ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2019 р. Справа №909/116/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

Зварич О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Вірамакс», м. Одеса за вих. № 183/04 від 25.04.2019

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2019 (м. Івано-Франківськ, суддя Фанда О.М.)

у справі № 909/116/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Вірамакс», м. Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервісна компанія Адамсон», м. Івано-Франківськ,

про стягнення збитків в сумі 92 302,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розгляд апеляційної скарги здійснено без виклику сторін в порядку ч.10 ст. 270 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2019 у справі № 909/116/19 в позові відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт заподіяння збитків в сумі 92 302,30 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2019 у справі № 909/116/19 скасувати та і ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при прийнятті оспорюваного рішення не врахував, що дефектний акт від 14.11.2018 був отриманий відповідачем, який не надіслав позивачу жодних заперечень щодо цього акту. Також апелянт зазначає, що висновок суду про те, що 29.10.2018 позивач вивіз частину будівельного обладнання з території м. Вишневе, вул. Київська, 4, ґрунтується лише на підставі листа-відповіді ТОВ «Аргус Девелопмент» від 15.03.2019.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Зокрема, відповідач зазначає, що позивач на підставі договору № ВК/А/235/380 від 02.10.2018, укладеного з ТОВ «Аргус Девелопмент», передало останньому в оренду обладнання (13 позицій), а інше майно вивезено позивачем 29.10.2018.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 31.01.2018 між ТОВ «МГК Вірамакс» (орендодавець) та ТОВ «Енергосервісна компанія Адамсон» (орендар) укладено договір оренди будівельного обладнання №ВК/А/235/14, на підставі чого орендар отримав в оренду будівельне риштування, загальною вартістю 335 351,28 грн. Місце використання (оренди) обладнання орендарем є об`єкт, розташований за адресою м. Вишневе, вул. Київська,4.

Відповідно до п. 2.1 договору передача обладнання в оренду здійснюється на підставі акта прийому-передачі обладнання в оренду, що підписується уповноваженими представниками сторін

15 лютого 2018 року між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі будівельного обладнання на підставі договору оренди будівельного обладнання № ВК/А/235/14 від 31.01.2018 (Т. І, а.с. 29).

Відповідно до п. 8.1 договору договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 в частині виконання зобов`язань - до моменту їх повного виконання.

Відповідно до п. 2.6. договору оренди сторони погодили, що місцем використання (оренди) обладнання орендарем є будівельний об`єкт, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі вимоги № 156/19 від 11.09.2018 позивач звернувся до відповідача про необхідність повернення орендованого майна до 18.09.2018, внаслідок одностороннього розірвання спірного договору та припинення його дії з 18.09.2018 (Т. І, а.с. 30-31). Проте ця вимога була залишена відповідачем без належного реагування.

Надалі, 14.11.2018 позивачем складено акт прийому дефектного товару № ВМ-00624, який направлено відповідачу 15.11.2018 засобами поштового зв`язку, що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком. У цьому акті позивач зазначив про найменування та кількість товару, який відсутній при прийманні «Леса Центромаш рамне 3.0» згідно з договором № ВК/А/235/14, а саме 13 позицій вартістю 92 302,30 грн. (Т. І, а.с. 33).

Відповідно до акту прийому-передачі від 31.12.2018 позивач отримав від ТОВ «Аргус Девелопмент» 13 позицій орендованого обладнання, а відповідно до акту № 3154 від 15.03.2019 позивач отримав від «Аргус Девелопмент» ще 9 позицій (Т. І, а.с. 67, а.с. 67 на звороті).

Відповідно до п. 3.7.2. договору при виявленні дефектного (поламаного) обладнання, стан якого не дозволяє використовувати його за прямим призначенням, або відсутнього обладнання, орендодавцем в день повернення обладнання або упродовж 3-х робочих днів, виготовляється акт прийому дефектного товару. В акті прийому дефектного товару описуються недоліки устаткування і міститься фотографія таких недоліків. Не допускається безпідставне ухилення від підписання акту прийому дефектного товару.

Згідно з п. 3.7.3. договору, якщо представник орендаря ухиляється від підписання акту прийому дефектного товару, відмовляється від внесення коментарів по суті виявлених недоліків і відсутніх елементів, орендодавець протягом 3-х робочих днів з моменту оформлення направляє такий акт прийому дефектного товару з супровідним листом і рахунком на оплату за місцезнаходженням (юридичною адресою) орендаря.

Як на підставу позовних вимог позивач покликається на п. 5.2.9. договору, яким передбачено обов`язок відповідача відшкодувати орендодавцю повну вартість пошкодженого, не комплектованого або знищеного обладнання, а також вартість ремонту, протягом трьох робочих днів з моменту виставлення орендодавцем рахунку на сплату. Позивач вказує про обов`язок відповідача сплатити 92 302,30 грн. спричинених ним збитків внаслідок виявленої нестачі переданого відповідачу в оренду обладнання відповідно до акту прийому дефектного товару від 14.11.2018.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

Пунктом 3.1 договору оренди будівельного обладнання № ВК/А/235/14 від 31.01.2018 сторонами узгоджено, що повернення обладнання з оренди у тому числі у разі розірвання договору, оформляється актом прийому-передачі (повернення) обладнання, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Пункт 3.3 договору передбачає обов`язок орендаря підготувати обладнання до повернення: очистити його від забруднень, перевірити комплектність і справність обладнання. Устаткування вважається повернутим орендодавцю у разі підписання між сторонами цього договору (їх уповноваженими представниками) акту (актів) прийому-передачі (повернення) обладнання (п. 3.7 договору).

Пунктом 6.1 договору встановлено, що у разі пошкодження (псування) обладнання (при неможливості відновлення), порушення комплектності, тощо орендар сплачує орендодавцю вартість обладнання (його складових частин) згідно оціночної вартості, зазначеної в додатках (специфікаціях) до цього договору та актах прийому-передачі обладнання протягом трьох днів з дня виставлення йому рахунків орендодавцеві. Акт прийому дефектного товару або відображення дефектів в акті прийому-передачі, є підставою для відшкодування орендодавцю орендарем вартості дефектного обладнання (його частин) протягом 3-х робочих днів з моменту виявлення таких дефектів або визначення вартості ремонту.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи листа від 15.03.2019 (Т. І, а.с. 64), наданого як відповідь на адвокатський запит представника відповідача, позивач вилучив та вивіз з території м. Вишневе, вул. Київська, 4, частину орендованого обладнання відповідно до договору № ВК/А/235/380 від 02.10.2018, укладеного між ТОВ «Аргус Девелопмент» та позивачем, на підставі акту прийому-передачі від 31.12.2018 (Т. І, а.с. 67), решта - обладнання в кількості 13 позицій (спірна частина щодо якої заявлено вимоги про стягнення збитків) згідно з актом прийому-передачі від 29.10.2018 (Т. І, а.с. 155), на підставі договору оренди обладнання № ВК/А/235/380 від 02.10.2018, передана в оренду ТОВ «Аргус Девелопмент», який є власником будівельного майданчика за адресою: м. Вишневе, вул. Київська, 4.

Як зазначено вище, відповідно до акту прийому-передачі від 31.12.2018 ТОВ «Аргус Девелопмент» повернуло відповідачу 13 позицій орендованого обладнання, а згідно з актом від 15.03.2019 - залишки обладнання, а саме: 9 позицій.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач в порушення вимог п. 3.7.2 договору не склав акту прийому дефектного товару в день повернення обладнання, в якому було б зафіксовано відсутність обладнання, тобто 29.10.2018, ні упродовж 3-х робочих днів після вилучення обладнання з будівельного майданчика в м. Вишневе. Як вбачається з матеріалів справи, позивач акт прийому дефектного товару склав 14.11.2018, коли фактично частина обладнання уже була передана в оренду іншій особі (ТОВ «Аргус Девелопмент») згідно з договором оренди обладнання № ВК/А/235/380 від 02.10.2018. Доказів на спростування вищевикладених висновків суду позивачем (апелянтом) не подано. Крім того, судова колегія зазначає, що копія товарно-транспортна накладної від 14.11.2018 як і договору від 07.11.2018, на які покликається апелянт, є не засвідченими належним чином, водночас суд вказує, що з цих документів не вбачається яке саме обладнання було вивезене ФОП Данилевським ОСОБА_1 з м. Вишневе.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у вигляді нестачі елементів обладнання, яке було предметом договору оренди від 31.01.2018.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2019 у справі № 909/116/19 не підлягає скасуванню.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Вірамакс», м. Одеса за вих. № 183/04 від 25.04.2019 відмовити.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2019 у справі № 909/116/19 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за апеляційну скаргу, покласти на скаржника.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Зварич О.В.