номер провадження справи 5/70/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019 Справа № 904/1190/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Рачук О.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА" (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. 1 Травня, буд. 3; адреса для листування: 65091, м. Одеса, вул. Середня, буд. 36, )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кім. 207, )

про стягнення 179 328,61 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Смірнова О.О., довіреність № 1299 від 18.06.2018;

Від відповідача: Притула В.І., довіреність № 19/2019 від 21.12.2018, адвокат (посвідчення адвоката України №0646 від 11.11.2016);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

15.04.2019 до господарського суду Запорізької області за територіальною підсудністю відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2019 у справі №904/1190/19 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" про стягнення 179 328,61 грн.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2019 справу №904/1190/19 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 18.04.2019 №904/1190/19 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 07.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/1190/19 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження - 5/70/19, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 29.05.2019 з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 29.05.2019оголошено перерву у судовому засіданні до 26.06.2019.

25.06.2019 до господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" надійшов письмовий відзив на позовну заяву № б/н, б/д (вх. № 08-08/12982/19 від 25.06.2019), згідно з яким відповідач просить суд поновити строк для подання відзиву на позовну заяву та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вказаний відзив долучений судом до матеріалів справи. У судовому засіданні 26.06.2019 судом оголошено перерву до 08.07.2019 о 15 год. 30 хв., про що присутні представники сторін повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 08.07.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 08.07.2019 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

У судовому засіданні 08.07.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначивши, що 23.04.2012 між ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" (Покупець) та ТОВ " ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА " (Постачальник) укладено договір поставки №03-04/12. На виконання умов вказаного договору Постачальник поставив Покупцю товар відповідно до доданих накладних. Однак, в порушення умов договору відповідач оплату за отриманий товар не здійснив, внаслідок чого у ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" виникла заборгованість у розмірі 146 993,84 грн. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язань за договором поставки №03-04/12 від 23.04.2012, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 21 118,23 грн. пені, 1 760,22 грн. 3% річних та 9 456,32 грн. інфляційних витрат. На підставі викладеного, посилаючись на умови договору поставки №03-04/12 від 23.04.2012, ст. ст. 525, 526, 625, ЦК України, ст. ст. 193 ГК України, позивач просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача з позовними вимогами не погодився з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, а саме: відповідач не заперечує, що між ним та позивачем було укладено Договір поставки №03-04/12 від 23.04.2012. Так, відповідно до п. 1.2. договору, найменування, асортимент та ціна товару, що поставляється вказується в додатку № 1 до договору (Специфікація/Прайс-лист), яка є його невід`ємною частиною, у зв`язку з чим, позивач повинен був поставити відповідачу товар, згідно асортименту, зазначеного в специфікаціях. Проте, до позовної заяви позивачем не надано специфікації, отже не доведено факт того, що вказані поставки відбувались в рамках договору поставки 03-04/12 від 23.04.2012. На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи 23.04.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА" (далі - Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" (далі - Покупець, відповідач) укладений договір поставки №03-04/12 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставляти, а покупець приймати та сплачувати товар (далі - товар), на умовах цього договору (п.1.1. договору).

У пункті 1.2. договору зазначено, що найменування, асортимент і ціна поставляємого товару вказується у Додатку №1"Специфікація/Прайс-лист", яка є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, товар постачається постачальником окремими партіями у відповідності до замовлень на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, в кількості й на дату, зазначені в замовленні, своїми транспортними засобами й за свій рахунок.

Згідно п. 2.2. договору, замовлення передаються покупцем нарочно, по факсимільному зв`язку або по електронному зв`язку, а у випадку відсутності таких - телефонограмою. При використанні сторонами способу передачі замовлення шляхом передачі електронного повідомлення (EDI-документа) через платформу електронної комерції «eXite», сторони підписують Додаток №2. Замовлення має містити наступну інформацію: номер та дату замовлення; номер та дату договору; найменування постачальника; найменування покупця; асортимент товару; кількість та ціна товару; дату доставки товару постачальником на склад або магазин, зазначений покупцем; адреса складу або магазину, зазначеного покупцем.

Пунктом 2.6. договору встановлено, що зобов`язання з постачання вважаються виконаними з моменту передачі товару і повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцеві відповідно умовам цього договору та чинного законодавства України.

Згідно з п. 2.16 договору, постачальник повинен зазначити у всіх документах, пов`язаних з поставкою (в тому числі у товарній накладній, рахунках-фактур або інших супровідних документах), своє найменування, номер та дату договору, номер та дату замовлення. В податковій накладній постачальник повинен зазначити номер та дату договору поставки.

Приймання товару по кількості та якості здійснюється покупцем у місці поставки товару в момент отримання товару від постачальником на підставі супровідних документів. Покупець має право прийняти товар без спеціальної перевірки по кількості, якщо товар знаходиться у спеціальній тарі та упаковці без явних видимих дефектів (п. 3.1. договору).

Якщо при приймання товару виявиться невідповідність супровідних документів або невідповідність товару, який приймається супровідним документам, в момент прийняття складається акт розбіжностей за участю представника покупця та особи, яка безпосередньо здійснює поставку (передачу) товару, в якому зазначаються виявлені при прийнятті недоліки (п. 3.4. договору).

Відповідно до п. 3.6. договору, разом з товаром постачальник зобов`язаний пред`явити наступні супровідні документи: замовлення на поставку з відміткою постачальника (підписом та печаткою) про отримання замовлення; товарну накладну; товарно-транспортну накладну; податкову накладну (крім випадків, передбачених законодавством та договором; посвідчення якості товару; інших документів на товар, пред`явлення яких передбачено законодавством України; довіреність на представника постачальника або перевізника, яка надає право передачі товару, фіксації фактів невідповідності товару та/або супровідних документів умовам договору або законодавства, отримання листів та документів від покупця.

Згідно з п. 6.1. договору, ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами Специфікації (прайс-листів) та може бути змінена виключно за попередньою згодою з покупцем не менш ніж за 15 робочих днів до змін. Постачальник зобов`язується не змінювати ціни, вказані у специфікаціях (прайс-листах), на протязі двох місяців з моменту першої поставки або змінювати виключно за письмовою згодою сторін. Нова ціна починає діяти з дати підписання обома сторонами змін до специфікації (прайс-листа).

Пунктом 6.5. договору передбачено, що оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дня поставки товару. Датою поставки товару вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Розділом 10 договору, встановлено наступне: всі суперечки, які будуть виникати між сторонами при виконанні цього договору, будуть вирішуватися шляхом переговорів. При неможливості врегулювати суперечки шляхом переговорів, сторони передають його на розгляд суду згідно з чинним законодавством України. У всьому іншому, не передбаченому цим договором, сторони керуються чинним законодавством України.

У відповідності до п. 11.1. - 11.3. договору закріплено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до "31" грудня 2012. У разі, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення терміну дії цього договору жодна зі сторін в письмовій формі не заявить про його розірвання, Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього договору, що мало місце в період дії договору. Будь-які зміни умов цього договору оформляються шляхом додаткових угод і додатків до цього договору і набувають юридичну силу з моменту їх підписання уповноваженими представниками сторін.

01.02.2014 між сторонами було укладено Додаткову угоду №3 до Договору поставки №03-04/12 від 23.04.2012, пунктами 1 та 2 якою встановлено: оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. Ця додаткова угода набирає законної сили з моменту її підписання Сторонами та є невід`ємною частиною договору поставки №03-04/12 від 23.04.2012.

Судом враховано, що станом на час подання позовної заяви договір є чинним. Доказів розірвання договору чи додаткових угод або визнання недійсними суду не надано.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору поставки № 03-04/12 від 23.04.2012 у період з 14.06.2018 по 01.11.2018 ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» здійснило поставку товару ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" на загальну суму 152 277,34 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними з урахуванням актів розбіжностей (а.с. 29-172).

ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяв-повідомлень ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" № 703 від 29.11.2018 на суму 3 022,13 грн. (з яких ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» зараховано в погашення заборгованості за спірний період - 1 295,32 грн.) та заяви-повідомлення № 50 від 29.12.2018 на суму 3 988,18 грн. (а.с. 181-182)

В порушення умов договору поставки № 03-04/12 від 23.04.2012, відповідач оплату за отриманий товар не здійснив, внаслідок чого загальна сума заборгованості відповідача за договором поставки № 03-04/12 від 23.04.2012 складає 146 993,84 грн.

В матеріалах справи міститься підписаний та скріплений печатками ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» та ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" акт звірки взаємних розрахунків за договором № 03-04/12 від 23.04.2012, згідно з яким станом на 31.12.2018 за даними бухгалтерського обліку позивача, у ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" наявна заборгованість за отриманий товар у розмірі 146 993,84 грн., за даними ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" - 131 993,83 грн. (а.с. 179).

В обґрунтування зменшення розміру заборгованості на суму 15 000,00 грн., відповідач посилається на акт надання послуг № 17435 від 31.12.2017 у розмірі 15 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 2 500,00 грн. З вказаного акту надання послуг вбачається, що акт виписаний на підставі додатку № 6 до договору поставки № 03-04/12 від 23.04.2012, розрахунковий документ: рахунок на оплату покупцю № 36709 від 31.12.2017, найменування робіт, послуг: послуга з первинного розміщення товарів Постачальника при першому постачанні в магазин № 034087 смт. Іларіонове, вул. Робоча, 14. Проте, зазначений акт надання послуг не містить підпису та відбитку печатки замовника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» (а.с. 182).

Позивач також заперечив щодо отримання від відповідача послуг за вищевказаним актом № 17435 від 31.12.2017 у розмірі 15 000,00 грн.

В матеріалах справи міститься претензія ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» за вих. № 11/02/2019-18 від 11.02.2019 на адресу ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ", відповідно до якої позивач повідомив про те, що станом на 07.02.2019 у відповідача виникла заборгованість за договором поставки № 03-04/12 від 23.04.2012 у розмірі 146 993,84 грн., яку позивач вимагав сплатити. Крім цього, у вказаній претензії позивач зазначив про нарахування ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" пені у розмірі 23 049,26 грн., 3 % річних в суму 2 056,23 грн. та інфляційних витрат у розмірі 7 412,60 грн. Зазначена претензія залишена відповідачем без задоволення (а.с. 185-187).

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості за договором поставки № 03-04/12 від 23.04.2012 у розмірі 146 993,84 грн., позивачем нараховано пеню за період з 13.08.2018 по 21.03.2019 включно у розмірі 21 118,23 грн., 3% річних за період з 13.08.2018 по 21.03.2019 включно на суму 1 760,22 грн. та інфляційні витрати за період з червня 2018 по лютий 2019 включно на суму 9 456,32 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/510/19, відзив на позовну заяву та додаткові письмові пояснення, заслухавши представників сторін суд при прийнятті рішення враховує наступне.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Пунктом першим статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або ін. подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 662 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, на підставі дій позивача, який поставив товар, та дій відповідача, який цей товар прийняв, у сторін виникли взаємні права та обов`язки: у позивача - право вимагати оплати за поставлений товар, а у відповідача - обов`язок сплатити вартість отриманого товару.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено вище, на виконання умов Договору поставки №03-04/12 від 23.04.2012 було здійснено поставку товару ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" на загальну суму 152 277,34 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними з урахуванням актів розбіжностей (а.с. 29-172).

Факт отримання товару підтверджується підписами уповноважених осіб сторін та скріплені печатками ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" на зазначених видаткових накладних.

В силу п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Термін виконання зобов`язання, що випливає з правовідносин поставки (купівлі-продажу), встановлений зазначеною спеціальною нормою права - покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Як встановлено вище, на виконання умов договору поставки № 03-04/12 від 23.04.2012 у період з 14.06.2018 по 01.11.2018 ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» здійснило поставку товару ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" на загальну суму 152 277,34 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними з урахуванням актів розбіжностей.

Разом з тим, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» здійснило зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяв-повідомлень ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" № 703 від 29.11.2018 та № 50 від 29.12.2018 на загальну суму 5 283,50 грн. Проте, оплата товару наданого позивачем на виконання умов договору поставки № 03-04/12 від 23.04.2012 в повному обсязі не здійснена, у зв`язку із чим у відповідача утворилась заборгованість за отриманий товар на загальну суму 146 993,84 грн.

Доказів сплати суми боргу в повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

Стосовно акту надання послуг ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" № 17435 від 31.12.2017 у розмірі 15 000,00 грн., як підстава для зарахування зустрічних однорідних вимог суд зазначає наступне. З вказаного акту вбачається, що акт виписаний на підставі додатку № 6 до договору поставки № 03-04/12 від 23.04.2012. Проте, матеріали справи не містять зазначеного додатку № 6 до договору № 03-04/12 від 23.04.2012. Крім цього, у відзиві на позовну заяву відповідач жодним чином не посилається на вказаний додаток № 6 до договору та акт надання послуг № 17435 від 31.12.2017, які підставу для зменшення розміру позовних вимог. Також суд враховує, що акт надання послуг не містить підпису та відбитку печатки замовника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА», тобто є непогоджений сторонами. Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву стосовно відсутності в матеріалах справи специфікації до договору, а отже недоведення позивачем факту того, що вказані поставки відбувались в рамках договору № 03-04/12 від 23.04.2012 судом до уваги не приймаються, оскільки у видаткових накладних міститься посилання на договір, перелік товарів, найменування сторін, їх реквізити, адреса доставки товару, підписи представників сторін та вказані видаткові накладні скріплені печатками товариств. За таких обставин, вказані видаткові накладні є підставою для здійснення оплати за отриманий товар.

Доказів погашення вказаної суми боргу за отриманий товар відповідачем не надано, наявність заявленої до стягнення заборгованості ним не спростована, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 146 993,84 грн. є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 5510570/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення відповідачем умов договору щодо несвоєчасного виконання розрахунків за отриманий товар, загальна сума пені, що заявлена до стягнення становить 21 118,23 грн. та нарахована за видатковими накладними за загальний період з 13.08.2018 по 21.03.2019 включно на суму 21 118,23 грн. Перевіривши розрахунок пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" судом встановлено, що розрахунок пені здійснено вірно та підлягає стягненню в заявленій сумі 21 183,23 грн.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язань, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв`язку з неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, щодо повної та своєчасної оплати за поставлений товар, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період з 13.08.2018 по 21.03.2019 у розмірі 1 760,22 грн.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» за вказаний позивачем період, приходить до висновку, що він є вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає задоволенню у заявленій сумі.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем до позовної заяви, суд зазначає, що згідно із розрахунком суду стягненню підлягають інфляційні збитки за період прострочення з червня 2018 по лютий 2019 включно у розмірі 8 098,25 грн., з відмовою у стягненні 1 358,07 грн.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на відповідача - 2 669,56 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кім. 207; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА" (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. 1 Травня, буд. 3; адреса для листування: 65091, м. Одеса, вул. Середня, буд. 36, ) основну заборгованість за договором поставки № 03-04/12 від 23.04.2012 у розмірі 146 993 (сто сорок шість тисяч дев`ятсот дев`яносто три) грн. 84 коп., пеню за загальний період з 13.08.2018 по 21.03.2019 у розмірі 21 118 (двадцять одна тисяча сто вісімнадцять) грн. 23 коп., 3 % річних за загальний період з 13.08.2018 по 21.03.2019 в сумі 1 760 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн. 22 коп., інфляційні втрати за загальний період з червня 2018 по лютий 2019 включно у розмірі 8 098 (вісім тисяч дев`яносто вісім) грн. 25 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 669 (дві тисячі шістсот шістдесят дев`ять) грн. 56 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Повне рішення складено: 15.07.2019.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.