажу від 18 квітня 2018 року у строк, виключає наявність вини ТДВ «Бориславський завод «РЕМА» у простроченні строку поставки.

Також відповідач вважає, що позивачем не надано належних доказів про те, що таке незначне прострочення завдало ПАТ «Укрнафта» збитків.

Окрім того, відповідач просить суд зменшити розмір штрафу на 70% посилаючись на те, що загальна вартість поставленого товару згідно Договору № 09/03/469-МТР купівлі-продажу від 18 квітня 2018 року становить 1 277 617, 14 гривень, а сума оподаткованого доходу - заробітку відповідача склала 89 516, 46 гривень. В той же час, розмір штрафу становить 105 000,00 гривень, що перевищує розмір отриманого відповідачем оподаткованого доходу -заробітку на 15 483, 54 гривні та перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача.

Також відповідач звертає увагу на те, що одна частина товару за Договором № 09/03/469-МТР купівлі-продажу від 18 квітня 2018 року виготовлена та поставлена відповідачем вчасно, інша частина товару за цим же Договором виготовлена та поставлена з протермінуванням на 13 календарні дні. Однак позивачем не надано до матеріалів справи жодних доказів спричинення йому матеріальної або будь-якої іншої шкоди внаслідок порушення з боку відповідача терміну виготовлення та поставки частини товару за Договором № 09/03/469-МТР купівлі-продажу від 18 квітня 2018 року.

Відповідь на відзив.

Позивачем подано письмові заперечення на відзив відповідача в яких звернено увагу на те, що відповідачем не надано належних доказів надсилання вимоги від 08.05.2018 р. №58/615. ПАТ «Укрнафта» не отримувала поштою або кур`єром вимогу від 08.05.2018 р. №58/615, листи від 12.04.2018 р. 58/487, від 16.04.2018 р. №58/493, надіслані відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства, отже посилання Відповідача на прострочення кредитора при неналежному виконанні Відповідачем своїх обов`язків є безпідставним.

Також позивач вважає, що надсилання відповідачем листа від 14.08.2018 р. №58/1260, в якому Відповідач просив «сприяння по вирішенню питання щодо встановлення терміну поставки Товару - 145 календарних днів від дати передоплати 25% та внесення відповідних змін в Специфікації до Договору», не може вважатись належним доказом внесення змін до укладеного між сторонами договору, а відтак умови поставки визначені в договорі є незмінними.

Позивач обґрунтовуючи свою правову позицію також посилається на те, що не понесення ним збитків внаслідок прострочення відповідачем строків поставки товару, жодним чином не впливає на можливість стягнення неустойки, оскільки в Договорі їх поєднання та взаємозалежність не згадуються. Розмір неустойки повинен корегуватися не з існуванням збитків ПАТ «Укрнафта», а з бажанням Відповідача вчасно виконати умови Договору, адже на суму 227617,14 грн поставка була здійснена вчасно.

Також на думку позивача безпідставними є аргументи відповідача, щодо несправедливого, недобросовісного та нерозумного розміру неустойки, оскільки сам Відповідач погоджував такий розмір в договорі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що 18 квітня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (покупець) та Товариством з додатковою відповідальністю «Бориславський завод «РЕМА» (продавець) було укладено договір №09/03/469-МТР (з додатками №№1-6, за умовами якого продавець зобов`язався передати продукцію у власність покупця, а покупець прийняти її та сплатити за неї відповідну грошову суму.

Сторони визначили, що асортимент, кількість, якість, вартість та інші характеристики товару визначаються в додатках до договору, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2.договору).

Відповідно до п. 5.1 договору, продавець зобов`язався передати покупцю товар у строк та на умовах визначених цим договором та відповідними додатками до договору.

Згідно із умовами поставки і приймання товару (п. 5.3 договору), датою постачання товару вважається дата передачі його покупцю у місці призначення без зауважень по кількості, комплектності та якості, якщо інше не встановлено додатками до договору або додатковими угодами. Факт передачі товару підтверджується підписаною сторонами без зауважень видатковою накладною та/або відповідним актом приймання-передачі товару. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з дати підписання сторонами без зауважень видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару.

В додатку №1 (а.с.17) до договору №09/03/469-МТР, сторони визначили асортимент, кількість та вартість товару який відповідач повинен був поставити позивачу а також порядок його поставки та оплати.

Так, відповідно до п. 1 додатку №1, загальна вартість товару, що поставляється по договору №09/03/469-МТР складає 1 277 617,14грн.

Умови поставки товару (Інкотермс 2010): DDP (склад вантажоотримувача відповідно до додатку). Термін поставки: 120 календарних днів з моменту (дати) здійснення передоплати 25%. Умови оплати: 25% передоплата, 75% по факту поставки кожної партії товару протягом 30 календарних днів (п. 6-8 Додатку №1 до договору ).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить ст.193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 18.05.2018р. перерахував відповідачу кошти в сумі 319 404,29грн в якості передоплати в розмірі 25% за договором №09/03/469-МТР. Факт перерахування коштів підтверджується платіжним дорученням від 18.05.2018р. №5909-П18 (а.с. 23) та не заперечується відповідачем.

Аналізуючи умови поставки товару викладені в договорі 09/03/469-МТР та додатку №1 до нього, суд приходить до висновку, що відлік 120 денного терміну для поставки відповідачем товару позивачу, розпочинається саме із моменту (дати) здійснення позивачем передоплати в розмірі 25%.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. В даному випадку початок перебігу 120 денного строку слід розпочинати з 19.05.2018р., тобто з наступного дня після перерахування позивачем 25% попередньої оплати.

Враховуючи наведені обставини, відповідач повинен був здійснити поставку обумовленого договором товару в строк до 15.09.2018р.

Позивач стверджує, що ТДВ «Бориславський завод «РЕМА» вчасно здійснило поставку тільки частини товару на суму 227617,14 грн. Решта товару на суму 1050000,00 грн. була поставлена з простроченням.

Як встановлено судом, на виконання умов договору №09/03/469-МТР, відповідно до видаткової накладної від 26.09.2018 р. №120, відповідач поставив позивачу товар на суму 1 050 000,00грн.

Тобто товар на суму 1 050 000,00грн був поставлений відповідачем із порушенням строків поставки обумовлених у додатку №1 до договору №09/03/469-МТР.

Відповідно до п.6.9 Договору сторони погодили, що за порушення строку постачання Товару, у тому числі викликане виявленням нестачі Товару або постачанням Товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання Товару у порядку, визначеному п.5.12, п.5.13 Договору, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 10% від договірної ціни.

Оскільки ТДВ «Бориславський завод «РЕМА» порушило встановлений термін поставки товару вартістю 1050000,00грн, позивач нарахував відповідачу штраф в сумі 105 000,00грн. При розрахунку штрафу, позивачем в якості бази нарахування визначено саме вартість несвоєчасно поставленого товару, що в свою чергу не виходить за межі положення п. 6.9 договору.

Суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що неможливість виготовлення та поставки продукції у строк, викликане саме зволіканням зі сплати платежу попередньої оплати з боку ПАТ «Укрнафта», оскільки умовами договору сторони не визначили чіткого терміну протягом якого після укладення договору, позивач повинен був сплатити попередню оплату. З таких умов відповідачем не доведено факт існування порушення позивачем строків здійснення попередньої оплати. Більше того, сплата позивачем попередньої оплати у розмірі 25% від загальної ціни договору купівлі-продажу, є передумовою початку відліку строку виконання відповідачем свого зобов`язання щодо поставки товару. Відповідач укладаючи відповідний договір з позивачем, повинен був врахувати свої можливості щодо виконання умов договору та поставки продукції саме з моменту надходження попередньої оплати від позивача.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення штрафу на 70%, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи своє клопотання про зменшення штрафу відповідач посилається на те, що загальна вартість поставленого товару згідно Договору № 09/03/469-МТР купівлі-продажу від 18 квітня 2018 року становить 1 277 617, 14 гривень, а сума оподаткованого доходу - заробітку відповідача склала 89 516, 46 гривень. В той же час, розмір штрафу становить 105 000,00 гривень, що перевищує розмір отриманого відповідачем оподаткованого доходу -заробітку на 15 483, 54 гривні та перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача.

Також відповідач звертає увагу на те, що одна частина товару за Договором № 09/03/469-МТР купівлі-продажу від 18 квітня 2018 року виготовлена та поставлена відповідачем вчасно, інша частина товару за цим же Договором виготовлена та поставлена з протермінуванням на 13 календарні дні. Однак позивачем не надано до матеріалів справи жодних доказів спричинення йому матеріальної або будь-якої іншої шкоди внаслідок порушення з боку відповідача терміну виготовлення та поставки частини товару за Договором № 09/03/469-МТР купівлі-продажу від 18 квітня 2018 року.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Розмір неустойки, в тому числі і штрафу, може бути зменшений за рішенням господарського суду (частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України)

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», вирішуючи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Однак відповідачем не доведено, що виникнення в нього заборгованості перед позивачем носить певний винятковий характер, що дає підставу зменшити розмір штрафу.

Наявність чи відсутність у позивача збитків у зв`язку із несвоєчасною поставкою відповідачем обумовленого договором товару не лежить у прямому причиновому зв`язку із нарахуванням обумовленого договором штрафу.

Суд також звертає увагу на те, що при розрахунку штрафу, позивачем в якості бази нарахування визначено саме вартість несвоєчасно поставленого товару (1 050 000,00грн.), а не від договірної ціни (1 277 617,14грн), як це визначено п. 6.9 договору. Тобто позивач з власної ініціативи нарахував відповідачу штраф в меншому розмірі ніж було погоджено сторонами у договорі, а вілтак відсутні підстави вважати, що нарахований штраф є надмірним.

З огляду на викладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання відповідача про зменшення штрафу 70% слід відмовити.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення в повному обсязі в сумі 105 000,00грн.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, оскільки судом позовні вимоги задоволено, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю Бориславський завод Рема (82300, Львівська область, м.Борислав, вул. В.Сосюри,45, ідентифікаційний код 14310460) на користь Публічного акціонерного товариства Укрнафта (04053, м.Київ, пров.Несторівський,3-5, ідентифікаційний код 00135390) 105 000,00грн штрафу та 1921,00грн судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 11.07.2019р.

Головуючий суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Рим Т.Я.

Суддя Пазичев В.М.