ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1716/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ПП "Голден-Фарм", м. Київ
до ТОВ "Астат Фарм"
про стягнення коштів
за участю представників:

сторони не з*явились

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року до господарського суду звернулось Приватне підприємство "Голден-Фарм" (вул. Академіка Філатова, 10А, оф. 3/7 м.Київ, ) та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" (62472 Харківська обл., Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, 223 кім. 8-7, ) основний борг в сумі 89.234,26 грн. та судовий збір 1921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № 01/06/16-Я-58 від 01.07.2016 року в частині не оплати отриманого товару по видатковим накладним: 11212-10584 з датою поставки 24.03.2017 року, 22870-20771 з датою поставки 22.06.2017 року, 32006-22255 з датою поставки 11.09.2017 року, 33158-26433 з датою поставки 19.09.2017 року, 33521-26671 з датою поставки 25.09.2017 року, 33546-26674 з датою поставки 25.09.2017 року, 33596-26692 з датою поставки 25.09.2017 року, 34181-27096 з датою поставки 27.09.2017 року, 35085-27648 з датою поставки 04.10.2017 року, 37009-28893 з датою поставки 18.10.2107 року, 38002-29448 з датою поставки 25.10.2017 року, 38003-29449 з датою поставки 25.10.2017 року, 38004-29450 з датою поставки 25.10.2017 року, 38005-29451 з датою поставки 25.10.2017 року, 38006-29452 з датою поставки 25.10.2017 року, 38007-29453 з датою поставки 25.10.2017 року, 39289-30267 з датою поставки 03.11.2017 року, 39528-30363 з датою поставки 06.11.2017 року, 39570-30403 з датою поставки 06.11.2017 року, з датою поставки 09.11.2017 року, 40221-31009 з датою поставки 10.11.2017 року, 41731-32519 з датою поставки 21.11.2017 року, 41961-32696 з датою поставки 22.11.2017 року, 41962-32697 з датою поставки 22.11.2017 року, 44476-34277 з датою поставки 11.12.2017 року, 45250-35018 з датою поставки 13.12.2017 року, 45271-35025 з датою поставки 13.12.2017 року, 45593-35257 з датою поставки 15.12.2017 року, 45599-35263 з датою поставки 15.12.2017 року, 45922-35509 з датою поставки 18.12.2017 року, 47276-35440 з датою поставки 26.12.2017 року, 47277-36441 з датою поставки 26.12.2017 року, 47333-36500 з датою поставки 27.12.2017 року, 9746-5759 з датою поставки 05.03.2018 року, 11630-7299 з датою поставки 14.03.2018 року.

Ухвалою від 05.06.2019 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 24.06.2019 р. о 09:30. Ухвалою від 24.06.2019 р. розгляд справи було відкладено на 10:00 08.07.2019 р.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволені у повному обсязі з посиланням на наступне, що отриманий товар за договором поставки № 01/06/16-Я-58 віл 01.07.2016 року не був реалізований, а у відповідності до умов договору п. 6.2 та 6.3 такий товар підлягає поверненню і саме на позивачу лежить обов*язок щодо його вивезення. Крім того, як зазначає відповідача, частина товару на суму 21.707,11 грн. була вивезена позивачем у період з липня по вересень 2018 року, але заявником не була врахована ця сума при підрахунках заборгованості. ( а.с.60-61).

На виконання вимоги ухвали суду, позивачем був надісланий на адресу відповідача акт звірки взаєморозрахунків за період з 24.03.2017 року по 14.06.2019 року ( а.с.65-79) .

Ухвалою суду від 24.06.2019 року зобов*язано позивача надати до суду докази повернення товару відповідачем на підставі накладних від 03.07.2018 року на 3539,59 грн., 09.07.2018 року на 24.08 грн., 10.09.2018 року на 446,23 грн., 10.09.2018 року на 10146,79 грн., 19.09.2018 року на 44,28 грн., 21.09.2018 року на 7506,14 грн., пояснення щодо вивезення не проданого товару саме позивачем, звірити розрахунки щодо реалізованого товару станом на день пред*явлення позову, для чого позивачу з*явитися до відповідача та скласти акт звіряння, який надати до суду. ( а.с.84-86).

26.06.2019 року позивач надав відповідь на відзив в якому, заперечує проти тих обставин, що позивач не врахував при підготовці розрахунку суми боргу накладних за якими був повернутий товар від покупця. ( а.с.87-88).

Розглянувши матеріали справи , судом встановлено наступне .

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2016 року між Приватним підприємством " ГОЛДЕН-ФАРМ" (постачальник, позивач) та ТОВ" АСТАТ ФАРМ" (покупець, відповідач) був підписаний договір поставки №01/06/16-я-58 ( а.с.12-15).

Згідно з п. 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку, на умовах і в строки, передбачені даним договором поставки поставляти та передавати у власність покупця визначений цим Договором товар , а Покупець зобов*язався приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. Найменування, одиниця виміру, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення ( асортимент, сортамент, номенклатура ) визначаються специфікацією, що є додатком № 1 до даного Договору, яка підписується сторонами та являється невід*ємною частиною Договору. ( п.1.2 договору). Сторони погодили, що поставка партії товару вважається виконаною в момент передачі партії товару Покупцю.

В силу ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вказано у ч. 1 ст. 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

Аналіз приписів статті 655, частини 1 статті 697 ЦК України дозволяє дійти висновку, що обов`язком продавця є передання товару у власність покупцеві, який у свою чергу зобов`язується сплатити за товар певну грошову суму. Отже, правовідносини купівлі-продажу зумовлюють перехід права власності на товар від продавця до покупця в момент передання товару покупцеві; при цьому, законодавцем визначено можливість збереження товару за продавцем до оплати товару або настання інших обставин, якщо про таке сторони домовилися при укладенні договору купівлі-продажу.

Умови договору щодо порядку проведення розрахунків передбачені розділом 5 Договору № 01/06/16-я -58 від 01.07.2016 року.

Згідно вказаного розділу сторони погодили наступний порядок оплати за кожну поставлену партію товару , а саме по мірі реалізації, один раз в 30 днів, після реалізації Покупцем поставленого товару третім особам ( п. 5.1 договору). Оплата здійснюється шляхом переказу Покупцем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, що визначений у даному договорі або внесення грошових коштів у касу Постачальника. ( п. 5.2 договору). Оплата здійснюється Покупцем на підставі даного Договору та відповідно до видатково-прибуткової накладної, за якою передався товар. При здійснені платежу Покупець обов*язково повинен вказати у платіжному дорученні номер та дату даного договору, номер та дату відповідної видатково-прибуткової накладної ( п. 5.3 договору). Разом з тим, сторони погодили, що Покупець надає Постачальнику звіт про реалізований товар кожні 30 днів з моменту здійснення першої поставки за даним договором фактом, або електронною поштою ( п. 5.4 договору). Також, сторони передбачили, що граничним терміном реалізації товару являється 90 діб, після чого поставлений, але не реалізований товар підлягає поверненню за рахунок Постачальника . З настанням строку, передбаченого п. 6.1 даного Договору, Постачальник зобов*язався здійснити повернення товару у 5(п*яти) денний строк. Покупець додатково зобов*язався сповістити Постачальника про настання граничного терміну реалізації товару шляхом направлення письмового повідомлення по факту чи електронною поштою, за електронною адресою Постачальника, що визначено у п. 2.1 Договору.

В той же час сторони погодили, що право власності на товар переходить до покупця в момент приймання по якості і кількості на складі покупця, що підтверджується підписанням товарно-транспортної накладної на Товар. Товарно-транспортні накладні підписані сторонами без зауважень та застережень.

Отже, сторони погодили перехід права власності на поставлений позивачем товар до відповідача-покупця в момент прийняття ним товару від позивача-постачальника, що передує діям відповідача щодо оплати вартості поставленого йому позивачем товару, що здійснюється на підставі видаткової - прибуткової накладної, за якою отримувався товар (п. 5.3 договору).

Відтак, обов`язок відповідача-покупця оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу закону (статей 655, 692, 712 ЦК України, ч. 1 ст. 265 ГК України) з урахуванням граничного терміну реалізації 90 діб, після чого поставлений товар як не реалізований підлягає поверненню.

Щодо посилань відповідача на не доведеність обставин виконання позивачем обов`язку щодо стосується не вивезення товару як не реалізованого, то судом встановлено, що не реалізований товар був вивезений позивачем в період з липня по вересень 2018 року, та врахований як такий, що не підлягає оплаті відповідачем.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

За висновками суду, всупереч вимог ст.ст.13, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України відповідачем відповідних допустимих доказів в підтвердження обставин, викладених у відзиві на позов до матеріалів справи не надано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за поставлений товар, по даному договору, здійснюється покупцем за встановленим граничним терміном що становить 90 діб, після чого поставлений, але не реалізований товар підлягає поверненню. В даному випадку, відповідач отримав продукцію за наступними по видатковим накладним: 11212-10584 з датою поставки 24.03.2017 року, 22870-20771 з датою поставки 22.06.2017 року, 32006-22255 з датою поставки 11.09.2017 року, 33158-26433 з датою поставки 19.09.2017 року, 33521-26671 з датою поставки 25.09.2017 року, 33546-26674 з датою поставки 25.09.2017 року, 33596-26692 з датою поставки 25.09.2017 року, 34181-27096 з датою поставки 27.09.2017 року, 35085-27648 з датою поставки 04.10.2017 року, 37009-28893 з датою поставки 18.10.2107 року, 38002-29448 з датою поставки 25.10.2017 року, 38003-29449 з датою поставки 25.10.2017 року, 38004-29450 з датою поставки 25.10.2017 року, 38005-29451 з датою поставки 25.10.2017 року, 38006-29452 з датою поставки 25.10.2017 року, 38007-29453 з датою поставки 25.10.2017 року, 39289-30267 з датою поставки 03.11.2017 року, 39528-30363 з датою поставки 06.11.2017 року, 39570-30403 з датою поставки 06.11.2017 року, з датою поставки 09.11.2017 року, 40221-31009 з датою поставки 10.11.2017 року, 41731-32519 з датою поставки 21.11.2017 року, 41961-32696 з датою поставки 22.11.2017 року, 41962-32697 з датою поставки 22.11.2017 року, 44476-34277 з датою поставки 11.12.2017 року, 45250-35018 з датою поставки 13.12.2017 року, 45271-35025 з датою поставки 13.12.2017 року, 45593-35257 з датою поставки 15.12.2017 року, 45599-35263 з датою поставки 15.12.2017 року, 45922-35509 з датою поставки 18.12.2017 року, 47276-35440 з датою поставки 26.12.2017 року, 47277-36441 з датою поставки 26.12.2017 року, 47333-36500 з датою поставки 27.12.2017 року, 9746-5759 з датою поставки 05.03.2018 року, 11630-7299 з датою поставки 14.03.2018 року ( а.с. 21-57). Тобто, на день звернення з позовом, станом на 04.06.2019 року термін реалізації товару закінчився.

Як вже було зазначено , факт виконання позивачем договірних зобов`язань щодо поставки відповідачу товару та прийняття його відповідачем на загальну суму 89.234,26 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств, за відповідний період.

Суд зазначає, що видаткова накладна є одним із видів первинних документів. Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні бухгалтерські документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дослідивши матеріали справи суд встановив , що надані позивачем видаткові накладні засвідчують встановлений факт здійснення спірної господарської операції та договірних відносин, а тому у відповідача виник обов`язок з проведення розрахунку за поставлений позивачем товар.

Таким чином, за висновком суду, відповідач мав сплатити вартість товару, отриманого від позивача за вказаними видатковими накладними у встановлений договором строк.

Згідно п. 5.4. Договору, Покупець зобов*язався надавати звіти про реалізований товар кожні 30 днів з моменту здійснення першої поставки. Матеріали справи не містять вказаних звітів.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (пункт 1 та пункт 5 статті 692 Цивільного Кодексу України).

Таким чином, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 89.234,26 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

За таких обставин, виходячи з того, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, враховуючи, що заперечення відповідача проти позову є необґрунтованими, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 89.234,26 грн. підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" ( 62472, Харківська обл., Харківський район , м. Мерефа, вул.Дніпропетровська, 223, кім. 8-7, код ЄДРПОУ 38117651) на користь Приватного підприємства "Голден - Фарм" ( вул.Академіка Філатова, 10А, оф. 3/7, м.Київ, ) основний борг в сумі 89.234,26 грн. та судовий збір в сумі 1.921,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано

Повне рішення складено "22" липня 2019 р.

Суддя Л.С. Лаврова