ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року м.Дніпро Справа № 904/739/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чус О.В., Вечірка І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019 (суддя Суховаров А.В.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу на загальну суму 23 079, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду із позовом, у якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" плату за користування вагонами у розмірі 12 951,96 грн., збір за зберігання вантажу у розмірі 10 127,04 грн., а також судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про затримку вагонів, що відбулась з вини відповідача, внаслідок чого позивачем нараховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, що підлягає стягненню з відповідача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2019 у даній справі позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" суму 12 951,96 грн. плати за користування вагонами, 10 127,04 грн. збору за зберігання вантажу, 1 920,00 грн. витрат по сплаті судового збору

Зазначене рішення мотивовано посиланням на те, що наявність вільних під`їзних колій на станції, за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржник зазначає, що постановою КМУ від 31.10.2018 № 938 було затверджено нову редакцію Статуту Позивача. Отже, додані до позовної заяви довіреності жодним чином не підтверджують наявність у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 права на підписання позовної заяви, оскільки за вказаними довіреностями на момент звернення із позовом до суду представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діють на підставі вже нечинної редакції Статуту ПАТ «Українська залізниця».

Судом першої інстанції взагалі не здійснено аналіз зайнятості колій на ст.Рядова на момент видачі наказу № 715. До того ж судом прийнято до уваги та враховано інформацію щодо зайнятості колій на ст.Рядова лише на підставі позовної заяви, не зважаючи на те, що дана інформація, в порушення ст.74 ГПК України, не підтверджена жодними доказами.

Згідно з п.12 Інструкції диспетчер в першу чергу має відправляти затримані поїзди згідно тих наказів, які було видано раніше. Проте, всупереч вказаним нормам під час дії наказу №715 (станція Рядова, діяв з 29.08.2018 03:05 год. по 30.08.2018 10:17 год.) по станції Рядова раніше відправлено поїзд, що було затримано пізніше за наказом № 716 (з 29.08.2018 15:15 год. до 30.08.2018 о 00:35 год).

Позивачем не зазначено жодних причин відправлення пізніше затриманих потягів за наказом № 716, раніше потягів, затриманих за наказом № 715. Тобто позивачем не зазначено жодних фактів підтверджений вини відповідача у зайнятості колій по станції Терни в періоди: за наказом № 715 - з 30.08.2018 00:35 год. до 30.08.2018 10:17 год., оскільки, як вбачається: з акту затримки вагонів № 208 згідно наказу № 716 30.08.2018 о 00:35 у позивача була можливість закінчити дію наказу М 715 та відправити затримані по станції Рядова вагони на станцію призначення ОСОБА_6 .

На думку скаржника, суд першої інстанції не врахував, що документи, згідно яких була нарахована плата за користування вагонами за наказом № 715 в період з 29.08.2018 о 03:05 год. по 30.08.2018 10:17 год. не відповідають дійсним обставинам, тому не мають доказової та юридичної сили.

Відповідач частково визнав позов і погодився з нарахуванням та стягненням плати за користування вагонами і збором за зберігання вантажу за наказом № 715 плата за користування вагонами складає 8285, 88 гри. (з ПДВ) (замість заявлених залізницею 12 951,96 грн.), збір за зберігання вантажу є безоплатним, так як плата за зберігання нараховується з 24-ї години дати повідомлення одержувача про прибуття вантажу (у нашому випадку зберігання вантажу було протягом 21:30 год.), (замість заявлених залізницею 10 127,04 гри.).

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду залишити без змін.

Позивач зазначає, що залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію. Дані факти засвідчено в складених на станції призначення Терни актах загальної форми ф.ГУ-23 №№ 3802, 3803, 3804, 3806, 3807, 3808, 3815, 3816, 3825, 3832, 3833, 3834, 3835, 3843, 3844, 3845, 3849, 3851, 3852, 3853, 3861, 3862, 3879 (копії є в матеріалах справи), які відповідальними працівниками комбінату підписано без заперечень.

Позивач у відповідності до п.5 договору №ПР/М-17-2/14-744/НЮДЧ своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати на під`їзну колію відповідача вагони, щодо яких станцією Терни складено акти загальної форми №№ 3802, 3803, 3804, 3806, 3807, 3808, 3815, 3816, 3825, 3832, 3833, 3834, 3835, 3843, 3844, 3845, 3849, 3851, 3852, 3853, 3861, 3862, 3879. Відповідні записи-повідомлення відображено в Книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф.ГУ-2.

За весь час затримки спірних вагонів з вини відповідача, підтвердженої актами ф. ГУ-23, залізницею було розраховано спірні плату за користування вагонами.

Розрахунок відповідача, наведений ним в апеляційній скарзі, не містить нормативного обґрунтування та суперечить нормам чинного законодавства.

З урахуванням ч.2 ст.5 Закону України "Про акціонерні товариства", ч.1 ст.104, ст.248 ЦК України, зміна типу акціонерного товариства та його найменування, не є підставою для припинення представництва за виданими довіреностями.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 29.05.2019 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Кузнецова В.О., судді Вечірко І.О., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 відкрито апеляційне провадження у справі в порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

14.12.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця") в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ «Укрзалізниця» №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч (далі - договір).

Згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, яка примикає до станції Терни - стрілками №№ 2, 4, 6 у парній горловині станції та до Рядова - стрілкою №8 до колії № VI станції Рядова. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено: по станції Терни біля маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5м від вістряка стрілки №2 станції Терни; маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки № 4станції Терни; маневрового світлофору М6, розташованого на відстані 147,2м від граничного стовпчика стрілки № 6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору - Чк, розташованого на відстані (70м від вістряка стрілки №8 станції Рядова (п.1 договору).

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268 700 погонних метрів (п.2 договору).

У межах смуги відведення під`їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку площею 26545 кв. (п.3 договору).

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України (п.4 Договору).

Відповідно до п. 5 договору здавання вагонів, для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється: порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години; порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години; вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту-їх прибуття на станцію примикання; інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень, форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії «Придніпровська залізниця» для ПРАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій №№1,2,3,4,5,6,7,8,13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії «Придніпровська залізниця» для ПРАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії (п.6 договору)

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (п.8 договору).

Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 15,0 год (п.12 договору).

Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (п.13 договору).

Відповідно до п. 14 договору власник колії сплачує залізниці: за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1); за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів; інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст.62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії «ЄРЦ».

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23 грудня 2017 року до 23 грудня 2022 року включно (п.19 Договору).

Так, в серпні 2018 року за накладними №№ 41608613, 39666607, 39666599, 39666466, 39666417, 39666342, 39666425, 39666391, 39666409, 39666433, 39666367, 39666383, 39666359, 39666375, 39666722, 39666649, 39666623, 39666631, 39666664, 39666656, 39666615, 39666672, 39666680, 39666706, 39666698, 39666557, 39666516, 39666508, 39666458, 39666482, 39666490, 39666474, 39666441, 39666821, 39666854, 39666847, 39666839, 39666565 залізницею прийняті вагони для перевезення на адресу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальний комбінат».

Згідно зазначених накладних станція та залізниця призначення Терни Придніпровської залізниці.

Відповідно до актів загальної форми ГУ-23 (а.с. 65-76), оформлених станцією призначення Терни, прибулі на адресу ПрАТ «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» вагони своєчасно не забрані ним на свою під`їзну колію.

На шляху прямування на підставі наказу №715 від 29.08.2018 (а.с.58) затримані вагони (№№ голова 55335640 хвіст 61076816 у кількості 11/38 вагонів, індекс поїзда 4572-58-4573 з вантажем на своїх осях, що перевозяться у поїзді №3605) на станції Рядова Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Терни Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Терни Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Рядова залізниці у порядку, передбаченому п.п.9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами п.9 Правил зберігання вантажів складено акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №207 від 29.08.2018, акт загальної форми ГУ-23 №595 від 29.08.2018 та вручено відповідне повідомлення про затримку вагонів №407 від 29.08.2018.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №207 від 29.08.2018 затримані вагони, що прибули поїздом №9303 29.08.2018 о 01 год. 43 хв. відправлені поїздом № 3605 - 30.08.2018 о 11 год. 10 хв. (а.с.62).

На підставі ст.42 Статуту залізниць України, якою передбачено, що залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня, позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми про затримку вагонів на станції призначення, на під`їзну колію відповідача.

Враховуючи викладені обставини, позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 12 951, 96 грн., яка включена до відомості плати за користування вагонами (ф. ГУ-46) № 18099256, 18099255, 18099254, 18099253, 04099200, 31089244, 01099245, 01099247, 06099248, 01099246 (відомості зі сторони відповідача підписані із запереченнями, що вагони затримані на шляху прямування по незалежним від відповідача причинам, через штучну затримку) (а.с.34-57).

Крім того, позивачем нараховано збір за зберігання вантажів у сумі 10 127, 04 грн. за накопичувальною карткою ф.ФДУ-92 №12109009, які відповідачем підписані з аналогічними застереженнями (а.с. 59).

Відповідач плату за користування вагонами у розмірі 12 951, 96 грн. та збір за зберігання вантажу у сумі 10 127, 04 грн. не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом за захистом своїх прав.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч.ч.1,2,5 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 1,2 статті 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 затверджений Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (п. 3 Статуту).

Положеннями абзацу 1 п.42 Статуту залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Ст. 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

За приписами п. 64 Статуту для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії.

Пунктом 71 Статуту встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно з п.119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50% зазначених розмірів плати. Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, пунктами 3, 6, 8 - 10, 12 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Підставою для нарахування та стягнення збору за зберігання, в тому числі при затримці вагонів (контейнерів) на шляху перевезення, є акт загальної форми, який складається для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, і підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами, у відповідності до Правил складання актів. Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України Тарифне керівництво №1 встановлює розміри зборів за зберігання вантажів, таким чином, збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом і не потребує додаткового погодження сторонами. (п.14 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 № 01-8/917 "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства).

Так, відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317) збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику (пункт 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085).

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (п.6 Правил користування вагонами і контейнерами).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (п.3 Правил користування вагонами і контейнерами).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів. (п.12 Правил користування вагонами і контейнерами).

Розмір плати за користування вагонами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством. (п.14 Правил користування вагонами і контейнерами).

За користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. (ст.119 Статуту залізниць України).

Тобто, необхідно перевіряти дотримання залізницею порядку оформлення затримки порожніх власних вагонів, які мають статус вантажу на підходах до станції призначення, а саме: наявність і правильність складання наказу про затримку вагонів, актів про затримку вагонів форми ГУ 23-а, наявність та передачу станції призначення повідомлення про затримку, передання станцією призначення вантажоодержувачу повідомлення про затримку в погоджений сторонами спосіб, наявність актів загальної форми ГУ-23 про час закінчення затримки. При цьому акт про затримку вагонів форми ГУ-23а та акт загальної форми ГУ-23 про закінчення затримки складаються і підписуються без участі вантажоодержувача, оскільки виклик його представника на станцію затримки для підписання актів чинними Правилами перевезень не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

При цьому, місцевим господарським судом вірно зазначено, що позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під`їзну колію відповідача, щодо яких складено акти загальної форми.

Відповідні записи-повідомлення відображені у Книзі форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Терни Придніпровської залізниці (а.с. 116-127).

Станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки відповідно до наказу №715 від 29.08.2018, згідно із Тарифним керівництвом №1 розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№ 18099256, 18099255, 18099254, 18099253, 04099200, 31089244, 01099245, 01099247, 06099248, 01099246 у загальній сумі 12 951,96 грн. та збір за зберігання вантажів за накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 №12109009 у розмірі 10 127,04 грн.

Місцевий господарський суд, дослідивши обставини та зібрані у справі докази, здійснивши перевірку розрахунків, наданих позивачем, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність обов`язку у відповідача сплатити збір за зберігання вантажу у розмірі 10 127,04 грн. та плату за користування вагонами у розмірі 12 951,96 грн.

Щодо посилання скаржника на те, що позовна заява не відповідає приписам п.2 ч.3 ст.162 ГПК України, зокрема, не містить повного найменування позивача, оскільки станом на день звернення із позовом повне найменування позивача, у відповідності до Постанови КМУ №938, було «акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», а також відсутність у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права на підписання позовної заяви, колегія суддів враховує таке.

Пунктом 2 частини 3 статті 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 №938 "Про деякі питання акціонерного товариства "Українська залізниця" змінено тип публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство "Українська залізниця".

27.11.2018 проведено державну реєстрацію Статуту AT "Укрзалізниця" у новій редакції. Згідно зазначеної редакції Статуту найменування "публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" змінено на акціонерне товариство "Українська залізниця"

Згідно пункту 54 Статуту AT "Укрзалізниця" органами товариства є загальні збори, наглядова рада, ревізійна комісія та правління, яке відповідно до пункту 87 Статуту є колегіальним виконавчим органом товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю. До компетенції правління згідно підпункту 2 пункту 105 Статуту належить, в тому числі, вирішення питань організації господарської діяльності.

У зв`язку зі зміною типу та найменування акціонерного товариства, рішенням правління AT "Укрзалізниця" від 04.12.2018 (протокол № Ц-64/91 Ком.т.) внесено зміни до найменування відокремлених підрозділів AT Укрзалізниця та затверджено положення вказаних підрозділів у новій редакції.

На виконання вказаного рішення правління AT "Укрзалізниця", 07.12.2018 було здійснено заходи щодо внесення відповідних змін у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань у частині найменування відокремлених підрозділів AT "Укрзалізниця".

Таким чином, станом на день подання позовної заяви позивачем правильно зазначено його найменування: «Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

Згідно абзацу 3 частини другої статті 5 Закону України "Про акціонерні товариства" зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Отже, всі укладені правочини, тому числі договори/угоди, стороною яких є ПАТ "Укрзалізниця" залишаються дійсними і чинними, зміна типу та найменування товариства не припиняє і не змінює права та обов`язки сторін за укладеними правочинами.

Пунктами 1, 4 частини першої статті 248 ЦК України визначено підстави припинення представництва за довіреністю - закінчення строку довіреності, припинення юридичної особи, яка видала довіреність.

За ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Зважаючи на вищевикладене, зміна типу акціонерного товариства та його найменування не є підставою для припинення представництва за виданими довіреностями.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що позивачем не зазначено жодних причин відправлення пізніше затриманих потягів за наказом № 716, раніше потягів, затриманих за наказом № 715.

Так, відповідно до п.6 спірного договору сторони погодили, що вагони, що прибули на станцію Терни для ПАТ "Північний ГЗК" подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Рядова, за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. При цьому, зайнятість приймально-відправних колій по станції Терни, згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер дирекції, з урахуванням підводу під навантаження вагонів, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з "Північного ГЗК", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій на станції.

Наведене знайшло підтвердження у п.16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 р. № 411 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Даний висновок збігається з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.07.2018 у справі № 904/12329/16.

Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію.

Вказані факти засвідчено у наявних в матеріалах справи актах загальної форми ф. ГУ-23, які відповідають формі та змісту Правил користування вагонами і контейнерами та містять підписи відповідних осіб.

Скаржник не надав відповідного доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф.ГУ-46 та накопичувальній картці заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників відповідача, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальної картки, не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Що стосується доводів скаржника про те, що затримка вагонів відбулася з вини залізниці, колегія суддів апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції. При цьому, підпунктом 14.2.1. пункту 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України від 30.08.2005 за № 5076 визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинні бути вільними. визначеної договором домовленості між залізницею та ПрАТ "Північний ГЗК" про незайнятість всіх або певних колій також не існує.

Таким чином, наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями ЄТП. Отже, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, у т.ч. поїздів відповідача.

Викладеним спростовується твердження відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під`їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Визначення наявності або відсутності технічної можливості у залізниці доставити спірні вагони, затримані на підходах, відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (лист ВГСУ від 12.06.2014 № 0701-11/96/715/14).

Також, з огляду на встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, колегія суддів апеляційного суду відхиляє решту доводів відповідача, наведених в обґрунтування апеляційної скарги, які зводяться до оцінки дій диспетчерів з руху поїздів під час затримки означених вагонів, оскільки, як зазначено вище, для аналізу таких дій необхідно враховувати не лише наявність вільних колій на станції призначення в момент видання наказу про затримку вагонів на підходах до такої станції, а й низку інших чинників, які впливають на рух усіх поїздів та технологічних операцій як на спірній та суміжній ділянках залізниці загального користування, так і на під`їзних коліях відповідача, без встановлення яких неможливо дослідити та встановити факт "штучної затримки" вагонів з вини відповідача.

При цьому, лише безпосереднє дослідження судом графіків руху поїздів на конкретній ділянці, не надасть можливості перевірити правильність дій диспетчерів залізниці.

Доказами вини відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення та правомірності дій залізниці щодо надання наказів - є акти загальної форми ГУ-23, акти про затримку вагонів ф. ГУ-23а, витяги із Книг повідомлення про прибуття вантажу ф.ГУ-2, повідомлення про затримку вагонів, накази на затримку вагонів, відомості плати за користування вагонами ф. ГУ-46, та накладні оформлені працівниками залізниці у відповідності з вимогами діючих нормативно - правових документів: п.п.4,6,8,9,10,12 Правил користування вагонами, ст. ст.119, 125 Статуту залізниць України, умовам договору сторін.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів покладає витрати по сплаті судового збору на скаржника.

Керуючись стст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" відмовити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019 у справі №904/739/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Чус

І.О.Вечірко