ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/901/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", Київська область, місто Обухів
до 1. Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк", Харківська область, Сахновщинський район, селище міського типу Сахновщина 2. Фізичної особи ОСОБА_1 , Харківська область, Сахновщинський район, селище Гришівка
про стягнення 2 954 371,67 грн.
за участю представників:

позивача - Білецька Н.С. довіреність б/н від 01.10.2019;

відповідача 1 - не з`явився;

відповідача 2 - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом про солідарне стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" (відповідач 1) та Фізичної особи Мельник Олександра Адамовича (відповідач 2) суми основної заборгованості за Договором поставки № 143/17-ЛЗ від 18 жовтня 2017 року в розмірі 2 227 712,93 грн., відсотків за користування грошовим кредитом в розмірі 23 891,61 грн., пені в розмірі 123 042,99 грн., штрафу в розмірі 445 542,59 грн., 36 % річних в розмірі 123 042,99 грн. та інфляційних в розмірі 11 138,56 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідачів судові витрати: витрати зі сплати судового збору в розмірі 44 315,58 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.04.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" прийнято і відкрито провадження у справі № 922/901/19; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 27.05.2019 підготовче провадження у справі № 922/901/19 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 червня 2019 року.

В судовому засіданні 10.06.2019 у справі № 922/901/19 оголошено перерву до 08 липня 2019 року о 15:30 годині, на підставі статті 216 Господарського процесуального кодексу України. Відповідну ухвалу занесено до протоколу від 10 червня 2019 року.

Приватне сільськогосподарське підприємство "Маяк" та Фізичну особу ОСОБА_1 повідомлено про перерву в судовому засіданні ухвалою суду від 11.06.2019, в порядку частини другої статті 120 ГПК України.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 08.07.2019, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" та ОСОБА_1 в судове засідання 08.07.2019 не з`явилися, про причини неявки не повідомляли; відзив на позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" до суду не подали.

Про дату, час та місце проведення судового засідання у справі № 922/901/19 відповідачів повідомлено належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень - копії ухвали суду від 11.06.2019 (за вих. № 014577), якою Приватне сільськогосподарське підприємство "Маяк" та Фізичну особу ОСОБА_1 повідомлено про перерву в судовому засіданні до 08.07.2019.

Враховуючи принцип диспозитивності та право сторін на власний розсуд розпоряджатись своїми правами, в тому числі брати участь в судовому засіданні; з огляду на те, що неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до приписів частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи по суті, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи, визначені частиною другою статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу № 922/901/19 за відсутності представників відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (Постачальник) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Маяк" (Покупець) укладено Договір поставки № 143/17-ЛЗ, за умовами якого в строки, визначені Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену Договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов Договору.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що найменування Товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки Покупцю та базис поставки, порядок та термін оплати Товару, та нарахованих відсотків, інші умови, визначені в Додатках до Договору та у видаткових накладних, які є невід`ємною його частиною.

Згідно пункту 2.1. загальна сума Договору становить загальну вартість Товару, визначену із врахуванням вимог п.п. 2.2-23 Договору, що передається за цим Договором та сума належних до сплати відсотків за користування товарним кредитом. Вартість товару вказується у Додатках до Договору та у видаткових накладних, складених на підставі цього Договору. Ціна Товару встановлюється у гривнях і відображається в Додатках до Договору. Вартість тари, упакування та маркування Товару включена до ціни Товару.

Відповідно до пункту 2.4. Договору Покупець проводить розрахунки з Постачальником на умовах внесення оплати вартості (ціни) Товару, визначеної із врахуванням вимог п.п. 2.2-2.3, у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в розмірах, вказаних в Додатках до Договору шляхом перерахування коштів в національній валюті на поточний рахунок Постачальника, вказаний в даному Договорі або в рахунку на оплату вартості Товару. Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок Постачальника, вказаного в тексті цього Договору.

Товар, що був переданий Покупцю в межах цього Договору тільки згідно накладних (без укладення додатків), підлягає повній оплаті з врахуванням умов п.п. 2.2 - 2.4 цього Договору, не пізніші 01 грудня поточного року. Якщо Договір укладений в період з 30 листопада по 31 грудня поточного року, то Товар, що був переданий Покупцю в межах цього Договору тільки згідно накладних (без укладення додатків), підлягає повній оплаті з врахуванням умов п.п. 2.2 - 2.4 цього Договору, не пізніше 01 грудня наступного року. Номенклатура, асортимент та кількість фактично поставленого Товару визначається у видаткових накладних. Сплачена авансова частина зараховується в оплату Товару, який було поставлено в першу чергу (п. 2.5. Договору).

Згідно пунктів 2.6. та 2.7. Договору за користування товарним кредитом, якщо інше не передбачено Додатком до Договору, Покупець сплачує на користь Постачальника відсотки, розмір яких передбачений Додатком до Договору. Сума відсотків підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Податок на додану вартість додається до нарахованої суми відсотків та підлягає обов`язковій оплаті Покупцем. Строк користування товарним кредитом починається з дня, передбаченого Додатком до Договору, але не раніше дня, наступного за днем отримання Товару Покупцем, та закінчується в день розрахунку Покупцем за поставлений Товар.

Пунктом 2.11. Договору сторони погодили, що відсотки за користування товарним кредитом, нараховуються Постачальником відповідно до п. 2.6 Договору. Щомісячно з 01 вересня поточного року, або в день повного розрахунку, якщо такий настав раніше, Постачальник складає акт нарахування відсотків за користування товарним кредитом. Даний акт надсилається Постачальником на адресу Покупця, що вказана в тексті цього Договору. Покупець зобов`язується підписати акт та повернути його протягом 1 робочого дня з дати отримання. У разі якщо підписаний акт не повертається Постачальнику, акт вважається схваленим та підписаним Покупцем. Сплата нарахованих відсотків відбувається одночасно з оплатою вартості (ціни) Товару, і зараховуються Постачальником відповідно до вимог п. 2.10.

Відповідно до пункту 2.12 Договору моментом переходу права власності на Товар від Постачальника до Покупця є дата складання видаткової накладної на Товар та/або, при необхідності, складання інших документів, що посвідчують факт передачі Товару Покупцю.

Додатками до Договору поставки № 143/17-ЛЗ від 18 жовтня 2017 року (том 1, арк.с. 20-33) сторонами було визначено номенклатурну групу товару, графік оплати, а також передбачено річну ставку відсотків - 1%.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору поставки № 143/17-ЛЗ від 18 жовтня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" передало у власність Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" продукцію на загальну суму (всього) 2 227 712,93 грн., що підтверджується видатковими накладними (том 1, арк.с. 36-51) без зауважень підписаними представниками та скріпленими печатками сторін:

- № 3019 від 28.03.2018 на суму 360 690,00 грн.;

- № 3022 від 28.03.2018 на суму 245 161,02 грн.;

- № 3023 від 28.03.2018 на суму 545 114,64 грн.;

- № 3025 від 28.03.2018 на суму 267 070,68 грн.;

- № 3255 від 29.03.2018 на суму 87 804,00 грн.;

- № 3262 від 29.03.2018 на суму 85 500,00 грн.;

- № 4075 від 30.03.2018 на суму 98 750,10 грн.;

- № 4055 від 30.03.2018 на суму 47 990,98 грн.;

- № 9950 від 24.04.2018 на суму 52 584,84 грн.;

- № 10006 від 24.04.2018 на суму 14 341,32 грн.;

- № 10012 від 24.04.2018 на суму 24 480,00 грн.;

- № 10016 від 24.04.2018 на суму 44 484,00 грн.;

- № 14902 від 10.05.2018 на суму 88 584,48 грн.;

- № 16382 від 21.05.2018 на суму 218 207,35 грн.;

- № 30288 від 25.06.2018 на суму 35 109,36 грн.;

- № 31152 від 06.07.2018 на суму 11 840,16 грн.

02 листопада 2018 року сторонами було складено та підписано Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018 - 02.11.2018, відповідно якого обороти за період та кінцеве сальдо (заборгованість відповідача) станом на 02.11.2018 складала 2 242 815,74 грн., з яких: 2 227 712,93 грн. - продаж та 15 102,81 грн. - відсотки за ТК (том 1, арк.с. 58).

Крім того, 26 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" та Приватним сільськогосподарським підприємством "Маяк" укладено Додаткову угоду до Договору поставки № 143/17-ЛЗ від 18 жовтня 2017 року (том 1, арк.с. 35), згідно якої сторони дійшли згоди перенести кінцевий розрахунок по договору поставки № 143/17-ЛЗ від 18.10.2017 до 31 січня 2019 року і, відповідно до цього, внести зміни до пункту 2.4 Договору, доповнивши його абзацом другим в наступній редакції: "Остаточний розрахунок Покупця за придбаний Товар відбувається згідно наступного графіка:

До 31 січня 2019 року - 2 227 712,93 грн. основного боргу; 15 102,81 грн. нарахованих відсотків за користування товарним кредитом; відсотки за користування товарним кредитом, які будуть нараховані станом на дату остаточного розрахунку за поставлений Товар.

Сторони домовились, що у випадку оплати Покупцем всієї суми заборгованості в строк до 31 січня 2019 року, до Покупця не буде застосована відповідальність, передбачена п. 7.2 Договору.".

Інші умови Договору Сторони домовились залишити без змін. Дана Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання повноважними представниками обох сторін та є невід`ємною частиною Договору.

Також з матеріалів справи вбачається, що сторонами було підписано Акти нарахування відсотків за користування товарним кредитом на суму 23 891,61 грн. (том 1, арк.с. 52-57):

- Акт № 35519 від 03.09.2018 на суму 10 635,17 грн.;

- Акт № 38232 від 01.10.2018 на суму 2 197,20 грн.;

- Акт № 40188 від 01.11.2018 на суму 2 270,44 грн.

- Акт № 187 від 11.01.2019 на суму 4 467,64 грн.;

- Акт № 630 від 04.02.2019 на суму 2 270,44 грн.

- Акт № 2355 від 11.03.2019 на суму 2 050,72 грн.

Однак, за твердженням позивача, Приватне сільськогосподарське підприємство "Маяк" у встановлений Додатковою угодою строк (до 31 січня 2019 року) зобов`язання щодо оплати отриманого Товару не виконало; жодних розрахунків за вищевказаними накладними, а також за актами нарахування відсотків за користування товарним кредитом проведено не було, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", яка складає 2 227 712,93 грн. основної заборгованості за Договором поставки № 143/17-ЛЗ та 23 891,61 грн. відсотків за користування грошовим кредитом.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за Договором, на суму основного боргу позивачем нараховано також пеню в розмірі 123 042,99 грн. штраф в розмірі 445 542,59 грн., 36 % річних в розмірі 123 042,99 грн. та інфляційні втрати в розмірі 11 138,56 грн. (згідно пункту 7.2. Договору поставки).

Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" до суду з даним позовом.

Також 18 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (Кредитор), Приватним сільськогосподарським підприємством "Маяк" (Боржник) та фізичною особою ОСОБА_1 (Поручитель) укладено Договір поруки № П/143/17-ЛЗ в порядку та на умовах якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником всіх грошових зобов`язань за Договором поставки № 143/17-ЛЗ від 18 жовтня 2017 року (основний договір).

Згідно пункту 1.2. Договору поруки у випадку порушення Боржником обов`язку за основним договором Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Розділом 3 Договору поруки "обсяг відповідальності поручителя" сторони погодили: Передбачений цим Договором обов`язок Поручителя перед Кредитором обмежується сумою зобов`язання Боржника за основним договором. Підписанням цього Договору Поручитель, без додаткового повідомлення Поручителя та без укладення окремої угоди, надає безумовну згоду на те, що у випадку збільшення обсягу обов`язку Боржника перед Кредитором за основним договором, відповідно збільшується обсяг обов`язку Поручителя перед Кредитором. Кредитор зобов`язаний повідомляти Поручителя про зміну обсягу обов`язку Боржника перед Кредитором шляхом вправлення письмової вимоги Поручителю виключно у випадку, передбаченому п. 4.1 даного Договору.

Поручитель несе відповідальність за сплату Боржником процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки (штрафу, пені) (п.п. 3.1. - 3.3. Договору).

Згідно пункту 4.1. Договору поруки Поручитель зобов`язаний у разі порушення Боржником обов`язку за основним договором, самостійно виконати зазначений обов`язок Боржника перед Кредитором на підставі письмової вимоги Кредитора в строк 3-х банківських днів, шляхом оплати грошових коштів на розрахунковий рахунок Кредитора, вказаний в даному Договорі.

Відповідно до пункту 6.1. Договору поруки цей Договір набуває чинності з дати його укладення і діє до моменту припинення поруки. Порука припиняється через 5 (п`ять) років з дати укладення даного Договору.

З матеріалів справи вбачається, що 26 березня 2019 року позивачем направлено на адресу ОСОБА_1 письмову вимогу сплати боргу за Договором поруки (за вих. № 2503/37 том 1, арк.с. 59-61), в якій, керуючись п.п. 1.2, 4.1. Договору вимагав від відповідача-2 сплатити 2 945 582,89 грн. боргу за Договором поставки.

Однак, позивач вказує, що Вимогу сплати боргу за Договором поруки залишено ОСОБА_1 без відповіді та без задоволення. Відтак, заборгованість за Договором поставки № 143/17-ЛЗ від 18 жовтня 2017 року підлягає стягненню з Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" та фізичної особи ОСОБА_1 в солідарному порядку.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно статей 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Окремим видом зобов`язання є договір поставки. Так, згідно з частинами першою, другою статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно приписів статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, відповідно також до статті 599 ЦК України та статті 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідачі в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростували, жодних доказів оплати отриманого Приватним сільськогосподарським підприємством "Маяк" за Договором поставки № 143/17-ЛЗ від 18 жовтня 2017 року товару у встановлений строк - до 31 січня 2019 року, не надали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" в частині солідарного стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" та фізичної особи ОСОБА_1 суми основної заборгованості в розмірі 2 227 712,93 грн. та відсотків за користування грошовим кредитом в розмірі 23 891,61 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами частини другої статті 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина перша статті 199 ГК України).

Відповідно також до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. Договору поставки № 143/17-ЛЗ від 18 жовтня 2017 року передбачено, що у випадках порушення умов даного Договору, Постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором. За порушення даних умов Договору Покупець:

а) сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання;

б) у випадку прострочення оплати більше ніж на 5 банківських днів, сплачує штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи неналежне виконання Приватним сільськогосподарським підприємством "Маяк" зобов`язань з оплати отриманої продукції у встановлений Договором термін, господарський суд доходить висновку про правомірність позовних вимог в частині застосування штрафних санкцій.

Відповідно також до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Пунктом 7.2. Договору поставки № 143/17-ЛЗ від 18 жовтня 2017 року також передбачено, що за порушення даних умов Договору Покупець: в) сплачує на користь Постачальника 36 (тридцять шість) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Перевіривши періоди та кожне нарахування окремо, суд встановив, що розрахунок штрафу в розмірі 445 542,59 грн. є арифметично вірним, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, нарахування пені, 36% річних та інфляційних втрат, хоча і не суперечать вимогам чинного законодавства, однак заявлені в розмірі більшому, ніж розраховано судом за допомогою системи "Ліга-Закон". Здійснивши самостійний розрахунок, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, суд зазначає, що арифметично правильними є нарахування: пені за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 122 766,83 грн., 36 % річних в розмірі 122 766,83 грн., інфляційні збитки в розмірі 11 113,56 грн.

В задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів 276,16 грн. пені, 276,16 грн. - 36 % річних та 25,00 грн. інфляційних збитків суд відмовляє, у зв`язку із безпідставністю відповідних нарахувань.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідачів та підлягає солідарному стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" пропорційно до суми задоволених вимог - в розмірі 44 306,92 грн.

Крім того, на виконання пункту 8 частини третьої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" надано також попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому зазначено витрати на професійну правову допомогу в розмірі 98 144,08 грн.

До закінчення судових дебатів представником позивача було зроблено заяву про надання доказів на підтвердження розміру понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На підставі наведеного, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу позивача будуть розглянуті та розподілені судом в порядку частини першої статті 221 Господарського процесуального кодексу України, за умови надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" до Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" та Фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" (місцезнаходження: 64501, Харківська область, Сахновщинський район, селище міського типу Сахновщина, вулиця Комарова, будинок 68; ) та Фізичної особи ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (місцезнаходження: 08702, Київська область, місто Обухів, вулиця Промислова, будинок 20; ) суму основної заборгованості в розмірі 2 227 712,93 грн., відсотки за користування грошовим кредитом в розмірі 23 891,61 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 122 766,83 грн., 36 % річних в розмірі 122 766,83 грн., інфляційні збитки в розмірі 11 113,56 грн., штраф в розмірі 445 542,59 грн. та судовий збір в розмірі 44 306,92 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "12" липня 2019 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/901/19