ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2019 р. Справа№ 910/754/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Петренко П.І. - адвокат

від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019, повний текст якого складений 26.03.2019

у справі № 910/754/19 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Люмах»

про стягнення 407757,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 366 737,50 грн. за надані за договором надання послуг № 06/09/18 від 06.09.2018, але неоплачені послуги, пені в сумі 37 864,54 грн. та 3 % річних в сумі 3 155,38 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2019, повний текст якого складений та підписаний 26.03.2019, у справі № 910/754/19 у задоволенні позовних вимог відмолено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт надання відповідачу послуг спеціальними машинами та механізмами на заявлену до стягнення суму.

Суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив, що :

- скан-копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №126 від 12.09.2018, № 126 від 12.09.2018 та № 133 від 18.09.2018 містять підпис та печатку відповідача, в графі затверджено підпис та печатка відповідача відсутні;

- копії видаткових накладних №94 від 10.09.2018, № 96 від 11.09.2018 сторонами не підписані, печатками товариств не скріплені, що не дає змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції від імені відповідача;

- копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг), видаткові накладні № 94 від 10.09.2018, № 96 від 11.09.2018 та рахунки на оплату, надані позивачем в копіях, складені на підставі договору №10/09/18 від 10.09.2018;

- скан-копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №126 від 12.09.2018, № 126 від 12.09.2018 та № 133 від 18.09.2018 не містять прізвища особи відповідальної за здійснення господарської операції від імені відповідача та будь-яких даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції з боку відповідача, тобто обов`язкових реквізитів первинних документів як є підставою для бухгалтерського обліку, а відтак, враховуючи заперечення відповідача щодо підписання ним вказаних актів, такі акти не можуть бути прийняті судом як належні та достатні докази по справі;

- матеріли справи не містять доказів направлення відповідачем на адресу позивача актів здачі-приймання робіт (надання послуг) у спосіб погоджений сторонами в пункті 11.7. спірного договору, а саме направленням поштою описом вкладення або вручення під особистий розпис уповноваженої особи відповідача;

- за змістом п.4.1 спірного договору решта суми оплати за послуг сплачується після підписання сторонами акту наданих послуг та первинних документів (товарно-транспортних накладних, і подорожніх листів тощо), проте матеріали справи не містять, та позивачем суду не надано, доказів направлення відповідачу товарно-транспортних накладних та подорожніх листів;

- надана позивачем заява свідка ОСОБА_1 від 11.03.2019 не підтверджує факту надання позивачем відповідачу спірних послуг оскільки з її змісту не можливо встановити які саме роботи (послуги) виконувались свідком, в який період здійснювалось виконання робіт, який саме обсяг виконаних робіт, а також не зазначено про те, що виконання послуг здійснювалось за договором №10/08/18, в той час як спірними у даній справі є послуги за договором №06/09/18.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначив про те, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування вказаної позиції позивач послався на те, що:

- з метою підтвердження позовних вимог 21.03.2019 представником позивача через канцелярію суду подано заяву про огляд електронної пошти у задоволенні якої суд першої інстанції необґрунтовано відмовив чим обмежив позивача у справедливому правосудді;

- судом першої інстанції не застосовані норми матеріального права, передбачені ст.ст. 6, 7 ЦК України та ст.ст. 3, 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»;

- суд першої інстанції при наявних у нього сумнівах до показань свідка ОСОБА_1 не викликав його для допиту, що свідчить про небажання суду прийняти обґрунтоване рішення з дотримання норм процесуального закону.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі № 910/754/19, зупинено дію оскаржуваного рішення, справу призначено до розгляду на 18.06.2019.

Розгляд справи відкладався, в засідання суду оголошувалась перерва.

Під час розгляду справи позивачем до суду апеляційної інстанції подані:

- заява про огляд електронної пошти в якій позивач просить оглянути електронне листування між позивачем та відповідачем, що міститься в електронній пошті позивача - , для огляду електронного листування залучити свідка - головного бухгалтера позивача ОСОБА_2 ;

- клопотання про виклик для допиту свідка в якому позивача просить викликати та допитати у якості свідка ОСОБА_1 .

У задоволенні вказаних клопотань колегією суддів відмовляється з підстав, які будуть викладені нижче.

Станом на 18.07.2018 до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та інших клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідач представників в жодне судове засідання не направив, про причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач зазначав, що у вересні 2018 року він надіслав на електронну пошту відповідача проект договору №06/09/18 надання послуг (далі Договір), а 07.09.2019 відповідач з електронної пошти надіслав позивачу скан-копію Договору з підписом та печаткою, в підтвердження чого позивач надав скріншот екрану з зображенням надісланого файлу.

За умовами наданого позивачем Договору:

- позивач зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати послуги спеціальними машинами та механізмами, а відповідача зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплати надані послуги (п. 1.1);

- послуги за цим договором надаються Ресайклер WIRTGEH WR 240 та послуги з доставки даної техніки (п. 1.2);

- ціна договору складається з вартості послуг, наданих в межах строку дії Договору, відповідно до актів наданих послуг; вартість надання послуг Ресайклер WIRTGEH WR 240 за 1 кв.м. складає 45,00 грн. з ПДВ за умови не менше 11 000 кв.м.; вартість надання послуг з доставки техніки складає 100 грн. на 1 км (п.п. 3.1, 3.2, 3.3);

- розрахунки за надані послуги проводяться шляхом сплати на розрахунковий рахунок позивача, 30% передоплата на підставі виставленого рахунку, решта суми сплачується після підписання сторонами акту наданих послуг та первинних документів (товарно-транспортних накладних, і подорожніх листів тощо) (п. 4.1);

- відповідач зобов`язується остаточно розрахуватися з позивачем за надані послуги протягом п`яти календарних днів з моменту отримання від позивача документів відповідно до п. 4.1 Договору (п. 4.2);

- після надання послуг між сторонами оформлюється відповідний акт наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін (п. 5.1);

- позивач готує акт наданих послуг та передає його відповідачу. Відповідач у 5-ти денний термін від дня отримання акту зобов`язаний направити виконавцю підписаний із свого боку акт наданих послуг або надати письмову мотивовану відмову від прийняття послуг. По закінченні 5-ти денного терміну, у випадку неповернення акту надання послуг й ненадання мотивованої відмови акт вважається підписаним, а послуги таким, що прийнятті відповідачем (п. 5.2);

- в разі порушення строків оплати послуг, відповідач на вимогу позивача зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення та штраф 10 % від вартості таких послуг (п. 7.3.5);

- листи, повідомлення, інші документи від відповідача вважаються направленими, якщо вони направлені поштою описом вкладення на адресу позивача або вручені під особистий розпис уповноваженої особи позивача (п. 11.7);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2018 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1).

Як підтверджено наявною в матеріалах справи банківською випискою, 12.09.2018 відповідач здійснив авансовий платіж у розмірі 100 000,00 грн. з призначенням платежу: «авансовий платіж за надання робіт будівельної техніки», а 18.10.2018 - на суму 150 000,00 грн. з призначенням платежу: «аванс за послуги ресайклеру».

12.09.2018 позивач надіслав на електронну пошту відповідача рахунки на оплату № 58 від 12.09.2018, № 59 від 12.09.2018 року та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 125 від 12.09.2018, № 126 від 12.09.2018 (на суму 80 000,00 грн. за надання послуг з перевезення техніки та на суму 292 500,00 грн. за послуги Ресайклера WIRTGEH WR 240 відповідно).

18.09.2018 позивачем на електронну пошту відповідача надіслані рахунок на оплату № 65 від 18.09.2018 та акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 133 від 18.09.2018 на суму 244 237,50 грн. за послуги Ресайклера WIRTGEH WR 240.

09.10.2018 позивач надіслав на електронну пошту відповідача видаткові накладні №94 від 10.09.2018, № 96 від 11.09.2018; акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 125 від 12.09.2018, № 126 від 12.09.2018.

10.10.2018 на електронну пошту позивача надійшли скан-копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 125 від 12.09.2018, № 126 від 12.09.2018, № 133 від 18.09.2018.

Згідно із відомостями, зазначеними у заяві свідка ОСОБА_2 від 16.01.2019, у зв`язку з помилкою допущеною головним бухгалтером ОСОБА_2 у рахунках на оплату № 58 від 12.09.2018, № 59 від 12.09.2018, № 65 від 18.09.2018 та актах здачі-приймання робіт (надання послуг) № 126 від 12.09.2018, № 126 від 12.09.2018 та № 133 від 18.09.2018 було не вірно вказано реквізити договору.

Загальна вартість послуг згідно із актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №126 від 12.09.2018, № 126 від 12.09.2018 та № 133 від 18.09.2018 становить 616 737,50 грн., в той час оплаченими є лише послуги на суму 250 000,00 грн., відтак заборгованість відповідача за спірні послуги становить 366 737,50 грн.

З огляду на вказані обставини позивач просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 366 737,50 грн., пеню в сумі 37 864,54 грн. та 3 % річних в сумі 3 155,38 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечив зазначивши про те, що 06.09.2018 він дійсно направив позивачу скановану копію Договору підписаного зі сторони відповідача, проте на даний час так і не отримав оригінал Договору, на виконання Договору відповідач здійснив авансовий платіж в сумі 250 000,00 грн., проте, окрім направлення відповідачу рахунків № 58 від 12.09.2018 та № 65 від 18.09.2018, інших дій на вчинення Договору здійснено не було, позивач послуги відповідачу не надавав та відповідач в свою чергу, актів приймання-передачі послуг не підписував.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судовою колегією встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи роздруківок з електронної пошти сторін, відповідач направив на електронну пошту позивача скан-копію Договору скріплену його підписом та печаткою.

Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами. (ч. 1 ст. 208 ЦК України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Враховуючи відсутність заперечень як позивач, так і відповідача щодо укладення Договору, колегія суддів вважає доведеним факт його укладення.

Предметом Договору є надання позивачем відповідачу послуг спеціальними машинами та механізмами, а саме: Ресайклер WIRTGEH WR 240 та послуги з доставки даної техніки.

Водночас умовами Договору які є обов`язковими для сторін встановлено таке:

- після надання послуг між сторонами оформлюється відповідний акт наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін;

- обов`язок щодо складення такого акту покладений на позивача, який передає його відповідачу;

- відповідач у 5-ти денний термін від дня отримання акту зобов`язаний направити позивачу підписаний із свого боку акт наданих послуг або надати письмову мотивовану відмову від прийняття послуг;

- по закінченні 5-ти денного терміну, у випадку неповернення акту надання послуг й ненадання мотивованої відмови акт вважається підписаним, а послуги такими, що прийнятті відповідачем.

При цьому умови Договору не встановлюють обов`язок позивача наплавляти відповідачу листи, повідомлення, інші документи поштою описом вкладення на адресу позивача або вручати їх під особистий розпис уповноваженої особи позивача оскільки п. 11.7 Договору встановлює такий порядок направлення кореспонденції лише для відповідача.

З матеріалів справи слідує, що акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №126 від 12.09.2018, № 126 від 12.09.2018 та № 133 від 18.09.2018 на загальну суму 616 737,50 грн. були направлені позивачем відповідачу на електронну пошту .

На вказану адресу позивачем направлявся проект Договору для підписання проти отримання його відповідач не заперечує та вказана адреса зазначена як електронна адреса відповідача у Договорі проти факту підписання якого він також

не заперечує.

Водночас зазначення в актах здачі-приймання робіт (надання послуг), видаткових накладних та рахунків на оплату, те, що вони складені не на виконання умов Договору, а на підставі договору поставки №10/09/18 від 10.09.2018 на думку колегії суддів є технічною помилкою та не може вплинути на правовідносини сторін, оскільки зі змісту всіх вищевказаних документів можна дійти висновку про те, що вони складені не на виконання умов договору поставки, а на виконання саме договору надання послуг.

Вказане підтверджується також заявою свідка ОСОБА_2 від 16.01.2019.

Отже, факт направлення позивачем відповідачу для підписання актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №126 від 12.09.2018, № 126 від 12.09.2018 та № 133 від 18.09.2018 за Договором на загальну суму 616 737,50 грн. є доведеним.

Водночас відповідач, у встановлені Договором строки вказані акти не підписав не надавши при цьому мотивованої відмови від її підписання шляхом направлення такої відмови поштою описом вкладення на адресу позивача або вручення їх під особистий розпис уповноваженої особи позивача, а відтак, в силу приписів п. 5.2 Договору акти на загальну суму 616 737,50 грн. акт вважається підписаним, а послуги такими, що прийняті відповідачем.

При цьому колегія суддів зазначає про те, що за змістом п.п. 4.1, 4.2 Договору відповідач зобов`язується остаточно розрахуватися з позивача за надані послуги протягом п`яти календарних днів з моменту отримання від позивача документів відповідно до п.4.1 Договору в якому вказано про те, що решта суми сплачується після підписання сторонами акту наданих послуг та первинних документів (товарно-транспортних накладних, і подорожніх листів тощо).

Водночас підписання сторонами подорожніх листів не є можливим, товарно-транспортні накладні щодо спірних послуг складені бути не можуть, а відсутність доказів направлення позивачем відповідачу подорожніх листів не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку оплатити надані послуги.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За правилами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Матеріали справи містять банківські виписки: від 12.09.2018 відповідач здійснив авансовий платіж у розмірі 100 000,00 грн. з призначенням платежу: «авансовий платіж за надання робіт будівельної техніки» та від 18.10.2018 - на суму 150 000,00 грн. з призначенням платежу: «аванс за послуги ресайклеру».

Доказів виконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг на загальну суму 366737,50грн. (616 737,50грн.- 250 000грн) в порядку та в строки, встановлені Договором, матеріали справи не містять, а відтак вказані вимоги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні цих вимог скасуванню.

З огляду на обставини, які встановлені вище, а саме доведеність наявності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу, у задоволенні заяви позивача про огляд електронної пошти та клопотання про виклик для допиту свідка колегією суддів відмовляється оскільки задоволення таких клопотань та заяви жодним чином не впливає на вирішення спору сторін по суті і, фактично, призведе лише до затягування розгляду цієї справи в суді.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 37 864,54 грн. та 3 % річних в сумі 3 155,38 грн. слід зазначити таке.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

В силу ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем обов`язку з оплати наданих за Договором у спірний період послуг, є підстави для застосування встановленої Договором та законодавством відповідальності.

Згідно з п.7.3.5 Договору в разі порушення строків оплати послуг, відповідач на вимогу позивача зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення та штраф 10 % від вартості таких послуг.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасного виконання відповідачем свого обов`язку оплатити надані позивачем послуги, позивач відповідно до умов Договору та приписів ст. 625 ЦК України має право нарахувати на прострочену суму грошових зобов`язань пеню та 3 % річних та звернутися за їх стягненням до суду.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 37 864,54 грн. та 3% річних в сумі 3 155,38 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції мали місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі № 910/754/19 підлягає скасуванню, позов задовольняється повністю.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, а також підстави скасування судового рішення, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» задовольняється повністю.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі, а саме, витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Щодо витрат Постачальника на правову допомогу колегія суддів зазначає наступне.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму понесених судових витрат до яких позивач згідно з наданим ним розрахунком включає й витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

На підтвердження факту понесення таких витрат позивачем надані договір про надання правової допомоги № 02/19 від 16.01.2019 укладений з адвокатом Петренко П.І., додаткову угоду № 1 до вказаного договору від 17.01.2019, акт приймання-передачі наданих правових послуг від 18.01.2019, копія платіжного доручення № 17 від 17.01.2019 на суму 5 000,00 грн.

Частина 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною 2 ст. 161 ЦК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Отже, за приписами Господарського процесуального кодексу України попередній (орієнтовний) розрахунок суми всіх судових витрат, в тому числі і витрат на надання правової допомоги, позивач мав подати разом з позовом, що ним і було зроблено.

Згідно з приймання-передачі наданих правових послуг від 18.01.2019 Адвокат на виконання умов вищевказаного договору надав такі правові послуги:

- опрацювання первинних документів з визначенням правової позиції для підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості, вартість послуг становить 1 000,00 грн.;

- підготовка та надіслання (подання) до суду позовної заяви про стягнення заборгованості, вартість послуг становить 3 000,00 грн.;

- представництво інтересів в суді; вартість послуг становить 1 000,00 грн.;

Факт сплати позивачем вказаних сум на користь адвоката підтверджується копією платіжного доручення № 17 від 17.01.2019 на суму 5 000,00 грн.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем до суду не подавалося.

Враховуючи те, що за результатами розгляду апеляційної скарги у справі № 910/754/19 судом апеляційної інстанції позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу доповім в сумі 5 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі № 910/754/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі № 910/754/19 скасувати.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Люмах» (04201, м. Київ, вул. Полярна, 19, офіс 5, ідентифікаційний код 41275385) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Олега Онікієнка, 2/1, ідентифікаційний код 39810010) основний борг в сумі 366 737 (триста шістдесят шість тисяч сімсот тридцять сім) грн. 50 коп., пеню в сумі 37 864 (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 54 коп., 3 % річних в сумі 3 155 (три тисячі сто п`ятдесят п`ять) грн. 38 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 15 290 (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто) грн. 90 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

5. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

7. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/754/19.

Повний текст постанови складено: 18.07.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

Є.Ю. Пономаренко