ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/747/19

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Комунального підприємства Фастівської міської ради Фастівська житлово-експлуатаційна контора, Київська обл., м. Фастів

про стягнення 20 473 грн. 86 коп.

Представники сторін:

Позивача Орел С.С.;

Відповідача Осінська Л.М.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 20 473 грн. 86 коп., з яких: 7 305 грн. 88 коп. борг; 5 656 грн. 40 коп. пеня; 1 390 грн. 34 коп. 3% річних; 6 121 грн. 24 коп. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було поставлено газ за договором купівлі-продажу природного газу № 2597/15-ТЕ-17 від 30.12.2014 року відповідачу, проте останній не розрахувався за поставлений газ в строки визначені п. 6.1. договору, в зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача борг та штрафні санкції.

Ухвалою суду від 24.05.2019 року задоволено заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13 253 грн. 99 коп., з яких: 5 656 грн. 40 коп. пеня, 1 453 грн. 19 коп. 3% річних, 6 144 грн. 40 коп. інфляційні втрати.

Відповідач заперечує посилаючись на те, що згідно графіку погашення заборгованості за спожитий природний газ сума боргу була реструктуризована до 2 020 року, а на реструктуризовану заборгованість не нараховується неустойка (штраф, пеня) проценти річних та інфляційні втрати згідно ЗУ "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". Борг на день розгляду справи погашено достроково, а тому штрафні санкції нараховано безпідставно.

Позивач заперечує проти відзиву на позов, оскільки наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2014 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та КП Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2597/15-ТЕ-17, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В обґрунтування заявленого позову ПАТ «НАК «Нафтогаз України» посилається на те, що на виконання умов договору Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 48 391 грн. 31 коп., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, копії яких містяться в матеріалах справи, проте, як зазначає позивач, відповідач прийняті обов`язки за договором в частині оплати вартості поставленого газу належним чином не виконав, провівши остаточні розрахунки за поставлений газ з порушенням строку, погодженого сторонами, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача борг, пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що здійснював розрахунки згідно погодженого сторонами графіку погашення заборгованості за спожитий природний газ та станом на дату звернення з позовом до суду розрахувався за газ, переданий за Договором №2597/15-ТЕ-17 від 30.12.2014 року в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками по рахунку та платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивачем невірно були нараховані штрафні санкції та пеня за період з 17.02.2015 року по 20.04.2018 року, оскільки відповідач повністю розрахувався за природний газ 16.08.2018 року, в зв`язку з чим позивачем було здійснено розрахунок штрафних санкцій станом на дату остаточного погашення боргу.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та пояснення сторін суд зазначає, що позивач знав та погодився із графіком погашення заборгованості, відповідач погасив заборгованість достроково, тому суд вважає, що нараховані штрафні санкції не підлягають задоволенню, а також, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на позивача витрати понесені в зв`язку зі сплатою судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 18.07.2019 року.

Суддя Л.Я. Мальована