ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2019 р. Справа № 911/1246/19

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв

(адреса: 18002, м. Черкаси, вул.Гоголя, 137, оф.15, код 36860996)

до Броварської об`єднаної державної Податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області (адреса: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 286,код 39463945)

про стягнення 79006,62 гривень

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Броварської об`єднаної державної Податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області заборгованість за договором №С/76-18 постачання природного газу від 02.02.2018 в загальному розмірі 79006,62 гривень, з яких: 66830,63 гривень сума основного боргу за газ, поставлений в грудні 2018 року за актом приймання-передачі природного газу №РН-0003205 від 31.12.2018; 6921,99 гривень пеня; 576,76 гривень 3% річних та 4678,14 гривень штраф 7% за прострочення понад 20 днів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

14.06.2019 через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував повністю, та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, розглянувши питання прийняття до розгляду з залученням до матеріалів справи відзиву на позовну заяву відповідача, виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право подати до суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом в ухвалі суду про відкриття провадження у справі. До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи (п. 2 ч. 6 ст. 165 ГПК України). Ухвалою суду від 20.05.2019 №911/1246/19 судом встановлено, зокрема, відповідачу п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення ухвали, на подання до суду відзиву. Дана ухвала вручена відповідачу 28.05.2019, на підставі п. 5 ч. 6 статті 242 ГПК України. Тобто, відповідач мав строк на подання до суду відзиву на позовну заяву - до 12.06.2019 (включно), відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України. Втім, вказаний відзив відповідачем було подано до суду 14.06.2019, тобто поза межами строку, встановленого судом. Відповідно до приписів ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду. Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вище викладене, а саме подання відповідачем відзиву на позов з пропуском строку, встановленого судом та без жодного обґрунтування поважності причин такого пропуску, відзив на позов долучається судом до матеріалів справи, втім залишається без розгляду.

Крім того, відповідно до ч. 5, 6 статті 165 ГПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються документи, підтверджуючи надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Як вбачається з поданого відзиву до нього не додано документи, що підтверджують надіслання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

02.02.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (постачальник) та Броварською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області (споживач) був укладений договір №С/76-18 постачання природного газу, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2018 році товар: природний газ (код за ДК 021:2015:09120000-6-Газове паливо (природний газ)) (далі газ), в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Постачальник передає споживачу газ в обсягах 56000 тис. куб.м., в тому числі по місяцях: лютий 14 тис. куб.м., березень 11 тис. куб.м., жовтень 6 тис куб.м., листопад 11 тис. куб.м., грудень 14 тис. куб.м. Дані обсяги є плановими та можуть зменшуватися або збільшуватися залежно від реального фінансування видатків та потреб споживача. Постачання газу здійснюється для потужностей споживача за наступною адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Київська 286 (адмінбудинок Брвоарської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) (п. 1.2. договору).

Загальна вартість даного договору складає 566160 грн., в т.ч. ПДВ: 94360 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, та п. 1 ст. 48 БКУ взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів проводиться в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Розрахунки проводяться шляхом оплати споживачем грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно рахунків за отриманий товар до 10 числа місяця наступного за місяцем постачання (п. 3.3. договору).

Кількість поставленого споживачу газу визначається за показниками, встановленого у споживача комерційного вузлу обліку, та підтверджується оператором ГРМ та/або оператором ГТС. Приймання-передача газу протягом місяця здійснюється відповідно до п. 1.4. та п. 1.6. даного договору. Приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформляються шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Для складання актів приймання-передачі природного газу, споживач до 3 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, зобов`язаний надати постачальнику копію акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (про транспортованого) природного газу споживачу складеного між споживачем та оператором ГРМ або оператором ГТС. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом 3 робочих днів з дня їх отримання складає, підписує і скріплює печаткою акти приймання-передачі природного газу та направляє їх споживачу. Споживач протягом 2 днів з дати одержання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу. У разі невиконання обов`язку, передбаченого п. 4.4. даного договору, газ вважається поставленим і прийнятим споживачем від постачальника на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються оператором ГТС та/або оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей згідно договору або в судовому порядку (п.п. 4.1.-4.5 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання, разом з тим сторони домовились, що відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами до його укладення, тобто з 1 лютого 2018 року і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині не виконання зобов`язань до їх повного виконання (п. 10.1. договору).

На виконання умов договору, укладеного між сторонами та положень чинного законодавства України, в тому числі, розділу 2 п. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», у зв`язку зі зміною ціни на природний газ на ринку України між сторонами підписано наступні додаткові угоди:

- додаткову угоду №1 про зміну планових обсягів природного газу, загальної вартості договору без зміни загальної вартості договору та збільшення ціни природного газу з 01.06.2018 до 10851,00 грн. за 1000,00 куб.м яка включає в себе вартість 1000 м. куб. газу в сумі 9042,50 грн. та ПДВ 20%;

- додаткову угоду №2 про зміну планових обсягів природного газу без зміни загальної вартості договору та збільшення ціни природного газу з 31.08.2018 до 11936,10 грн. за 1000,00 куб.м яка включає в себе вартість 1000,00 куб. газу в сумі 9946,75 грн. та ПДВ 20%;

- додаткову угоду №3 про зміну планових обсягів природного газу без зміни загальної вартості договору та збільшення ціни природного газу з 01.09.2018 до 13128,00 грн. за 1000,00 куб.м. яка включає в себе вартість 1000 м куб. газу в сумі 11963,95 грн. та ПДВ 20%;

- додаткову угоду №4 про зміну планових обсягів природного газу без зміни загальної вартості договору та збільшення ціни природного газу з 01.10.2018 до 14356,74 грн. за 1000,00 куб.м яка включає в себе вартості 1000 м куб. газу в сумі 11963,96 грн. та ПДВ 20%.

Позивач у позовній заяві зазначає, що ним на адресу відповідача були направлені акти приймання-передачі природного газу №РН-0000554 від 28.02.2018 на суму 97035,78 гривень, №РН-0000856 від 31.03.2018 на суму 95003,68 гривень, №РН-0002399 від 31.10.2018 на суму 20386,57 гривень, №РН-0002737 від 30.11.2018 на суму 101315,52 гривень, №РН-0003024 від 31.12.2018 на суму 123453,61 гривень, які були оплачені в повному обсязі.

27.03.2019 ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» було направлено на адресу відповідача вимогу №27/031-19 про оплату заборгованості за отриманий у грудні 2018 року природний газ, до якої додано акт звірки взаєморозрахунків від 27.03.2019 (2 екземпляра), акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2018 №РН-0003205 на суму 66830,63 гривень (2 екземпляра) і рахунок-фактуру №СФ-0006445 від 31.12.2018. Однак, вказану вимогу залишено відповідачем без задоволення.

Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати вартості спожитого у грудні 2018 року природного газу у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, в розмірі 66830,63 гривень, на яку позивачем, на підставі п. 7.2 Договору, також нараховано пеню в розмірі 6921,09 гривень та штраф 7% від суми простроченого платежу в розмірі 4678,14 гривень, а також нараховано 3% річних в розмірі 576,76 гривень на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України. Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення позивача до суду.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст договору, укладеного між сторонами, характер взятих на себе сторонами зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З метою позасудового врегулювання спору, на адресу відповідача було направлено вимогу від 27.03.2019, в якій вимагалось протягом семи календарних днів з моменту отримання даної вимоги усунути порушення умов договору шляхом підписання відповідних актів приймання - передачі природного газу, що ґрунтуються на істотних умовах договору, оплатити спожитий природний газ в належному розмірі. Яка залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до п. 4.4. Договору Споживач протягом 2 (двох) днів з дати одержання Актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

У разі невиконання обов`язку, передбаченого п. 4.4. даного договору, газ вважається поставленим і прийнятим споживачем від постачальника на підставі даних постачальника (п. 4.5. договору).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем пункту 4.4. договору щодо повернення постачальнику акту приймання-передачі природного газу, підписаного споживачем, або надання в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу, а тому газ вважається поставленим і прийнятим споживачем від постачальника на підставі даних постачальника.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В Договорі сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом оплати споживачем грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно рахунків за отриманий товар до 10 числа місяця наступного за місяцем постачання.

Таким чином, відповідач повинен був розрахуватися за поставлений природний газ в грудні 2018 до 10.01.2019.

Оскільки докази проведення повного розрахунку за поставлений у грудні 2018 року газ в матеріалах справи відсутні, строк оплати за газ на час розгляду справи є таким, що настав, відповідач існування основного боргу не заперечив, позов в частині стягнення основного боргу в розмірі 66830,63 гривень підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 576,76 гривень за період з 11.01.2019 по 25.04.2019, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору щодо своєчасного здійснення розрахунків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір 3% річних, заявлених до стягнення позивачем, 576,76 гривень, нарахованих на прострочену заборгованість за період з 11.01.2019 по 25.04.2019, є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та частиною шостою статті 232 ГК України.

Сторони в договорі передбачили, що за порушення споживачем строків оплати, поставленого постачальником газу, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 20 днів додатково сплачує штрафу розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу (п. 7.2. договору). Враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 6921,09 гривень та штраф у розмірі 4978,14 гривень, а відтак такі вимоги підлягають задоволення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 79006,62 гривень, з яких: 66830,63 гривень сума основного боргу за газ, поставлений в грудні 2018 року за актом приймання-передачі природного газу №РН-0003205 від 31.12.2018; 6921,99 гривень пеня; 576,76 гривень 3% річних та 4678,14 гривень штраф 7% за прострочення понад 20 днів.

Судовий збір відповідно до ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Броварської об`єднаної державної Податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області (адреса: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 286,код 39463945) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв (адреса: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, оф.15, код 36860996) 66830,63 гривень основного боргу, 6921,99 гривень пені, 576,76 гривень 3% річних, 4678,14 гривень штрафу та 1921,00 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.07.2019.

Суддя Т.Д. Лилак